Справа № 160/20633/25
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2026-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2025 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із вищезазначеною позовною заявою, в якій заявлені вимоги:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до стажу в подвійному розмірі на підставі ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення» періоди роботи з 14.08.2007 по 01.10.2010 та з 01.11.2019 по 16.01.2025;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 зі зменшенням пенсійного віку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокип НОМЕР_1 з дати звернення, а саме: з 16.01.2025, на підставі ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції відповідно до рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначила, що вона звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Проте, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області відмовив у призначенні пільгової пенсії на підставі п.2 ч.2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове пенсійне страхування у зв`язку із не досягненням відповідного пенсійного віку. На думку позивачки, такі дії відповідача є протиправними, оскільки ним не враховано рішення Конституційного суду України від 23.01.2020 р. у справі №1-р/2020, ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 р. №1788-ХІІ в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 р. №213-VІІІ. Крім того, відповідачем не зараховано періоди роботи з 14.08.2007 по 01.10.2010 та з 01.11.2019 по 16.01.2025 у подвійному розмірі. Вважаючи протиправною відмову відповідача, позивачка звернулася з цим позовом до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2025р. позов залишено без руху. Встановлено позивачу строк десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме надати оригінал документа про сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн.
31 липня 2025 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.08.2025 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
25 серпня 2025 року від Головного управління ПФУ в м.Києві надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
27 серпня 2025 року від Головного управління ПФУ в Харківській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та докази, проаналізувавши зміст норм матеріального, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Судом встановлено, що 16.01.2025 р. ОСОБА_1 звернулась до Пенсійного фонду із заявою про перехід на інший вид пенсії на пільгових умовах за Списком № 2.
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головне управління ПФУ в Харківській області визначено органом, уповноваженим розглянути заяву позивачки.
Рішенням Головного управління ПФУ в Харківській області від 23.01.2025 року №93 позивачці було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з недосягненням пенсійного віку.

19.06.2025 р. ОСОБА_1 звернулась до Пенсійного фонду із заявою про перехід на інший вид пенсії на пільгових умовах за Списком № 2.

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головне управління ПФУ в м.Києві визначено органом, уповноваженим розглянути заяву позивачки.

Рішенням Головного управління ПФУ в м.Києві від 26.06.2025 року №о/р93 позивачці було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Відповідно до довідки Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги Дніпропетровської обласної ради» від 13.01.2025р. №3, ОСОБА_1 працює повний робочий день в комунальному підприємстві «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги «Дніпропетровської обласної ради» у період з 14.08.2007р. по 01.10.2010р., та з 01.11.2019 по теперішні час.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Частиною другою пунктом 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Натомість згідно з пунктом б статті 13 Закону № 1788-XII в чинні редакції, згідно із висновками рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, суд доходить висновку, що вони явно суперечать один одному.

Суд звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ, а не Закону № 1058-ІV.

Відтак, суд доходить висновку, що відмова в призначенні позивачці, яка на час звернення із заявою про призначення пенсії досягла 50 років з посиланням на недосягнення нею 55-річного пенсійного віку, визначеного п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-ІV, є протиправною.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 р. у справі №360/3611/20.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, рішення Головного управління ПФУ в Харківській області від 23.01.2025 року №93 про відмову в призначенні позивачці пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 належить скасувати.

Також підлягає скасуванню рішення Головного управління ПФУ в м. Києві від 26.06.2025 року № о/р93, оскільки, приймаючи рішення про відмову у призначенні позивачці пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідач не врахував правову позицію, викладену в рішенні Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020, а також висновки Великої Палати Верховного Суду, у зв`язку з чим при вирішенні питання щодо права позивачки на пільгову пенсію підлягали застосуванню положення статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ у редакції, що є більш сприятливою для позивачки, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до стажу в подвійному розмірі на підставі ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення» періоди роботи з 14.08.2007 по 01.10.2010 та з 01.11.2019 по 16.01.2025, суд зазначає таке.

Згідно із ст. 60 Закону України №1788 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого- анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Відповідно до довідки Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги Дніпропетровської обласної ради» від 13.01.2025р. №3, ОСОБА_1 працює повний робочий день в комунальному підприємстві «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги «Дніпропетровської обласної ради» у період з 14.08.2007р. по 01.10.2010р., та з 01.11.2019 по теперішні час.

Аналізуючи наведені норми у сукупності з матеріалами справи, суд зазначає, що ОСОБА_1 працювала повний робочий день у комунальному підприємстві «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги Дніпропетровської обласної ради», яке є психіатричним закладом охорони здоров`я у розумінні статті 60 Закону України №1788-ХІІ, що підтверджується довідкою від 13.01.2025р. №3.

Таким чином, з огляду на те, що зазначений заклад є психіатричним закладом охорони здоров`я, робота в якому відповідно до статті 60 Закону України №1788-ХІІ підлягає зарахуванню до стажу роботи у подвійному розмірі, суд доходить висновку, що періоди роботи позивачки з 14.08.2007р. по 01.10.2010р. та з 01.11.2019р. по 13.01.2025р. підлягають зарахуванню до стажу роботи у подвійному розмірі.

Однак, вирішуючи зазначену позовну вимогу, суд враховує, що довідка Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги Дніпропетровської обласної ради» №3 видана 13.01.2025 року та підтверджує факт роботи позивачки саме станом на дату її видачі, тоді як належних і допустимих доказів, які б безспірно підтверджували продовження роботи позивачки на відповідній посаді повний робочий день у психіатричному закладі охорони здоров`я у період з 14.01.2025 по 16.01.2025, матеріали справи не містять, а відтак суд доходить висновку, що зарахуванню до стажу роботи у подвійному розмірі на підставі статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» підлягають лише документально підтверджені періоди роботи позивачки, а саме з 14.08.2007 по 01.10.2010 та з 01.11.2019 по 13.01.2025 включно.

Оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві є органом, який прийняв останнє рішення у справі від 26.06.2025 року №о/р93, суд вважає за необхідне зобов`язати саме Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи у подвійному розмірі на підставі статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ такі періоди роботи у психіатричному закладі охорони здоров`я: з 14.08.2007р. по 01.10.2010р. та з 01.11.2019р. по 13.01.2025р.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах, суд зазначає таке.

В рамках заявлених позовних вимог та доказів, поданих на їх обґрунтування, не вбачається можливим встановити достатність підстав та умов для призначення такої пенсії, а саме: чи вистачає набутого позивачем стажу для призначення такого виду пенсії.

На час розгляду справи пенсія ще не призначена і остаточний правильний обрахунок страхового та пільгового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за віком, пенсійним органом не проведено, відтак, останнім і не зроблено остаточного висновку про наявність/відсутність у позивача достатнього стажу для призначення такої пенсії.

При цьому, призначення пенсії, в тому числі і обрахування стажу, необхідного для її призначення, за законом віднесено до компетенції відповідних управлінь Пенсійного фонду України, якому після остаточного обрахунку стажу позивача визначитись із тим, чи достатньо такого стажу для призначення позивачеві пенсії.

За наведених обставин, підстави для зобов`язання відповідача призначити позивачеві пенсію відсутні.

У випадку, визначеному п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Разом з тим, з метою ефективного захисту прав позивача, керуючись приписами ч. 2 ст. 9 КАС України, якими передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог, при цьому, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, у цьому випадку, суд вважає за необхідне вийти за межі заявлених позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві повторно розглянути заяву позивачки від 19.06.2025р.

З урахуванням викладеного, враховуючи підтвердження обґрунтованості позовних вимог відповідними доказами, суд вважає, що позов належить задовольнити частково.

Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.

Як свідчать матеріали справи, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідачів за рахунок їх бюджетних асигнувань на користь позивача.

Керуючись ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 255, 260-262 КАС України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна перемоги, 26, м.Дніпро, 49094, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 3 під`їзд, 2 поверх, м.Харків, 61022, ) Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (вул.Бульварно-Кудрявська, 16, м.Київ, 04053, ) про визнання дій протиправними та скасування рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 23.01.2025 року №93.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 26.06.2025 року №о/р93.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві зарахувати ОСОБА_1 до стажу в подвійному розмірі на підставі ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення» періоди роботи з 14.08.2007 по 01.10.2010 та з 01.11.2019 по 13.01.2025.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перехід на інший вид пенсії від 19.06.2025р. із застосуванням положень пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ в редакції відповідно до рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року №1-р/2020.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 3 під`їзд, 2 поверх, м.Харків, 61022, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (вул.Бульварно-Кудрявська, 16, м.Київ, 04053, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко