Справа № 380/23258/25
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2026-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

14 квітня 2026 року

м. Київ

справа №380/23258/25

адміністративне провадження № К/990/14870/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Чиркіна С.М. та Шарапи В.М., перевіривши касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1

на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2026 року

у справі №380/23258/25

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У грудні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 , у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області оновлених довідок про розмір грошового забезпечення станом на 29 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року та 01 січня 2023 року із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу і окладу за військовим званням, визначений шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законами на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року та 01 січня 2023 року та зазначенням правильних розмірів (у грошовому виразі) надбавки за особливості проходження служби та преміальних виплат у визначених Міністерством оборони України розмірах для проведення з 01 лютого 2020 року, 01 лютого 2021 року, 01 лютого 2022 року та 01 лютого 2023 року перерахунку основного розміру пенсії;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області оновлені довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 29 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року та 01 січня 2023 року, відповідно до вимог статей 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-XII (далі - Закон №2262-XII), статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі - Закон №2011-XII) та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704 (далі - постанова КМУ №704), із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу і окладу за військовим званням, визначений шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законами на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року та 01 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови КМУ №704, а також із зазначенням розмірів (у грошовому виразі) додаткових видів грошового забезпечення - надбавок за вислугу років, особливості проходження служби, преміальних та інших виплат (надбавки, доплати, підвищення), розрахованих, виходячи з відсоткового значення, визначених Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 (далі - Порядок №260) та у телеграмах Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 14 січня 2020 року №248/291, від 27 січня 2021 року №248/612, від 19 січня 2022 року №248/269, дорученні від 01 лютого 2023 року №2683/3 Міністра оборони України та з урахуванням тарифного розряду - 10 для проведення з 01 лютого 2020 року, 01 лютого 2021 року, 01 лютого 2022 року та 01 лютого 2023 року перерахунку основного розміру пенсії, а саме:

- у довідці про розмір грошового забезпечення станом на 29 січня 2020 року виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01 січня 2020 року - 2102,00 грн, а також з обов`язковим визначенням надбавки за вислугу років - 40 % (від посадового окладу та окладу за військовим званням), надбавки за особливості проходження служби - 65% (від посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років), премії - 95% (від посадового окладу);

- у довідці про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2021 року виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01 січня 2021 року - 2270,00 грн, а також з обов`язковим визначенням надбавки за вислугу років - 40% (від посадового окладу та окладу за військовим званням), надбавки за особливості проходження служби - 65% (від посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років), премії - 95% (від посадового окладу);

- у довідці про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2022 року виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року - 2481,00 грн, а також з обов`язковим визначенням надбавки за вислугу років - 40% (від посадового окладу та окладу за військовим званням), надбавки за особливості проходження служби - 65% (від посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років), премії - 95% (від посадового окладу);

- у довідці про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2023 року виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року - 2684,00 грн, а також з обов`язковим визначенням надбавки за вислугу років - 40% (від посадового окладу та окладу за військовим званням), надбавки за особливості проходження служби - 65% (від посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років), премії - 216% (від посадового окладу).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30 січня 2026 року позов задоволено повністю.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2026 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 січня 2026 року повернуто особі, яка її подала.

Не погодившись з ухвалою суду апеляційної інстанції, ІНФОРМАЦІЯ_1 02 квітня 2026 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Проаналізувавши зміст оскаржуваного судового рішення та доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Отже, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до Восьмого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2026 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено без руху, у зв`язку з несплатою судового збору та встановлено п`ятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для надання документа про сплату судового збору.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що копія зазначеної ухвали надійшла в особистий кабінет користувача підсистеми ЄСІКС «Електронний суд» 12 березня 2026 року, що підтверджується довідкою Восьмого апеляційного адміністративного суду про доставку електронного листа.

У встановлений судом строк відповідач не звернувся до суду апеляційної інстанції з клопотанням про усунення недоліків, продовження строку для усунення недоліків, звільнення або відстрочення сплати судового збору.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2026 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 січня 2026 року у справі №380/23258/25 повернуто особі, яка її подала.

Вважаючи ухвалу суду апеляційної інстанції такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду.

На обґрунтування вимог касаційної скарги відповідач вказує на те, що суд апеляційної інстанції протиправно повернув апеляційну скаргу, оскільки не врахував, що майновий стан відповідача, як розпорядника коштів другого рівня, не дозволив своєчасно, у встановлений судом строк, сплатити судовий збір.

Відповідно до частини другої статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, то суд у такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Частиною п`ятою статті 251 КАС України передбачено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Згідно з частиною п`ятою статті 18 КАС України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їх офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Положеннями частини сьомої статті 251 КАС України встановлено, якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Повертаючи 25 березня 2026 року апеляційну скаргу у цій справі, суд апеляційної інстанції виходив з того, що копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від 10 березня 2026 року було вручено відповідачу 12 березня 2026 року, що підтверджується довідкою про доставку документа до особистого кабінету через підсистему ЄСІКС «Електронний суд», при цьому жодних клопотань від відповідача про усунення недоліків, про продовження строку для усунення недоліків, відстрочення або звільнення від сплати судового збору до суду не надходило. Таким чином, станом на 25 березня 2026 року недоліки апеляційної скарги усунуті не були.

На думку колегії суддів, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_1 є суб`єктом владних повноважень, що здійснює свою діяльність на професійній основі, а тому труднощі в організації своєчасного виконання обов`язків працівників є недоліками внутрішньої організації роботи цього суб`єкта.

Також колегія суддів зауважує, що сукупність обставин у цій справі вказує на те, що відповідачем у спірний період не було вчинено усіх залежних та можливих від нього дій, які б свідчили про бажання та дійсний намір реалізації наданих законом процесуальних прав з метою здійснення апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції.

За викладених обставин, суд апеляційної інстанції постановив обґрунтовану ухвалу про повернення апеляційної скарги скаржнику, оскільки цим суб`єктом владних повноважень у встановлений судом строк не були усунуті недоліки апеляційної скарги.

Відтак, правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при постановленні ухвали про повернення апеляційної скарги є очевидним, розумні сумніви щодо їх застосування чи тлумачення відсутні.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи, що зміст оскаржуваного судового рішення не викликає розумних сумнівів щодо правильного застосування норм процесуального права, Суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.

Подібна позиція щодо визнання за аналогічних обставин касаційної скарги необґрунтованою висловлена Верховним Судом, зокрема в ухвалах від 04 серпня 2025 року у справі №380/5676/25, від 05 серпня 2025 року у справі №380/1566/25, від 07 серпня 2025 року у справі №380/1446/25.

Суд враховує положення частини восьмої статті 169 та частини другої статті 298 КАС України, якими встановлено, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Керуючись пунктом 5 частини першої, частиною другою статті 333 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2026 року у справі №380/23258/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

2. Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк

Судді С.М. Чиркін

В.М. Шарапа