Справа № 640/16366/19
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2026-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення касаційної скарги

13 квітня 2026 року

м. Київ

справа № 640/16366/19

адміністративне провадження № К/990/13591/26

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Коваленко Н.В., перевіривши касаційну скаргу Комунального підприємства «КИЇВ.ПРОЗОРО» виконавчого органу Київської міської ради на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2026 у справі за позовом Комунального підприємства «КИЇВ.ПРОЗОРО» виконавчого органу Київської міської ради до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві, Державної інспекції архітектури та містобудування України, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажна компанія «Вавілон», про визнання протиправною та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство «Міський магазин» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернулося до суду з позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м.Києві про визнання протиправною та скасування постанови Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві №137/19/10/26-3/2008/02/6 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 20.08.2019 щодо Комунального підприємства «Міський магазин» виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) у розмірі 1806300,00 грн.

Ухвалою Полтавський окружний адміністративний суд від 07.03.2025 допустив заміну відповідача у справі №640/16366/19 Державної архітектурно-будівельної інспекції України (ідентифікаційний код 37471912) на її правонаступника Державну інспекцію архітектури та містобудування України (ідентифікаційний код 44245840).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.05.2025 замінено позивача у справі №640/16366/19 Комунальне підприємство «МІСЬКИЙ МАГАЗИН» виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) (ідентифікаційний код 36927573) на його правонаступника - Комунальне підприємство «КИЇВ.ПРОЗОРО» виконавчого органу Київської міської ради (ідентифікаційний код 31108609).

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22.10.2025 позов задоволено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2026 рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.10.2025 скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Комунальне підприємство «КИЇВ.ПРОЗОРО» виконавчого органу Київської міської ради звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Справу в суді першої інстанції розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Імперативними приписами частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Під час касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення ним (ними) норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.

Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, скаржник посилається на пункт 2 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, зазначаючи на неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, а також необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній формально наведено підставу для касаційного оскарження судового рішення - пункт 2 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України скаржник повинен в касаційній скарзі зазначити обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, однак скаржник не обґрунтовує доводів щодо необхідності відступу від висновку Верховного Суду та не вказує застосуванню якої норми і в яких правовідносинах стосується висновок Верховного Суду, від якого слід відступити, та в якій постанові (і в якій справі) такий висновок зроблений.

Скаржником не зазначено від якого саме висновку Верховного Суду він вважає за необхідне відступити.

При цьому, касаційна скарга в частині наведених у ній обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції містить лише посилання на фактичні обставини справи, цитати нормативних актів із абстрактним зазначенням, що судом апеляційної інстанції рішення ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень у розумінні частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

У цілому його доводи зводяться до опису встановлених судами у цій справі обставин та їх переоцінки, що виходить за межі повноважень касаційного суду.

Суд вважає, що такі обґрунтування підстав касаційного оскарження судового рішення не є достатніми для відкриття касаційного провадження у справі, оскільки у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України недостатньо формально зазначити, що скаржник вважає за необхідне відступити від викладеного у постанові Верховного Суду висновку, скаржник має чітко визначити норму права, висновок щодо застосування якої наявний у такій постанові Верховного Суду і обґрунтувати, чому на переконання скаржника висновок щодо її застосування є неправильним та як, на думку скаржника, ця норма має застосовуватися у подібних правовідносинах.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Верховний Суд звертає увагу, що на стадії відкриття касаційного провадження касаційний суд не перевіряє законність і обґрунтованість судових рішень, а перевіряє касаційну скаргу на предмет дотримання особою, яка її подає, вимог щодо форми і змісту касаційної скарги, а також дотримання строків реалізації права на касаційне оскарження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.

Керуючись статтями 169, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Комунального підприємства «КИЇВ.ПРОЗОРО» виконавчого органу Київської міської ради на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2026 у справі за позовом Комунального підприємства «КИЇВ.ПРОЗОРО» виконавчого органу Київської міської ради до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві, Державної інспекції архітектури та містобудування України, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажна компанія «Вавілон», про визнання протиправною та скасування постанови, - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 цього Кодексу. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не оскаржується.

Суддя Н.В. Коваленко