Справа № 380/2710/22
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2026-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/2710/22
У Х В А Л А

про прийняття звіту про виконання судового рішення

14 квітня 2026 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брильовського Р.М. розглянувши звіт Військової частини НОМЕР_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання до вчинення дій,-

встановив:

На розгляді Львівського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання до вчинення дій.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року у справі №380/2710/22 визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 06 листопада 2017 року; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 06 листопада 2017 року із застосуванням базового місяця січня 2008 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 15.01.2004 № 44, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати - за період з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати індексації; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої п. 4 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постановою Кабінету Міністрів України № 702 від 01.08.2012, за 2015 - 2017 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення із військової служби. зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні виходячи з розрахунку 50 % фактичного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, з урахуванням у складі грошового забезпечення для її обрахунку щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889, з урахуванням раніше проведених виплат.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2023 року у справі №380/2710/22 апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задоволено частково; рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року у справі №380/2710/22 в частині зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення, з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати, скасовано та прийняно постанову, якою в задоволенні цієї позовної вимоги відмовлено; у іншій частині рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року у справі №380/2710/22 залишено без змін.

Ухвалою від 5 серпня 2025 року у справі № 380/2710/22 у задоволенні заяви позивача про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених відповідачем на виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання до вчинення дій - відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 9 січня 2026 року у справі № №380/2710/22 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено; ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2025 року з питань визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених відповідачем у справі № 380/2710/22 скасувати та прийняти нову постанову якою заяву ОСОБА_1 в порядку статті 383 КАС України, задоволено; визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 вчинені на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року у справі № 380/2710/22 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 , вихідної допомоги при звільненні виходячи з розрахунку 50% фактичного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, з урахуванням у складі грошового забезпечення для її обрахунку щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889, з урахуванням раніше проведених виплат; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року у справі № 380/2710/22; встановлено військовій частині НОМЕР_1 місячний строк з дня отримання (вручення) копії цієї постанови для подання до суду першої інстанції доказів вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року у справі № 380/2710/22.

Ухвалами від 30 березня 2026 року відмовлено у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення Військовій частині НОМЕР_1 .

Військова частина НОМЕР_1 подала до суду звіт про виконання судового рішення. Зазначає про те, що станом на день подання цього повідомлення судове рішення виконано у повному обсязі. Водночас звіт про виконання не було подано у встановлений строк з поважних причин, зокрема у зв`язку зі специфікою діяльності військової частини в умовах воєнного стану, значним навантаженням на відповідні служби, а також затримкою в опрацюванні вхідної кореспонденції. Пропуск строку не є наслідком умисних дій та зумовлений об`єктивними організаційними обставинами. Вказує, що на виконання рішення суду проведено перерахунок грошового забезпечення позивача. За результатами встановлено, що календарна вислуга років становить 8 років, що є недостатнім для виплати одноразової грошової допомоги відповідно до вимог чинного законодавства (мінімум 10 років). У зв`язку з цим правові підстави для нарахування та виплати зазначеної допомоги відсутні. Таким чином, рішення суду виконано в межах наданих повноважень шляхом проведення перевірки та перерахунку, за результатами яких підтверджено відсутність права на відповідну виплату.

При вирішенні питання про прийняття звіту про виконання судового рішення суд керується наступним.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з положеннями статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон № 1402-VIII) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Частинами 4, 7 ст. 13 Закону № 1402-VIII визначено, що невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

В силу дії норми ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У рішенні № 16-рп/2009 від 30.06.2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина судового процесу для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на важливість реального виконання судових рішень, це питання неодноразово ставало предметом обговорення як на національному, так і на міжнародному рівнях. Регулюванню цього питання, зокрема, присвячена Рекомендація № Rec (2003) 16 від 09.09.2003 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам «Про виконання адміністративних рішень і судових рішень у галузі адміністративного права», обов`язкова для виконання Україною як членом Ради Європи, в якій зазначається, що держави-члени повинні забезпечити виконання судових рішень адміністративними органами в межах розумного строку. Вони мають вживати всіх необхідних заходів згідно з законом з метою надання цим рішенням повної сили. У разі, якщо адміністративний орган не виконує судового рішення, слід передбачити відповідну процедуру, що дозволятиме домагатися виконання такого рішення, зокрема, за допомогою винесення судових заборон або накладення штрафів. Держави-члени повинні забезпечити притягнення адміністративних органів до відповідальності за відмову у виконання та невиконання судових рішень. Посадові особи, відповідальні за невиконання судових рішень, також можуть притягуватись до дисциплінарної, цивільної або кримінальної відповідальності у разі невиконання таких рішень.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

На підтвердження виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року у справі №380/2710/22 відповідач до звіту додав копію розрахунку розміру грошової допомоги в разі звільнення з військової служби від 14.06.2023 №71/1/469. У вказаній довідці зазначено, що відповідно до вимог пункту 1 розділу XXXVIII наказу МОУ №260 від 11.06.2008: "Особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту' командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину- (дітей) віком до 18 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше. На день виключення із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 календарний строк служби становив 08 років 00 місяців у зв`язку із чим відсутні підстави для нарахування та виплати грошової допомоги в разі звільнення.

Суд наголошує на тому, що у межах розгляду справи №380/2710/22 вирішувалося питання про перерахунок та виплату позивачу вихідної допомоги при звільненні виходячи з розрахунку 50% фактичного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, з урахуванням у складі грошового забезпечення для її обрахунку щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889, з урахуванням раніше проведених виплат.

Відтак, з урахуванням наданих відповідачем доказів, суд дійшов висновку, що військова частина належним чином виконала рішення суду, оскільки здійснила відповідний перерахунок грошового забезпечення позивача та надала обґрунтований розрахунок на підтвердження його проведення.

При цьому сам по собі факт незгоди позивача з результатами такого перерахунку, зокрема щодо порядку його здійснення чи застосованих складових грошового забезпечення, не свідчить про невиконання судового рішення.

Суд зазначає, що спір щодо правильності здійсненого обрахунку, фактично породжує нові правовідносини між сторонами, які не були предметом розгляду у справі №380/2710/22.

Відтак, такі доводи позивача можуть бути предметом самостійного судового розгляду в межах нового спору, однак не впливають на оцінку виконання відповідачем рішення суду у цій справі.

Керуючись ст.ст. 243, 248, 256, 293-295, 382, КАС України, суд -

ухвалив:

звіт Військової частини НОМЕР_1 про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року у справі №380/2710/22 у справі за позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання до вчинення дій - прийняти.

Копію ухвали надіслати сторонам.

Ухвала про набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги у п`ятнадцятиденний строк з дати складання повного тексту ухвали.

Суддя Брильовський Р.М.