Справа № 200/2384/26
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2026-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви в частині

13 квітня 2026 року Справа №200/2384/26

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Олішевська В.В., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1

до відповідача: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про:

- визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не проведення ОСОБА_1 індексації пенсії за 2022-2025 роки із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні -9118,81 грн. (з якої сплачено страхові внески за 2018-2020) та коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні які враховуються для обчислення пенсії у розмірах 1,14, 1,197, 1,0796, 1,115 у 2022 2025 роках відповідно;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок ОСОБА_1 індексації пенсії за 2022-2025 роки із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні 9118,81 грн. (з якої сплачено страхові внески за 2018-2020) та коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні які враховуються для обчислення пенсії у розмірах 1,14, 1,197, 1,0796 та 1,115 у 2022-2025 роках відповідно.

Ухвалою суду від 01 квітня 2026 року позовна заява залишена без руху. Встановлено позивачу десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали на усунення недоліків шляхом надання суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним позовом.

У встановлений судом строк представником позивача до суду надана заява про поновлення строку звернення до суду, мотивована наступним.

Позивач є отримувачем пенсії, яка з 01.03.2022 підлягає індексації на підставі пункту четвертого постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році». Після введення вказаного нормативно-правового акту Позивачка додатково отримувала 100 та 135 грн. щомісячно як індексацію пенсії.

Але той факт, що органами ПФУ не у повному обсязі сплачується індексація стало відомо після опублікування статті щодо індексації пенсії «Українці масово змушують ПФУ перераховувати свою пенсію: індексацію роками проводили неправильно», яка була опублікована 19.01.2026 року.

У вказаній вище статті обставини були підтвердженні посиланнями на судові рішення, у тому числі на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31.12.2025 року по справі№140/14327/25.

Ознайомившись з вказаним рішенням через Єдиний державний реєстр судових рішень позивач на протязі 3-х днів звернулася до відповідача із заявою про проведення індексації її пенсії від 22.01.2026 року. За результатами розгляду звернення, позивачка отримала від відповідача лист №15276-12820/К-02/8-0500/26 від 03.03.2026 року.

Позивач після отримання відповіді від відповідача у межах місячного строку звернулася до центру із заявою про надання безоплатної вторинної правової допомоги та до суду з позовною заявою 30.03.2026 року. Спір між сторонами справи виник 03.03.2026 року, тобто після того як Відповідач надав позивачу відповідь та підтвердив, що дійсно індексація проводилася із порушенням вимог законодавства на протязі тривалого часу.

Розглянувши подану заяву, суд зазначає наступне.

Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд наголошує на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а висловила наступну правову позицію щодо строків звернення до суду:

«1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів;

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.»

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19, в якій дійшла наступного правового висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії:

«для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Суд наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Суд звертає увагу на те, що таке обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом «Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt», згідно яким закони допомагають тим, хто пильнує.

Дата звернення позивача до пенсійного органу з відповідною заявою моменту початку відліку строку не змінює.

Суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача.

Із позовною заявою позивач звернувся до суду 31 березня 2026 року просить провести перерахунок пенсії за період з 2022 ро 2025 року, тобто, з пропущенням встановленим законодавством шестимісячного строку звернення до суду.

Вказані висновки суду вже були ним викладені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.

Суд вказує, що дата ознайомлення позивача із оглядом судової практики жодним чином не змінює момент початку строку звернення до суду з даним позовом, оскільки спір, який виник між позивачем та відповідачем, не залежить ані від публікації новин у ЗМІ, ані від рішень інших судів, в яких позивач не була стороною у справі.

З наведеного слідує, що підстави пропущення позивачем строку звернення до суду з даним позовом не є поважним у розумінні КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, суд застосовує шестимісячний строк звернення у цій справі, а в решті позовних вимог повертає позовну заяву.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України суд повертає позовну заяву у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи, що позов поданий 31.03.2026, позовна заява повертається судом в межах позовних вимог з 01.03.2022 по 29.09.2025.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу в частині позовних вимог за період з 01.03.2022 по 29.09.2025.

Повернення позовної заяви не позбавляють права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Суддя В.В. Олішевська