Справа № 520/17246/23
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2026-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення касаційної скарги

13 квітня 2026 року

м. Київ

справа № 520/17246/23

адміністративне провадження № К/990/14383/26

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Єзерова А.А., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 27.10.2025 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2026 у справі №520/17246/23 за позовом ОСОБА_1 до Начальника відділу обслуговування громадян №14 Анни Решетової про зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому з урахуванням уточнень просив суд:

встановити, що відділом обслуговування громадян №14 станом на 2010 рік Пенсійний фонд Лозівського району свідомо порушив норми пункту 4 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) з метою зменшення пенсійних нарахувань, документи про здійснення нарахування (перерахунки) пенсійних виплат складені та надані в хаотичному безсистемному вигляді, що унеможливлює їх аналіз пересічному пенсіонеру;

зобов`язати відділ обслуговування громадян №14 в особі начальника відділу Анни Решетової виконати норми пункту 4 Прикінцевих положень Закону №1058-IV при всіх випадках коли після перерахунку пенсії згідно цього Закону її розмір зменшується зокрема згідно розпоряджень від 20.07.2010 та від 17.04.2013;

встановити, що при нарахуванні доплати до розміру пенсії з 01.03.2011 здійснено очевидні протиправні дії, на підставі яких доплата до пенсії згідно зі статтею 42 Закону №1058-IV не проводилась в належному вигляді;

зобов`язати орган пенсійного фонду нарахувати та виплатити доплату до розміру пенсії з 01.03.2011;

вказану доплату виплачувати з врахуванням індексу інфляції за період з 01.03.2011;

встановити, що при перерахунку пенсії згідно з розпорядженням від 17.04.2013 органом пенсійного фонду системно порушено статті 5, 6, 10 Угоди від 13.03.1992, статті 4 Прикінцевих положень Закону №1058-IV, внаслідок чого не були враховані періоди роботи в рф;

при врахуванні заробітної плати для нарахування пенсії застосувати фактичні показники обчислення заробітної плати для нарахування пенсії в розмірі нуль гривень;

після перерахунку пенсії згідно з розпорядженням від 17.04.2003 розмір пенсії обчислений згідно цього законодавства зменшився;

свідомо не були враховані періоди роботи в рф з 15.10.1990 по 15.05.1996 згідно наявних довідок про розмір заробітної плати;

зобов`язати орган пенсійного фонду в особі начальника відділу обслуговування громадян в Лозівському районі Анну Решетову провести перерахунок пенсії на підставі статей 5, 6 Угоди від 13.03.1992;

періоди роботи в рф з 15.05.1990 по 15.10.1996, які становлять найбільш вигідний період 60 місяців понад страхового стажу врахувати для нарахування пенсійних виплат з для призначення пенсії 27.12.2009 при перерахунку пенсії згідно розпорядження від 17.04.2003;

заробітну плату вказану в російських рублях в довідках до 01.11.1992 (день введення української валюти) враховувати в гривнях у співвідношенні 1 рубль=1 гривня, з 01.11.1992 російський рубль перераховувати в гривнях по курсу НБУ по день призначення пенсії 27.12.2009, який становив 0,26616 за 1 рос. рубль шляхом множення суми заробітної плати вказаної в рос. рублях на курс гривні (1 рос.рубльх0,26616=0,26616 грн);

коефіцієнт заробітної плати за періоди роботи в рф зарахувати до трудового стажу, нараховувати на суми заробітної плати, з яких сплачені страхові внески з цієї суми заробітної плати відповідно до статті 6 Угоди без будь-яких обмежень, в тому числі 5, 6 середньої заробітної плати по Україні;

при врахуванні довідки від 12.02.2010 №С-185 заробітну плату 12750000 рос. рублів розділити на період промсезону 1994 року, який згідно рішення загальних зборів членів с/а "Геологічна" становить період з 01.03.1994 по 31.02.1995;

постановити окрему ухвалу суду про свідомі неправомірні дії органів пенсійного забезпечення та фактичних показників при нарахуванні пенсійних виплат.

Харківський окружний адміністративний суд рішенням від 21.06.2024 позов задовольнив частково. Зобов`язав начальника відділу обслуговування громадян №14 Анну Решетову розглянути питання щодо:

нарахування та виплати доплати до розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2011 з врахуванням індексу інфляції за період з 01.03.2011;

проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі статей 5, 6 Угоди про гарантії прав громадян - учасниць СНД від 13.03.1992.

Згідно відомостей автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду (ДСС)" встановлено, що рішення набрало законної сили 23.07.2024.

22.10.2025 позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення судового контролю згідно виконавчого провадження у справі №520/17246/23, в якій просить суд встановити судовий контроль за виконанням цього рішення.

Харківський окружний адміністративний суд ухвалою від 27.10.2025, залишеною без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2026, заяву ОСОБА_1 про забезпечення судового контролю згідно виконавчого провадження у справі №520/17246/23 повернув заявнику без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.

Відповідно до частин першої та другої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

У касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали (частина третя статті 328 КАС України).

Положеннями частини четвертої статті 328 КАС України визначено перелік підстав касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті.

При цьому, перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, прийнятих у справах, є вичерпним.

Так, за приписами абзацу другого частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Отже, підставами касаційного оскарження можуть бути помилки судів першої та (або) апеляційної інстанцій в питаннях права (застосування норм матеріального та дотримання норм процесуального права), але не в питаннях факту.

Своєю чергою, неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону; застосування закону, який не належить застосуванню; незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Положеннями статті 330 КАС України визначено вимоги щодо форми та змісту касаційної скарги.

За приписами частини другої цієї статті у касаційній скарзі зазначаються: підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав) (пункт 4); у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій та третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень) (абзац 4).

Отже, касаційна скарга повинна містити покликання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

У скарзі не викладено передбачених абзацом 2 частини четвертої статті 328 КАС України підстав для оскарження судового рішення у касаційному порядку. Скаржник у касаційній скарзі чітко не зазначає у чому полягає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права із посиланням на відповідні норми права та не визначає, які саме судові рішення він оскаржує.

Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди скаржника із оскаржуваними судовими рішеннями, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.

При цьому, з урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15.01.2020 №460-IX, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.

Варто зазначити, що відповідно до статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісно реалізувати належне їм право на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням із урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду (судів), рішення якого (яких) оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом.

Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Керуючись статтями 328, 330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 27.10.2025 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2026 у справі №520/17246/23 повернути скаржнику.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не оскаржується.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров