Справа № 620/2978/26
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2026-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

14 квітня 2026 року м. Чернігів Справа № 620/2978/26

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Соломко І.І. перевіривши матеріали позовної заяви і додані до неї документи у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Юрія Михайловича про визнання протиправною та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Юрія Михайловича про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Юрія Михайловича ЗВП № 74881785 від 02.03.2026 про поновлення вчинення виконавчих дій.

Ухвалою суду від 23.03.2026 позов залишено без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання позовної заяви, відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 160 та частини четвертої статті 161 КАС України (обґрунтування та доказів на підтвердження, що позивач учасником виконавчого провадження, або особою, яка залучалась до проведення виконавчих дій у ЗВП виконавчому провадженні № 74881785 від 02.03.2026).

31.03.2026, на виконання ухвали суду від 23.03.2026 представником позивача подано уточнену позовну заяву, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Юрія Михайловича ЗВП № 74881785 від 02.03.2026 про поновлення вчинення виконавчих дій.. Також зазначає, що позивач є відповідачем у справі № 742/2669/25, в рамках розгляду якої ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22.05.2025 вжито заходи забезпечення позову шляхом: заборони приватному виконавцю виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрію Михайловичу вчиняти будь-які дії, спрямовані на задоволення вимог стягувачів у відкритих ним виконавчих провадженнях, у яких боржником виступає ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), за рахунок наступного нерухомого майна: земельної ділянки, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 07, кадастровий номер: :05:004:0273, загальна площа 0,0951 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, адреса: АДРЕСА_1 ; житлового будинку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 07, загальна площа 205,4 кв.м., житлова площа: 100,6 кв.м., адреса: АДРЕСА_1 ; зупинення до набрання рішенням суду у справі законної сили продажу описаного та арештованого приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрієм Михайловичем вище зазначеного майна».

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрія Михайловича ЗВП № 74881785 від 26.05.2025, зупинено до набрання рішенням суду у справі № 742/2669/25 законної сили продажу описаного та арештованого майна, а саме: земельної ділянки, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 07, кадастровий номер: :05:004:0273, загальна площа 0,0951 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, адреса: АДРЕСА_1 ; житлового будинку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 07, загальна площа 205,4 кв.м., житлова площа: 100,6 кв.м., адреса: АДРЕСА_1 .

Постановою приватного виконавця Приходька Ю.М. від 02.03.2026 «Про поновлення вчинення виконавчих дій» поновлено продаж описаного та арештованого майна, а саме: земельної ділянки, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 07, кадастровий номер: :05:004:0273, загальна площа 0,0951 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, адреса: АДРЕСА_1 ; житлового будинку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 07, загальна площа 205,4 кв.м., житлова площа: 100,6 кв.м., адреса: АДРЕСА_1 .

Відтак, право ОСОБА_1 на оскарження постанови приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Юрія Михайловича у ЗВП № 74881785 від 02.03.2026 про поновлення вчинення виконавчих дій пов`язане з тим, що приватним виконавцем в рамках виконавчого провадження, всупереч ухвалі суду у справі № 742/2669/25, яка набрала законної сили, вживаються заходи щодо реалізації майна, яке на праві власності належить саме ОСОБА_1 .

Так, перевіряючи повноту усунення позивачем виявлених недоліків позовної заяви згідно ухвали суду від 23.03.2026, суд встановив, що такі недоліки не є усунутими, з огляду на таке.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII Про виконавче провадження (далі - Закон №1404-VIII).

Статтею 1 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частиною першою статті 5 Закону №1404-VІІІ передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до пункту 1 частини першої та частини п`ятої статті 26 Закону №1404-VІІІ виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно із частиною першою та частиною другою статті 15 Закону № 1404-VIII сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Відповідно до пункту 15 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Відповідно до частин 4 6 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, у разі потреби для проведення чи організації виконавчих дій виконавець має право залучити суб`єктів господарювання. Залучення виконавцем інших органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб, фізичних осіб при примусовому виконанні рішень здійснюється у разі, якщо їх присутність може сприяти своєчасному й повному виконанню рішень. Залучення у виконавчому провадженні відповідних органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб та фізичних осіб (крім понятих) здійснюється виконавцем шляхом винесення постанови про залучення цих осіб. У цій постанові обов`язково зазначаються опис причин, що зумовили необхідність залучення, час та місце здійснення виконавчих дій, а також інші необхідні відомості. Копія постанови надсилається відповідному органу, установі, організації, суб`єкту господарювання, особі не пізніше наступного дня з дня її винесення, але не пізніше ніж за три дні до запланованих заходів.

Отже, з аналізу вказаних норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд встановив, що виконавець має право залучати інших осіб і таке залучення у виконавчому провадженні відповідних органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб та фізичних осіб здійснюється виконавцем шляхом винесення постанови про залучення цих осіб.

Вказана постанова виконавця є доказом на підтвердження статусу особи, яка залучається до проведення виконавчих дій і, відповідно, має право на звернення до суду в порядку статті 287 КАС України.

Водночас надана позивачем інформація про виконавче провадження не містить відомостей, що виконавцем винесено постанову про залучення позивача у ЗВП № 74881785, отже, ухвалу про залишення позовної заяви без руху в частині надання доказів на підтвердження того, що позивач є учасником виконавчих дій або особою, яка залучалась до проведення виконавчого провадження, не виконано.

Відтак, відповідні недоліки позовної заяви усунуті не були.

При цьому, будь-яких клопотань процесуального характеру щодо можливості продовження встановленого судом строку позивачем також не подано.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, вона повертається позивачеві.

За правилами передбаченими частинами п`ятою та шостою статті 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

З огляду на викладене і враховуючи те, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, позовну заяву належить повернути позивачеві на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України.

Окремо суд зауважує, що попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Сторона, яка задіяна у судовому розгляді справи, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (ч. 2 ст. 44 КАС України).

У пункті 37 рішення від 18 листопада 2010 року у справі "Мушта проти України" Європейський суд з прав людини нагадав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть звужувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Суд вважає, що повернення позовної заяви позивачу у зв`язку з невиконанням ухвали суду про усунення недоліків позовної заяви переслідує легітимну мету та має розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Адже розгляд позовної заяви, яка складена без дотримання вимог КАС, не передбачений положеннями процесуального законодавства. Позивач був повідомлений про наслідки неусунення недоліків у встановлений судом строк і мав реальну можливість їх усунути у визначений судом спосіб, чого, однак, не зробив.

Отже, рішення про повернення позовної заяви зумовлене не будь-яким свавільним небажанням суду розглядати звернення позивача до суду, а лише невиконанням ним процесуальних вимог закону щодо форми та порядку подання позовної заяви.

Додатково суд роз`яснює позивачу, що згідно із частиною восьмою статті 169 КАС повернення позовної заяви не позбавляє права звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Тобто таке рішення суду не перешкоджає доступу позивачу до суду за умови дотримання ним вимог процесуального закону.

На підставі викладеного та керуючись статтями 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву разом з усіма доданими до неї матеріалами - повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена в порядку, встановленому ст.ст. 294-297 КАС України.

Суддя І.І.Соломко