Справа № 520/27705/25
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2026-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2026 року справа №520/27705/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тітова О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Національні традиції" до Харківської митниці про визнання протиправними та скасування рішень, карток відмови, -

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство "Національні традиції" (вул. Морозова, буд. 7,м. Харків,61036, код 39220630) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківської митниця (вул. Миколаївська, буд. 16-Б, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61005, ), в якому просить суд: визнати протиправними та скасувати:

- рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2025/000314/2 від 01.10.2025 року та картку відмови № UA807200/2025/000402 від 01.10.2025 року;

- рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2025/000316/2 від 02.10.2025 року та картку відмови № UA807200/2025/000405 від 02.10.2025 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що спірні рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, в яких митна вартість визначена не за ціною договору, а за резервним методом, є протиправними, оскільки митному органу було надано всі необхідні документи, які містять достатні відомості про складові митної вартості товару, дають можливість пересвідчитись у правильності задекларованої митної вартості товару. Надані документи в сукупності виключають розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, містять достатні відомості про складові митної вартості. Посилання ж митного органу, як на підставу виникнення у нього сумнівів у правильності визначення декларантом митної вартості товарів, на нижчий ціновий рівень імпортованого позивачем товару порівняно з митним оформленням інших ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів, є нормативно необґрунтованими, оскільки лише сама по собі різниця між вартістю подібних (аналогічних) товарів не свідчить про наявність порушень з боку декларанта та не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження в частині позовних вимог по справі та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та отримана відповідачем через електронний кабінет, що підтверджується матеріалами справи.

Представником відповідача, до суду, надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, та вважає, що в спірних правовідносинах діяв у межах чинного законодавства України.

Представником позивача надано до суду відповідь на відзив, в якій останній заперечив проти доводів відповідача, зазначених у відзиві, та просив задовольнити позов у повному обсязі.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Враховуючи викладене, суд розглядає справу за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Суддя у період з 10.11.2025 по 14.11.2025 та з 22.12.2025 по 13.01.2026 перебував у відпустці.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

08 квітня 2024 року між ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ «НАЦІОНАЛЬНІ ТРАДИЦІЇ» (Покупець) та T-MAC TECHNOLOGY CO., LIMITED (Постачальник) укладено контракт № ТМТ20240408.

16 липня 2025 року та 03.08.2025 між ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ «НАЦІОНАЛЬНІ ТРАДИЦІЇ» та T-MAC TECHNOLOGY CO., LIMITED укладено додаткові угоди №б/н до Контракту, якими доповнено ст. 3 Контракту щодо розширення кола вантажовідправників.

Абзацом 1, 2 статті 1 Контракту визначено, що: «За цим договором Постачальник зобов`язується поставити Покупцеві товари в асортименті (далі «Товар»). Покупець зобов`язується оплатити Товар відповідно до умов цього договору».

Абзацом 2 статті 2 Контракту встановлено: «Загальна кількість і асортимент поставленого Товару складається з партій товару, кількість яких визначається в інвойсі на кожну поставку».

Відповідно до абз. 1, 2 ст. 3 Контракту: «Поставка Товару за цим договором здійснюється в повній відповідності з ІНКОТЕРМС-2010. Умови поставки визначаються і узгоджуються Сторонами для кожної окремої партії Товару і вказуються в інвойсі».

Згідно зі ст. 4 Контракту: «Ціна за одиницю Товару узгоджується і встановлюється в інвойсі на кожну окрему партію Товару до цього договору. Загальна сума договору визначається загальною кількістю поставленого товару за Договором. Валюта контракту і платежів - долар США».

Відповідно до абз. 2 ст. 5 Контракту: «Сторони домовилися, що оплата Товару здійснюється, як правило, на умовах відстрочки платежу три місяці з моменту поставки (митного оформлення). Можлива стовідсоткова передоплата, на розсуд Покупця».

Позивачем було подано до Харківської митниці митні декларації № 25UA77U7 від 01.10.2025 року та № 25UA44U3 від 02.10.2025 року.

На підтвердження заявленої в митній декларації № 25UA77U7 від 01.10.2025 року інформації, зокрема, митної вартості товару, яка становить становить 41901.58 доларів США, разом із декларацією було подано наступні документи: Пакувальний лист (Packing list) № б/н від 30.07.2025 року; Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №TMNT20250730-2 від 30.07.2025 року; Коносамент (Bill of lading) № 34 від 03.08.2025 року; Автотранспортна накладна (Road consignment note) № 2366 від 25.09.2025 року; Декларація (Dispatch note model T1) № 25PL322080NSTLE3K1 від 25.09.2025 року; Декларацiя про походження товару (Declaration of origin) № TMNT20250730-2 від 30.07.2025 року; Прейскурант (прайс-лист) виробника товару № T-MAC 250527/4/2 від 27.05.2025 року (з перекладом); Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 20-30/09-2025 від 29.09.2025 року; Розрахунок ціни (калькуляція) № TMNT20250730-2 від 30.07.2025 року (з перекладом); Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №б/н від 03.08.2025 року; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх)договорів № TMT20240408 від 08.04.2024 року; Видаткова накладна №TMNT20250730-2 від 30.07.2025 року (з перекладом); Відвантажувальна специфікація №TMNT20250730-2-6 від 30.07.2025 року (з перекладом); Комерційна пропозиція № T-MAC20240327 від 27.03.2024 року (з перекладом); Лист № 09/25-1 від 25.09.2025 року з інформацією від ПП «НАЦІОНАЛЬНІ ТРАДИЦІЇ», що страховка не здійснювалася; Лист № 09/25-2 від 25.09.2025 року з інформацією від ПП «НАЦІОНАЛЬНІ ТРАДИЦІЇ», що вантаж не підлягає процедурі ліцензування під час імпорту; Лист № TMNT20250730-2-1 від 30.07.2025 року з інформацією від постачальника, що вартість перевезення, логістика, вантажно-розвантажувальні роботи включені в ціну товару (з перекладом); Лист №TMNT20250730-2-2 від 30.07.2025 року з інформацією від постачальника, що ніяких платежів від третіх осіб отримано не було (з перекладом); Лист № TMNT20250730-2-3 від 30.07.2025 року з інформацією від постачальника, що ліцензування товару не передбачено (з перекладом); Лист № TMNT20250730-2-4 від 30.07.2025 року з інформацією від постачальника, що страхування вантажу не здійснювалося (з перекладом); Лист №TMNT20250730-2-5 від 30.07.2025 року з інформацією від постачальника, що посередницькі послуги не залучалися (з перекладом); Якісний опис № TMNT20250730-2-7 від 30.07.2025 року (з перекладом).

На підтвердження заявленої в митній декларації № 25UA44U3 від 02.10.2025 року інформації, зокрема, митної вартості товару, яка становить 40551.40 доларів США, разом із декларацією було подано наступні документи: Пакувальний лист (Packing list) №б/н від 30.07.2025 року; Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № TMNT20250730-3 від 30.07.2025 року; Коносамент (Bill of lading) № 19 від 03.08.2025 року; Автотранспортна накладна (Road consignment note) № 7946 від 25.09.2025 року; Декларація (Dispatch note model T1) № 25PL322080NSTLGDK0 від 25.09.2025 року; Декларацiя про походження товару (Declaration of origin) № TMNT20250730-3 від 30.07.2025 року; Прейскурант (прайс-лист) виробника товару № T-MAC 250527/4/3 від 27.05.2025 року (з перекладом); Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 20-31/09-2025 від 29.09.2025 року; Розрахунок ціни (калькуляція) № TMNT20250730-3 від 30.07.2025 року (з перекладом); Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № б/н від 16.07.2025 року; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх)договорів № TMT20240408 від 08.04.2024 року; Видаткова накладна №TMNT20250730-3 від 30.07.2025 року (з перекладом); Відвантажувальна специфікація №TMNT20250730-3-6 від 30.07.2025 року (з перекладом); Комерційна пропозиція № T-MAC20240327 від 27.03.2024 року (з перекладом); Лист № 09/25-3 від 25.09.2025 року з інформацією від ПП «НАЦІОНАЛЬНІ ТРАДИЦІЇ», що страховка не здійснювалася; Лист № 09/25-4 від 25.09.2025 року з інформацією від ПП «НАЦІОНАЛЬНІ ТРАДИЦІЇ», що вантаж не підлягає процедурі ліцензування під час імпорту; Лист № TMNT20250730-3-1 від 30.07.2025 року з інформацією від постачальника, що вартість перевезення, логістика, вантажно-розвантажувальні роботи включені в ціну товару (з перекладом); Лист №TMNT20250730-3-2 від 30.07.2025 року з інформацією від постачальника, що ніяких платежів від третіх осіб отримано не було (з перекладом); Лист № TMNT20250730-3-3 від 30.07.2025 року з інформацією від постачальника, що ліцензування товару не передбачено (з перекладом); Лист № TMNT20250730-3-4 від 30.07.2025 року з інформацією від постачальника, що страхування вантажу не здійснювалося (з перекладом); Лист №TMNT20250730-3-5 від 30.07.2025 року з інформацією від постачальника, що посередницькі послуги не залучалися (з перекладом); Якісний опис № TMNT20250730-3-7 від 30.07.2025 року (з перекладом).

Надалі, відповідач, опрацювавши отримані від позивача документи, у повідомленнях №525710 від 01.10.2025, № 525864 від 02.10.2025 вказав, що на виконання вимог статті 54 МКУ та відповідно до вимог статті 53 МКУ в зв`язку з тим, що у поданих документах, зазначених у частині другій статті 53 МКУ, не міститься всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант на письмову вимогу митного органу зобов`язаний протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, загальні справжні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення з перекладом (згідно ст. 254 МКУ); 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (бажано ДП Держзовнішінформ або ДП Укрпромзовнішекспертиза) з урахуванням Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДМС України від 01.07.2021 № 476.; 9) Транспортно-експедиційні рахунки, заявки перевезення, договори тощо. В зв`язку із спрацюванням профілю ризику АСАУР Інспектор пропонується надання інформації про митне оформлення ідентичних або подібних товарів. Декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару.

Щодо митної декларації № 25UA77U7 від 01.10.2025 року відповідачем також направлено повідомлення № 525752 від 01.10.2025, в якому останній повідомив позивача, що з метою обміну наявної в митному органі інформації згідно програмного комплексу АСМО Інспектор та ЄАІС Держмитслужби України, цінова інформація щодо раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях за другорядним (резервним) методом визначення митної вартості у відповідності до статті 64 МКУ складає: товар 1) 3,97 $/кг.

На повідомлення від митниці декларанту № 525710 від 01.10.2025, № 525752 від 01.10.2025 щодо митної декларації № 25UA77U7 від 01.10.2025 року позивач вказав: у відповіді № 01/10/25-1 укладання договору (угоди, контракту) із третіми особами, пов`язаного з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, не здійснювалося, а тому відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 53 МК України надання ПП «НАЦІОНАЛЬНІ ТРАДИЦІЇ» вказаних документів не вимагається; у відповіді № 01/10/25-2 ніяких платежів від третіх осіб отримано не було, а тому відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 53 МК України надання ПП «НАЦІОНАЛЬНІ ТРАДИЦІЇ» рахунків про здійснення платежів третім особам на користь продавця не вимагається; у відповіді № 01/10/25-3 комісійні, посередницькі послуги не залучалися, а тому відповідно до п.3 ч.3 ст. 53 МК України надання ПП «НАЦІОНАЛЬНІ ТРАДИЦІЇ» рахунків про сплату комісійних, посередницьких послуг не вимагається; у відповіді № 01/10/25-4 рахунок сплачено не було, виписка з бухгалтерської документації відсутня, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 53 МК України надання ПП «НАЦІОНАЛЬНІ ТРАДИЦІЇ» виписки з бухгалтерської документації не вимагається; у відповіді № 01/10/25-5 ліцензійний та авторський договір покупця не укладалися, а тому відповідно до п. 5 ч. 3 ст.53 МК України надання ПП «НАЦІОНАЛЬНІ ТРАДИЦІЇ» таких договорів не вимагається; у відповіді № 01/10/25-6 прайс-лист № T-MAC 250527/4/2 від 27.05.2025 року ПП «НАЦІОНАЛЬНІ ТРАДИЦІЇ» подано разом із митною декларацією №25UA77U7 та вже знаходиться у Відповідача; у відповіді № 01/10/25-7 декларацію № 25PL322080NSTLE3K1 від 25.09.2025 року, складену за уніфікованою формою переклад якої не вимагається, ПП «НАЦІОНАЛЬНІ ТРАДИЦІЇ» подано разом із митною декларацією №25UA77U7 та вже знаходиться у Відповідача; у відповіді № 01/10/25-8 витрати на транспортування включені у вартість товару, надання ПП «НАЦІОНАЛЬНІ ТРАДИЦІЇ» транспортно-експедиційних рахунків, заявок перевезення, договорів тощо не вимагається; у відповіді № 01/10/25-9 інформація про митне оформлення ідентичних або подібних товарів є відмінною від тих документів, що визначені частинами 2, 3, 4 ст. 53 МК України, а тому їх вимагання забороняється ч.5 ст. 53 МК України; у відповіді № 01/10/25-10 висновок експерта № 20-30/09-2025 від 29.09.2025 року ПП «НАЦІОНАЛЬНІ ТРАДИЦІЇ» подано разом із митною декларацією №25UA77U7 та вже знаходиться у Відповідача; у відповіді № 01/10/25-11 ПП «НАЦІОНАЛЬНІ ТРАДИЦІЇ» разом із митною декларацією №25UA77U7 вже подано Відповідачу всі необхідні та наявні документи, як за основним переліком на підтвердження митної вартості товару за ч. 2 ст. 53 МК України, так i додаткові документи за ч.ч. 3, 4 ст. 53 МК України, якими повністю підтверджено правильність визначення митної вартості товару декларантом.

На повідомлення від митниці декларанту № 525864 від 02.10.2025 щодо митної декларації №25UA44U3 від 02.10.2025 року позивач вказав: у відповіді № 02/10/25-1 укладання договору (угоди, контракту) із третіми особами, пов`язаного з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, не здійснювалося, а тому відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 53 МК України надання ПП «НАЦІОНАЛЬНІ ТРАДИЦІЇ» вказаних документів не вимагається; у відповіді № 02/10/25-2 ніяких платежів від третіх осіб отримано не було, а тому відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 53 МК України надання ПП «НАЦІОНАЛЬНІ ТРАДИЦІЇ» рахунків про здійснення платежів третім особам на користь продавця не вимагається; у відповіді № 02/10/25-3 комісійні, посередницькі послуги не залучалися, а тому відповідно до п.3 ч.3 ст. 53 МК України надання ПП «НАЦІОНАЛЬНІ ТРАДИЦІЇ» рахунків про сплату комісійних, посередницьких послуг не вимагається; у відповіді № 02/10/25-4 рахунок сплачено не було, виписка з бухгалтерської документації відсутня, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 53 МК України надання ПП «НАЦІОНАЛЬНІ ТРАДИЦІЇ» виписки з бухгалтерської документації не вимагається; у відповіді № 02/10/25-5 ліцензійний та авторський договір покупця не укладалися, а тому відповідно до п. 5 ч. 3 ст.53 МК України надання ПП «НАЦІОНАЛЬНІ ТРАДИЦІЇ» таких договорів не вимагається; у відповіді № 02/10/25-6 прайс-лист № T-MAC 250527/4/3 від 27.05.2025 року ПП «НАЦІОНАЛЬНІ ТРАДИЦІЇ» подано разом із митною декларацією №25UA44U3 та вже знаходиться у Відповідача; у відповіді № 02/10/25-7 декларацію № 25PL322080NSTLGDK0 від 25.09.2025 року, складену за уніфікованою формою переклад якої не вимагається, ПП «НАЦІОНАЛЬНІ ТРАДИЦІЇ» подано разом із митною декларацією №25UA44U3 та вже знаходиться у Відповідача; у відповіді № 02/10/25-8 інформація про митне оформлення ідентичних або подібних товарів є відмінною від тих документів, що визначені частинами 2, 3, 4 ст. 53 МК України, а тому їх вимагання забороняється ч.5 ст. 53 МК України; у відповіді № 02/10/25-9 витрати на транспортування включені у вартість товару, надання ПП «НАЦІОНАЛЬНІ ТРАДИЦІЇ» транспортно-експедиційних рахунків, заявок перевезення, договорів тощо не вимагається; у відповіді № 02/10/25-10 висновок експерта № 20-31/09-2025 від 29.09.2025 року ПП «НАЦІОНАЛЬНІ ТРАДИЦІЇ» подано разом із митною декларацією №25UA44U3 та вже знаходиться у Відповідача.

За наслідками здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів та перевірки документів, поданих декларантом до митних декларацій №25UA77U7 від 01.10.2025 року та №25UA44U3 від 02.10.2025 року, у відповідача виникли підстави вважати, що в наданих документах зазначені недостовірні відомості, з огляду на спрацювання профілю ризику автоматизованої системи аналізу та управління ризиками щодо можливого заниження митної вартості та у зв`язку з тим, що у поданих документах мітяться розбіжності та документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митницею було прийнято рішення про неможливість визначення митної вартості за першим методом (за ціною угоди), та прийнято рішення про коригування митної вартості оцінюваного товару за другорядним методом. При прийнятті митницею рішень про коригування митної вартості товару враховано наявну в митниці цінову інформацію щодо раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

За результатами розгляду наданих для підтвердження митної вартості документів встановлено наступне:

По МД № 25UA77U7 від 01.10.2025 року у рішенні про коригування митної вартості товарів №UA807000/2025/000314/2 від 01.10.2025 року: - в попередньому митному оформленні від 09.07.2025 по МД №25UA48U8 декларант ПП «НАЦІОНАЛЬНІ ТРАДИЦІЇ» відповідно до п. 2 статті 52 МКУ, не погодився з вартістю товару за ціною договору (вартість операції) та самостійно визначив митну вартість за резервним методом відповідно до статті 64 МКУ (гр. 7 ДМВ: «Обґрунтування обрання методу визначення митної вартості із зазначенням причини незастосування основного методу Митний кодекс України від 13.03.12 №4495-VI (зі змінами та доповненнями). Митні оформлення яких вже здійснено. Митну оцінку товарів здійснено із застосуванням методу 6. Попередні методи не застосовано вартість товарів визначена на підставі раніше визнаних митних вартостях товарів,митне.1)відмова декларанта від подання додаткових документів;2)відсутність цінової інформації на ідентичні товари;3)відсутність цінової інформації на подібні товари;4)відсутність основи для віднімання;5)відсутність основи на додавання)»; - в графі CMR від 25.09.2025 №2366 у графі 22 відсутній підпис та штамп Відправника; - інформацію, наведену в листі калькуляції від 30.07.2025 № TMNT20250730-2 не можна вважати достовірною, адже заздалегідь не можливо передбачити вартість перевезення, логістику, вантажно-розвантажувальні роботи на такому складному маршруті; - відсутній транспортний договір щодо морського перевезення згідно коносаменту №34; - відсутні банківські/платіжні документи, що підтверджують факт оплати морського перевезення згідно коносаменту №34; - відсутні документи , що надаються для підтвердження витрат на транспортування згідно ст. 53 МКУ та Наказу МФУ від 24.05.2012 №599, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, а саме: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - декларантом не надані банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг; - наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром (код за УКТЗЕД ) по даному підприємству; - документ під кодом 3014 від 27.05.2025 №T-MAC 250527/4/2 не можна вважати прайс-листом, по суті це комерційна пропозиція, яка охоплює лише товари, зазначені в інвойсі від 30.07.2025 №TMNT20250730-2, що свідчить про можливість індивідуального ціноутворення для конкретного покупця, а не про загальнодоступну ринкову ціну. Згідно загальноприйнятої світової практики прейскурант (прайс-лист) це довідник цін (тарифів)на товари та/або види послуги, який адресований невизначеному колу покупців; - декларантом не надана митна декларація країни відправлення з датою експорту та відмітками митних органів країни відправлення; - відсутні каталоги, специфікації, загальні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - наданий висновок експерта від 29.09.2025 №20-30/09-2025 взято митницею до уваги, але він не може слугувати підставою для підтвердження заявленої митної вартості товарів, через невідповідність вимогам ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 р. № 2658-ІІІ зі змінами та пп. 56-60 Національного стандарту №1 «Засади оцінки майна та майнових прав», затвердженого Постановою КМУ від 10.09.2003 №1440 зі змінами; а також в зв`язку з ненаданням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених п.3 ст.53 МКУ. Митним органом застосовано резервний метод визначення митної вартості товару у зв`язку з наявністю відповідної інформації. За результатами аналізу цінової інформації, наявної в ЄАІС Держмитслужби, яка ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях, встановлено наявність митних оформлень аналогічних товарів за митними деклараціями: товар №1 - №UA401060/2025/011208 (25UA08U8) від 22.08.2025 з митною вартістю 3,97 дол. США за кг (код товару згідно з УКТЗЕД , назва товару: «Трикотажне полотно поперечно в`язане, виготовлено з синтетичних волокон 100% поліестер, пофарбована в різні кольори..», країна походження, відправлення CN (Китай), умови поставки CРТ, вага нетто 19 311,1 кг). При прийнятті даного Рішення застосовані Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом Держмитслужби України від 01.07.2021 № 476.

По МД № 25UA44U3 від 02.10.2025 року у рішенні про коригування митної вартості товарів №UA807000/2025/000316/2 від 02.10.2025 року: - наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром (код за УКТ ЗЕД ) по даному підприємству; - інформацію, наведену листі калькуляції від 30.07.2025 №TMNT20250730-3 не можна вважати достовірною, адже заздалегідь не можливо передбачити вартість перевезення, логістику, вантажно-розвантажувальні роботи на такому складному маршруті; - відсутній транспортний договір щодо морського перевезення згідно коносаменту 19; - відсутні банківські/платіжні документи, що підтверджують факт оплати морського перевезення згідно коносаменту №19 «FREIGHT PREPAID; - документ від 27.05.2025 №T-MAC 250527/4/3 не можна вважати прайс-листом є по суті офертою для конкретного покупця, тобто виданий продавцем безпосередньо ПП «НАЦІОНАЛЬНІ ТРАДИЦІЇ» та не відображає «дійсну вартість» у розумінні ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року. Так відповідно до ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю, під дійсною вартістю слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеним законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Згідно загальноприйнятої світової практики прейскурант (прайс-лист) це довідник цін (тарифів)на товари та/або види послуги, який адресований невизначеному колу покупців; - наданий прайс-лист охоплює лише товари, зазначені в рахунку-фактурі, що свідчить про можливість індивідуального ціноутворення для конкретного покупця, а не про загальнодоступну ринкову ціну; - відсутній транспортно-експедиційний договір з особою, вказаною в СМR від 25.09.2025 №7946; заявки щодо транспортного перевезення, рахунки щодо транспортного перевезення (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - декларантом не надана митна декларація країни відправлення з датою експорту та відмітками митних органів країни відправлення, надана транзитна митна декларація Т1 країни Польща №25PL322080NSTLGDK0; - відсутні каталоги, специфікації, загальні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - наданий висновок експерта від 29.09.2025 №20-31/09-2025 взято митницею до уваги, але він не може слугувати підставою для підтвердження заявленої митної вартості товарів, через невідповідність вимогам ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 р. № 2658-ІІІ зі змінами та пп. 56-60 Національного стандарту №1 «Засади оцінки майна та майнових прав», затвердженого Постановою КМУ від 10.09.2003 №1440 зі змінами; - в попередньому митному оформленні від 09.07.2025 по МД №25UA48U8 декларант ПП «НАЦІОНАЛЬНІ ТРАДИЦІЇ» відповідно до п. 2 статті 52 МКУ, не погодився з вартістю товару за ціною договору (вартість операції) та самостійно визначив митну вартість за резервним методом відповідно до статті 64 МКУ; а також в зв`язку з ненаданням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених п.3 ст.53 МКУ. 2) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на ідентичні товари; 3) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на подібні товари; 4) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація:- щодо ідентичних чи подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані; - відсутні дані щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрат у зв`язку з продажем на митній території України;- відсутні дані щодо витрат понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування; 5) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація та документи, які мали вплив на процес формування ціни товару:- на матеріал та витрат, понесених виробником в зв`язку з виробництвом товарів; - витрат на завантаження, вивантаження, страхування, транспортування до місця перетинання митного кордону України;- прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну. Митним органом застосовано резервний метод визначення митної вартості товару у зв`язку з наявністю відповідної інформації. За результатами аналізу цінової інформації, наявної в ЄАІС Держмитслужби, яка ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях, встановлено наявність митних оформлень аналогічних товарів за митними деклараціями: товар №1 - №UA401060/2025/011208 (25UA08U8) від 22.08.2025 з митною вартістю 3,97 дол. США за кг (код товару згідно з УКТЗЕД , назва товару: «Трикотажне полотно поперечно в`язане, виготовлено з синтетичних волокон 100% поліестер, пофарбована в різні кольори..», країна походження, відправлення CN (Китай), умови поставки CРТ, вага нетто 19 311,1 кг). При прийнятті даного Рішення застосовані Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом Держмитслужби України від 01.07.2021 № 476. Коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом у відповідності до статті 64 МКУ. Розрахунок митної вартості складає: товар 1) 3,97 дол. США/за кг.

Також відповідачем на підставі прийнятих рішень про коригування митної вартості товарів винесено відповідні картки відмови.

Позивач вважаючи протиправним та такими, що підлягають скасуванню оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та та картки відмови, звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд зазначає таке.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, регулюються положеннями Митного кодексу України (далі Митний Кодекс України, МК України, Кодекс).

Згідно зі ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 ст. 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 ст. 53 МК України встановлено перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 ст. 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У силу ч. 3 ст.53 Митного кодексу України підставами для направлення митним органом письмової вимоги про подання декларантом додаткових документів є: 1) розбіжності у вже наданих документах, які мають вплив на правильність визначення митної вартості; 2) наявність ознаки підробки поданих документів; 3) відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Аналіз положень ч. 3 ст. 53, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 54, ст. 58 МК України дає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.

Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.

Законодавчо встановлено, що митний орган має право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів і таке інше. Дане узгоджується з постановою Верховного Cуду від 05.05.2022 року у справі № 2040/6019/18 (провадження №К/9901/8839/19).

Єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів, що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, встановлених ч. 3 ст. 53 МК України.

При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України.

Дослідивши подані позивачем основні документи на підтвердження митної вартості товару на предмет їх повноти та достатності, судом встановлено, що позивачем подано митному органу всі необхідні та наявні документи відповідно до переліку та умов ч. 2 ст.53 МК України. Окрім того, проаналізувавши всі подані позивачем документи, судом встановлено, що також позивач одночасно з основним переліком (за ч. 2 ст. 53 МК України) надав наявні/існуючі додаткові документи (за ч.ч. 3,4 ст. 53 МК України) ще до їхнього витребування з боку митного органу.

Отже, вбачається, що позивачем виконано всі вимоги за ст. 53 МК України. Вимога митного органу надати додаткові документи є безпідставною.

Відносно виявлених митним органом розбіжностей у наданих позивачем документах, суд дійшов наступних висновків.

Щодо визначення відповідачем митної вартості за рішеннями за подібними товарами та попередніми митними оформленнями, суд зазначає таке.

Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.

Наявність у названій системі інформації про те, що подібний чи ідентичний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

В даному випадку суд враховує з цього приводу правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 27.02.2025 року у справі № 300/784/24, від 05.05.2022 року у справі №2040/6019/18 та від 19.02.2019 року у справі №805/2713/16-а.

Щодо відсутності митної декларації країни відправлення з датою експорту та відмітками митних органів країни відправлення, суд зазначає таке.

Перелік основних документів, які підтверджують митну вартість товарів, наведений у ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України і в ньому відсутній такий документ, як копія митної декларації країни відправлення. Такий документ може бути поданий для митного оформлення, але лише в якості додаткового, у тому випадку, якщо виникає необхідність в уточненні показників основних документів. Про це також зазначено у постанові Верховного Суду від 20 вересня 2023 року у справі №815/6805/17 (касаційне провадження №К/9901/53456/18).

Судовим розглядом встановлено, що відповідачу одночасно з митними деклараціями позивачем надавалися декларації на підтвердження факту експорту товарів, а саме №25PL322080NSTLE3K1 від 25.09.2025 року, № 25PL322080NSTLGDK0 від 25.09.2025 року. Частиною 2 статті 53 МК України такі документи не віднесені до обов`язкових для подання й, до того ж, не впливають на митну вартість як таку та не містять відомостей, необхідних для перевірки митної декларації, що також висвітлено у постанові Верховного Суду від 09.04.2021 року у справі № 804/5143/16 (провадження №К/9901/30264/18).

На підставі наведеного, суд вважає необґрунтованим посилання відповідача на неподання позивачем таких додаткових документів, передбачених ч. 3 ст. 53 МК України, оскільки це не впливає на правильність визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами. Про це також зазначено у постанові Верховного Суду від 15.02.2023 у справі №815/2552/16 (провадження № К/9901/45062/18), яка враховується судом.

Щодо прайс-листів, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що відповідачу одночасно з митними деклараціями позивачем надавалися прайс-листи № T-MAC 250527/4/2 від 27.05.2025 року та № T-MAC 250527/4/3 від 27.05.2025 року, тому твердження відповідача про їх не надання позивачем суд вважає необґрунтованим.

Посилання контролюючого органу на те, що надані прайс-листи не можна вважати прайс-листами, по суті це комерційна пропозиція, та відповідно до загальноприйнятої практики вони не містять всіх необхідних відомостей, не приймається до уваги з огляду на те, що прайс-лист не є основним документом відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, який підтверджує митну вартість товарів, а також жодним нормативним актом, в тому числі і міжнародним, не встановлено вимоги до форми та змісту прайс-листів, тобто прайс-лист є документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатись на неповноту чи обмеженість його відомостей, як на підставу для коригування митної вартості товару. На цьому також наголошено у постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2020 р. у справі № 810/690/17.

Щодо транспортних витрат та транспортних (перевізних) документів, суд зазначає таке.

Дослідивши умови контракту № ТМТ20240408 від 08.04.2024, інвойси №TMNT20250730-2 від 30.07.2025 року та №TMNT20250730-3 від 30.07.2025 року та інші надані суду документи, судом встановлено, що умовою поставки є CPT, витрати на транспортування включено у вартість товару. Згідно з правилами Інкотермс 2010 CPT означає, що продавець доставить товар названому їм перевізнику. Крім цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення.

З цього приводу судом враховано правову позицію, викладену у постанові ВС 17.05.2022 року у справі № 810/1661/17 (провадження №К/9901/58788/18) та постанові ВС від 17.01.2023 року у справі № 0440/5532/18.

Пунктом 6 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України передбачено, що серед документів на підтвердження митної вартості товару надаються також: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Вимога відповідача щодо надання документів відповідно до пункту 2.6 статті 53 Митного кодексу України, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів до кордону України є безпідставними, оскільки за умовами поставки витрати на транспортування включені у вартість товару та покладені на продавця. Вказане кореспондується із правовим висновком, викладеним у постанові ВС від 23.03.2020 року у справі № 804/4905/15.

Щодо висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що відповідачу одночасно з митними деклараціями позивачем надавалися висновки експерта № 20-30/09-2025 від 29.09.2025 року та № 20-31/09-2025 від 29.09.2025 року.

Згідно з положеннями статті 53 МК України висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, є додатковими документами, які подаються митному органу у випадку, якщо документи, зазначені в частині другій вказаної статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості.

Тому суд враховує висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 16.06.2023 року у справі № 825/2410/16, від 25.08.2023 року у справі № 810/693/17, і приходить до висновку, що висновки експерта № 20-30/09-2025 від 29.09.2025 року та № 20-31/09-2025 від 29.09.2025 року у даному випадку не є тими документами, які спростовують заявлену декларантом митну вартість товарів за першим методом, тому що всі складові митної вартості товарів належним чином підтверджені.

Щодо реквізитів автотранспортної накладної, суд зазначає таке.

Відповідач у рішенні №UA807000/2025/000314/2 від 01.10.2025 року вказує, що у CMR від 25.09.2025 №2366 у графі 22 відсутній підпис та штамп Відправника, що також стало підставою коригування митної вартості.

Як вже було встановлено судовим розглядом, за умовами поставки CPT витрати на транспортування включені у вартість товару, а тому автотранспортна накладна № 2366 від 25.09.2025 року не є документом, який підтверджує митну вартість товарів, а тому будь-які недоліки автотранспортної накладної, допущені перевізником, не свідчать про недостовірність визначення митної вартості декларантом.

Отже, позивачем надано відповідачу всі необхідні документи для підтвердження митної вартості задекларованого товару та надані документи у сукупності виключають розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, містять достатні відомості про складові митної вартості.

Саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Таким чином, ненаведення митним органом доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування цим органом переліку документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчить про протиправність рішення цього органу щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості. Тобто за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, застосування митним органом коригування митної вартості є передчасним. Дана позиція узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 19.05.2020 року у справі № 2а-13759/12/2670 (провадження №К/9901/14756/18).

Частиною 2 ст. 54 МК України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 2,3,4,7 ст. 57 МК України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до вимог "Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів", затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598, у графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі:

- неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у ст. 53 Кодексу);

- невірно проведений розрахунок митної вартості;

- невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу;

- надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Підстава для незастосування основного методу визначення митної вартості товару передбачена ч.2 ст. 58 МК України. Так, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Згідно із ст. 58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

При декларуванні товарів позивач визначив митну вартість виходячи саме з умов Контракту.

Суд вважає необґрунтованим посилання відповідача на наявність у автоматизованій системі аналізу та управління ризиками за напрямом митної вартості відомостей про те, що у попередні періоди подібний товар розмитнювався за більшою митною вартістю, ніж задекларував позивач, оскільки відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.

Суд повторює, що наявність у названій системі інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами. Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 05.05.2022 року у справі № 2040/6019/18. Схожі за змістом висновки, які також враховано судом при розгляді цієї справи, містяться у постановах Верховного Суду 25 серпня 2023 року у справі №810/693/17, від 20 вересня 2023 року у справі №815/6840/17.

Отже, відповідачем не виконано обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що рішення відповідача про можливість визначення митної вартості оцінюваних товарів на рівні митної вартості раніше імпортованого товару винесене з порушенням вимог Митного кодексу України.

У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу (частина 12 статті 264 МК України).

Із наданих позивачем оскаржуваних карток відмов вбачається, що вони прийняті на підставі рішень про коригування митної вартості з причин відсутності усіх відомостей та документів.

Водночас, оскільки суд дійшов висновку про надання позивачем достатніх документів для визначення митної вартості та відсутності у наданих документах розбіжностей, що мали б вплив на правильність визначення митної вартості позивачем, а рішення про коригування митної вартості визнано протиправними, скасуванню підлягають картки відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, заповнені на підставі оскаржуваних рішень.

Таким чином, позивач надав митному органу всі наявні у нього та достатні документи, необхідні для визначення митної вартості товару. Натомість відповідач не навів жодних доказів того, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та не дають можливості здійснити митне оформлене імпортованого товару за ціною договору.

Суд наголошує, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів суду, що надані декларантом документи містять істотні розбіжності, в них наявні ознаки підробки, або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Натомість наявність інформації про те, що ідентичні або подібні товари оформлено у митному відношенні іншими особами за вищою митною вартістю не може бути достатньою підставою для витребування додаткових документів та відмови у прийнятті заявленої позивачем митної вартості товару за ціною контракту.

Тому висновки відповідача щодо наявності розбіжностей в документах є необґрунтованими.

Також суд зазначає, що відповідачем в рішеннях про коригування митної вартості не було обґрунтовано, яким чином вказані «розбіжності» впливають на митну вартість товару чи її складових.

У зв`язку із чим, суд вважає, що позивачем подано для митного оформлення імпортованого товару документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, чітко підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої та п`ятої статті 58 Митного кодексу України, і в митного органу, враховуючи вищевикладені обставини, не було підстав вимагати у декларанта документи для підтвердження митної вартості та коригувати митну вартість товару за резервним методом.

Також, Верховний Суд у постанові від 21.12.2018 по справі №815/228/17 дійшов висновку, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Відтак, суд не вбачає розбіжностей у наданих позивачем під час декларування документах, які вплинули на правильність визначення митної вартості декларантом.

Таким чином, твердження відповідача щодо непідтвердження декларантом документально відомостей, зазначених в митних деклараціях, також не відповідають дійсності та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовної заяви.

Щодо стягнення на користь позивача витрат зі сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 99 000,00 грн., суд зазначає наступне.

Положеннями ч. 1 ст. 132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу надано копію договору про надання правової допомоги № б/н від 14.10.2025 року з додатковими угодами від 14.10.2025 року, а також докази сплати правової допомоги у загальному розмірі 99 000, 00 грн.

Відповідно до ч. 7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц.Відповідачем по справі надано до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом із тим, суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Враховуючи, що справа, по якій адвокатом надано послуги, є справою незначної складності, справа розглядалась в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, суд зазначає, що складання адвокатом в рамках даної адміністративної справи документів, такі послуги не є послугами значного обсягу, суд дійшов висновку про те, що заява про відшкодування позивачу судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, підлягає частковому задоволенню у сумі 10000,00 грн.

Розподіл судових витрат здійснити у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Приватного підприємства "Національні традиції" (вул. Морозова, буд. 7,м. Харків,61036, код 39220630) до Харківської митниця (вул. Миколаївська, буд. 16-Б, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61005, ) про визнання протиправними та скасування рішень, карток відмови - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати:

- рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2025/000314/2 від 01.10.2025 року та картку відмови № UA807200/2025/000402 від 01.10.2025 року;

- рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2025/000316/2 від 02.10.2025 року та картку відмови № UA807200/2025/000405 від 02.10.2025 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниця на користь Приватного підприємства "Національні традиції" судовий збір у сумі 11 816 (одинадцять тисяч вісімсот шістнадцять) грн. 74 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниця на користь Приватного підприємства "Національні традиції" витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Тітов