Справа № 160/10388/21
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2026-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 квітня 2026 року

м. Київ

справа №160/10388/21

адміністративне провадження № К/990/8019/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Васильєвої І.А.,

суддів: Ханової Р.Ф., Юрченко В.П.,

перевіривши касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.09.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 01.12.2025 в адміністративній справі №160/10388/21 за адміністративним позовом Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» про стягнення податкового боргу, -

УСТАНОВИВ:

До Верховного Суду 23.02.2026 надійшла касаційна скарга Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.09.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 01.12.2025 в адміністративній справі №160/10388/21. Раніше подані касаційні скарги на вказані судові рішення повернуто скаржнику ухвалами Верховного Суду від 12.01.2026, від 09.02.2026, від 18.02.2026, внаслідок не викладення належним чином підстав касаційного оскарження, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України.

Ухвалою Верховного Суду від 13.03.2026 касаційну скаргу залишено без руху, установлено скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення її недоліків, шляхом подання обґрунтованого клопотання про поновлення пропущеного строку касаційного оскарження і для належного викладення підстав касаційного оскарження, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України.

На виконання вимог вказаної ухвали суду, скаржником надіслано заяву про поновлення пропущеного строку звернення з касаційною скаргою, яка обґрунтована тим, що повторне звернення з касаційною скаргою відбулось без зайвих зволікань та в найкоротший термін (враховуючи введення воєнного стану на території України), тоді, як повернення касаційної скарги не позбавляє скаржника процесуального права на повторне звернення з касаційною скаргою в порядку, встановленому законом.

Розглянувши вказане клопотання, Верховний Суд дійшов висновку щодо його необґрунтованості, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною 2 статті 329 Кодексу учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, щодо форми і змісту касаційної скарги. Частиною 1 статті 45 КАС України регламентовано, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Колегія суддів, не заперечуючи проти права на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення, вважає, що таке право не є абсолютним. Це обґрунтовується змістом частини 8 статті 169 КАС України, відповідно до якої скаржник має право на повторне звернення з касаційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань. Також скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої касаційної скарги відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.

Верховний Суд зауважує, що підставою для повернення попередніх касаційних скарг стало недотримання скаржником вимог статей 328, 330 КАС України щодо належного викладення підстав касаційного оскарження, тобто, саме проявлений контролюючим органом підхід до оформлення касаційних скарг став причиною для її повернення.

Разом з цим, на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 13.03.2026 скаржником взагалі не усунуто недоліки касаційної скарги в частині належного викладення підстав касаційного оскарження, не зважаючи на достатній час для приведення своєї касаційної скарги у відповідність із вимогами КАС України, а лише заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку звернення з касаційною скаргою з посиланням на вчиненя цієї дії без зайвих зволікань після повернення попередньо поданих касаційних скарг.

Проте невиконання позивачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналіз положень статей 5, 13, 328, 329 КАС України дозволяє дійти висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним кодексом строк.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в касаційному порядку у строк встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Проте скаржником не наведено поважних підстав для поновлення пропущеного строку касаційного оскарження судових рішень, окрім передбаченого процесуальним законодавством права скаржника на касаційне оскарження судових рішень після повернення попередньо поданих касаційних скарг, яке в свою чергу не є абсолютним.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 329, 332, 333, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску строку касаційного оскарження та відмовити у задоволенні клопотання Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про поновлення строку касаційного оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.09.2025 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 01.12.2025 в адміністративній справі №160/10388/21.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.09.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 01.12.2025 в адміністративній справі №160/10388/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіІ.А. Васильєва Р.Ф. Ханова В.П. Юрченко