Справа № 440/14990/25
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2026-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2026 року м. ПолтаваСправа №440/14990/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шевякова І.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Бахарєва П.А.

представника відповідача Мамчич А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубним`ясо" до Головного управління ДПС в Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Позовні вимоги:

визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення (в первинній редакції до закриття провадження в частині):

- №1 від 17.10.2025 (форма «Р»), відповідно до якого збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 4 246 725 грн., у тому числі 3 397 380 грн основний платіж та 849 345 грн штрафних (фінансових) санкцій;

- №1 від 17.10.2025 (форма «П»), відповідно до якого зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 11 158 008 грн;

- №1 від 17.10.2025 (форма «Р»), відповідно до якого збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 532 605 грн, у тому числі 426 084 грн основний платіж та 106 521 грн штрафних (фінансових) санкцій;

- №1 від 17.10.2025 (форма «ПС»), відповідно до якого застосовано штрафні (фінансові) санкції з податку на додану вартість у сумі 6 800 грн.

- №1 від 17.10.2025 року (форма «Р»), відповідно до якого Товариству збільшено суму грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно у сумі 35 857,06 грн., у тому числі 30 309,84 грн. основний платіж та 5 547,22 грн штрафні (фінансові) санкції;

- №1 від 17.10.2025 року (форма «ПС»), відповідно до якого Товариству застосовано штрафні (фінансові) санкції з податку на нерухоме майно у сумі 1020 грн.

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лубнимясо" (далі також позивач, ТОВ "Лубним`ясо") звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Полтавській області (далі також відповідач, ГУ ДПС у Полтавській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою від 05.11.2025 позовну заяву залишено без руху /том І, а.с. 16-17/.

Ухвалою від 13.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/14990/25, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження /том І, а.с. 31-33/.

Протокольною ухвалою від 22.12.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті /том VІ, а.с. 131-132/.

Ухвалою від 25.03.2026 задоволено клопотання представника позивача та закрито провадження в справі за частиною позовних вимог.

Зокрема, закрито провадження щодо про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №1 від 17.10.2025 в частині податкового правопорушення щодо невключення до складу різниць, на які збільшується фінансовий результат, суми зменшення вартості основних засобів у сумі 898 421 грн за результатами їх переоцінки, які віднесені до інших витрат підприємства; №1 від 17.10.2025 в частині податкового правопорушення щодо невключення до складу різниць, на які збільшується фінансовий результат, суми зменшення вартості основних засобів у сумі 898 421 грн за результатами їх переоцінки, які віднесені до інших витрат підприємства; невірного визначення різниць у І півріччі 2025 року, на які зменшується фінансовий результат, на суму від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років на суму 164 046 грн; №1 від 17.10.2025 (збільшення грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно у сумі 35 857,06 грн); №1 від 17.10.2025 (штрафні (фінансові) санкції з податку на нерухоме майно у сумі 1020 грн) /том VІ, а.с. 199-201/.

Аргументи учасників справи

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що податковий орган порушив права та інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин через безпідставне визначення податкових зобов`язань.

Підставою прийняття оспорюваних у справі податкових повідомлень-рішень стали висновки Акту планової документальної перевірки від 26.09.2025 №13953/16-31-07-01-01/37969771 (надалі також - Акт перевірки), що складений ГУ ДПС у Полтавській області.

Позивач не погоджувався з висновками ГУ ДПС у Полтавській області, викладеними в Акті перевірки.

У позові виклав наступні аргументи.

Зокрема, донарахування податку на прибуток підприємств було вчинено податковим органом на підставі висновків про невірне відображення платником витрат, вчинених на користь ФОП ОСОБА_1 у неналежному податковому періоді. Представник платника пояснив, що відображення даних витрат було вчинено тоді, коли було отримано підтверджуючі документи від контрагента. А тому дії платника відповідають Податковому кодексу України. Зазначав, що включення до Звіту про фінансові результати (форма №2-м) до складу показників по коду рядка 2180 "Інші операційні витрати" вартості транспортно-експедиційних послуг оприбуткованих від ФОП ОСОБА_1 , по операціях, що оформлені актами наданих послуг на міжнародні вантажні автоперевезення, складених за операціями 2019-2020 років, - відповідають періоду визнання доходу, для отримання якого вони здійснені.

Пояснював, що відповідно до п. 177.8. статті 177 ПК України під час нарахування (виплати) фізичній особі - підприємцю доходу від здійснення нею підприємницької діяльності, суб`єкт господарювання та/або самозайнята особа, які нараховують (виплачують) такий дохід, не утримують податок на доходи у джерела виплати, якщо фізичною особою - підприємцем, яка отримує такий дохід, надано копію документу, що підтверджує її державну реєстрацію відповідно до закону як суб`єкта підприємницької діяльності.

На виконання вказаної норми позивачем, при виплаті доходу на користь ФОП ОСОБА_1 , відображено таку виплату за ознакою доходу "157".

Вказані вище обставини, на думку представника позивача, в повній мірі спростовують інкриміноване податкове правопорушення в частині порушення п. 44.1, п. 44.2. ст. 44, п. 134.1.1. ст. 134, п. п. 7, п. 19 П(С)БО "Витрати", а саме завищення фінансового результату до оподаткування (збиток) у сумі 8 969 873 грн за 2022 рік.

Крім того, у період, який перевірявся, позивачем укладено договір № 37330-г від 26.12.2022 з ДП "Перемога Нова", предметом якого є надання безповоротної фінансової допомоги (пов`язані особи).

На виконання даного договору позивачем на користь ДП "Перемога Нова" 29.12.2022 перераховано безповоротну фінансову допомогу в сумі 20 000 000 грн, що підтверджується платіжними інструкціями №460170003 від 29.12.2022, № від 29.12.2022, № від 29.12.2022.

Понесені витрати від надання безповоротної допомоги позивачем відображено на рахунку 944 "Сумнівні та безнадійні борги" з наступним включенням до складу "інших операційних витрат" (рядок 2180) звіту про фінансові результати за 2022 рік (форма №2-м).

За наслідками перевірки податковий орган донарахував податкові зобов`язання з податку на прибуток підприємств, заперечивши правомірність включення цієї суми до витрат та посилаючись на порушення платником п.п. 140.5.10 ПК України, який передбачає, що фінансовий результат податкового (звітного) періоду збільшується: на суму перерахованої безповоротної фінансової допомоги (безоплатно наданих товарів, робіт, послуг) особам, що не є платниками податку (крім фізичних осіб, які є платниками податку на доходи фізичних осіб), платникам податку, які є пов`язаними особами.

Представник позивача стверджував, що в ТОВ "Лубним`ясо", при наданні безповоротної допомоги ДП "Перемога Нова", відсутні правові підстави для застосування вимог підпункту 140.5.10. статті 140 Податкового кодексу України. Пояснював, що ДП "Перемога Нова" дійсно є пов`язаною особою для ТОВ "Лубуним`ясо". Однак податковий орган невірно застосував п.п. 140.5.10 ПК України, зокрема, не врахував повного тексту цієї норми. Норма ж передбачає збільшення фінансового результату відповідного податкового періоду за рахунок перерахованої безповоротної фінансової допомоги тільки в тому випадку, у разі якщо отримувачем фінансової допомоги (безоплатно наданих товарів, робіт, послуг) задекларовано від`ємне значення об`єкта оподаткування за податковий (звітний) рік, що передує року, в якому отримано таку безповоротну фінансову допомогу (безоплатно надані товари, роботи, послуги), за умови що така допомога була врахована у складі витрат при визначенні фінансового результату до оподаткування). В обставинах цієї справи вказана умова не була дотримана, а отже, податковий орган невірно застосував норму закону.

Також податковий орган нарахував грошові зобов`язання з податку на додану вартість на підставі висновків акту про невиконання підприємством обов`язку донарахувати податок на додану вартість на суму списаних матеріальних активів, які не були використані в господарській діяльності наприкінці відповідних податкових періодів. Платник не заперечував самі факти списання товарів, придбаних з ПДВ, але пояснював, що нарахування так званого "компенсаційного" ПДВ відбувалося постійно в часі за наслідками складення актів списання. Тому стверджувати про необхідність ще раз повторно нарахувати компенсаційний ПДВ в кінці податкових періодів не гарантується на жодній вимозі жодного закону.

Зауважував, що норма статті 198.5 Податкового кодексу України зобов`язує платника податків скласти відповідні податкові накладні на "компенсуюче" ПДВ саме у відповідних звітних (податкових) періодах коли такі товари/послуги/необоротні активи починають використовуватись в операціях, що не є господарською діяльністю.

На виконання вказаної норми статті 198.5 Податкового кодексу України позивачем у відповідних податкових (звітних) періодах було виписано та складено відповідні податкові накладні, що спростовує порушення п. 198.5 ст. 198, п. 201.1. ст. 201 Податкового кодексу України про заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість в загальній сумі 426 084 грн.

Відповідач, ГУ ДПС у Полтавській області, проти позову заперечував.

У відзиві на позов /том І, а.с. 40-47/ представник відповідача стверджував про правомірність та обґрунтованість прийнятих податкових повідомлень-рішень. Зазначав, що до перевірки надані розпорядчі документи та акти інвентаризації за 2022-2024 роки з додатками та розрахунками втрат в межах природніх норм. Відповідно висновків актів інвентаризації, результати яких відображені в бухгалтерському обліку, та наданих пояснень в ході перевірки, товариство за наявності виявлених в ході інвентаризації надлишків здійснювало їх оприбуткування на матеріальні рахунки з одночасним визнанням доходу (рах.746, 719).

При наявності нестач ТОВ "Лубним`ясо" відображало в бухгалтерському обліку списання запасів на суму їх вартості бухгалтерським проведенням Дт 946 "Втрати від знецінення запасів" Кт 25 "Напівфабрикати" або Кт 27 "Продукція сільськогосподарського виробництва".

Звіркою результатів інвентаризації за 2023 (Наказ №4-ОЗ від 19.09.2023, інвентаризаційні відомості від 26.10.2023) та за 2024 рік (Наказ №2ГП від 25.09.2024, інвентаризаційні відомості від 30.11.2024) встановлено наступні розбіжності:

- Нестачі за результатами інвентаризації (в т.ч. що класифікуються як нормативні) за 2023 рік складають 116815 грн. Відображено у бухобліку списання вартості нестач 1 250 093,79 грн.

Різниця складає 1 132 278,79 грн, що є понесеними витратами, які не підтверджено документально та на які не надано розрахунки нормативних втрат;

- Нестачі за результатами інвентаризації (в т.ч. що класифікуються як нормативні) за 2024 рік складають 126288 грн. Відображено у бухобліку списання вартості нестач 1124430,24 грн.

Різниця складає 998 142,24 грн, що є понесеними витратами, які не підтверджено документально та на які не надано розрахунки нормативних втрат.

Таким чином, на протязі 2023-2024 років ТОВ "Лубним`ясо" списано без документального підтвердження та розрахунку нормативних втрат товарно-матеріальних цінностей в сумі 2 130 421,03 грн. Отже, є підстави вважати, що списані на витрати товарно-матеріальні цінності, що обліковувались на рахунку 25 "Напівфабрикати" та 27 "Продукція сільськогосподарського виробництва" (фарш яловичий, вирізка яловича, корейка яловича, котлета гамбургерна яловичина, тазостегнева частина яловичина, гомілка задня яловича, грудна частина стейк яловича, тощо), без відповідного документального підтвердження є такими, що використані в операціях, які не є господарською діяльністю платника податку.

Відповідно до вимог абз. "г" п.198.5 ПК України ТОВ "Лубним`ясо" у періодах відображення у бухгалтерському обліку результатів інвентаризації, коли встановлені відповідні нестачі - повинно скласти податкові накладні та включити до складу податкового зобов`язання податок на додану вартість в загальній сумі 426 084 грн, в т.ч. по періодам: жовтень 2023 року - 226 456 грн; жовтень 2024 року -199 628,00 грн.

Отже, порушено п. 198.5 ст. 198, п. 201.1. статті 201 ПК України, в результаті чого занижене податкове зобов`язання з податку на додану вартість в загальній сумі 426 084 грн, в т.ч. за жовтень 2023 226 456 грн, за жовтень 2024 199 628 грн.

Із встановленого вищезазначеного порушення випливає суміжне порушення щодо нереєстрації у ЄРПН податкових накладних за п. 198.5 ст. 198 ПК України.

В зв`язку з цим перевіркою встановлено порушення п.201.1, 201.7, 201.10 ст. 201 ПК України, в результаті чого не складені та не зареєстровані у визначений термін податкові накладні у ЄРПН за операціями, що підлягають оподаткуванню за п. 198.5 ст. 198 ПК України на загальну суму обсягу постачання (без ПДВ) 2130421,03 грн в т.ч. за жовтень 2,79 грн, жовтень 2024 998142,24 грн.

Також, представник відповідача стверджував, що взаємовідносини у перевіреному періоді між ТОВ "Лубним`ясо" та ФОП ОСОБА_1 у відомостях про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору (форма 4ДФ) за 2022 рік за ознакою доходу "157" не відображались.

Перевіркою встановлено, що віднесені витрати на збут в сумі 8 969 873,00 грн по взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_1 , що включені до складу інших операційних витрат по коду рядка 2180 Звіту про фінансові результати (форма 2-м) за 2022 рік, не пов`язані з доходом, який отримувало ТОВ "Лубним`ясо" у звітному періоді.

Крім того, за даними інформаційної системи ІТС "Податковий блок" встановлено виплату безповоротної фінансової допомоги ДП "Перемога Нова", :

- адреса реєстрації: Черкаська область, Черкаський район, с. Будище Грузевиця-3, вул. Лесі Українки, буд.68.

- місце реєстрації: 3400 Південне МУ ДПС по роботі з ВПП

- основний вид діяльності: 01.47-Розведення свійської птиці

- стан платника: 33 - У стані припинення (відомості про наявність заборгованості)

- засновник: ПРАТ "МХП", код за .

За даними податкової декларації з податку на прибуток підприємства за підсумками 2022 року задекларовано від`ємне значення об`єкту оподаткування (р.04 Декларації) "-" 327 231 385 грн.

Одночасно, ТОВ "Лубним`ясо" за підсумками 2022 року задекларовано від`ємне значення об`єкту оподаткування (р.04 Декларації) "-" 10 993 962 грн.

Учасником ТОВ "Лубним`ясо" є ПРАТ "МХП" з часткою 51%.

Таким чином, відповідач дійшов висновку про те, що ТОВ "Лубним`ясо" порушено пп.п.140.5.10 п.140.5 ст.140 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, внаслідок чого занижено Різниці, на які збільшується фінансовий результат, за 2022 рік у сумі 20 000 000 грн.

27.02.2026 до суду надійшли письмові пояснення ГУ ДПС у Полтавській області, у яких представник відповідача пояснила нарахування розмірів грошових зобов`язань за податковими повідомленнями-рішеннями у розрізі виявлених порушень, навела аргументи, аналогічні викладеним в акті перевірки та відзиві на позов /том VІ, а.с. 161-163/.

16.03.2026 до суду надійшли додаткові пояснення представника позивача /том VІ, а.с. 177-179/, в яких представник ТОВ "Лубним`ясо" зазначив, що інкриміноване відповідачем податкове правопорушення внаслідок включення вартості транспортно експедиційних послуг, оприбуткованих від ФОП ОСОБА_1 , до витрат на збут відповідного податкового періоду - є наслідком неврахування контролюючим органом частини другої статті 50.1 Податкового кодексу, а саме визначення законодавцем права не подавати уточнюючий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Щодо заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість в загальній сумі 426 084 грн представник позивача зазначав, що перевіряючими безспірно було встановлено списання (використання не в господарській діяльності) спірних ТМЦ саме протягом року та як наслідок і виконання визначених ст. 198.5 Податкового кодексу України вимог щодо нарахування відповідних податкових зобов`язань з ПДВ згідно долучених до матеріалів справи податкових накладних. Тому висновки про невиконання цього обов`язку на кінець відповідного звітного періоду - є свавільними та необґрунтованими, адже списання було постійним і поточним протягом всієї тривалості звітного періоду і цього перевіряючі не заперечували.

06.04.2026 до суду надійшли додаткові пояснення ГУ ДПС в Полтавській області /том VІ, а.с. 208-209/, в яких представник відповідача зазначила, що у 4 кв. 2022 році мало місце порушення:

а) Завищення показників по коду рядка 2180 "Інші операційні витрати" Звіту на суму 8 969 873 грн за 2022 рік, внаслідок включення до їх складу вартості транспортно-експедиційних послуг, оприбуткованих від ФОП ОСОБА_1 .

З врахуванням задекларованого об`єкту оподаткування за 2022 рік "-" 10 993 962 грн результатом даного порушення є зменшення збитків у 2022 році на 8 969 873 грн, а вірним проміжним результатом є значення "-" 1 125 667,78 грн ("-" 10 993 962 + 898 421,22 (порушення щодо уцінки та втрат від зменшення корисності основних засобів за 2021 рік) + 8 969 873 ( по взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_1 );

б) Не включено до складу Різниць (р. 3.1.10.1) до декларації, на які збільшується фінансовий результат, за 2022 рік суму коштів, перерахованих як безповоротна фінансова допомога в розмірі 20 000 000 грн ДП "Перемога Нова".

З врахуванням проміжного результату за 2022 рік "-" 1 125 667,78 грн. результатом даного порушення є зменшення збитків у 2022 році на суму 1 125 667,78 грн (залишок від`ємного значення від 10 993 962) та донарахування податку на прибуток у сумі 3 397 380 грн. ("-" 1 125 667,78 + 20 000 000 = (18 874 332,22 х 18%) = 3 397 380 грн).

Таким чином, за наслідком виявлених двох порушень, які мали місце у 2022 році перевіркою зменшено від`ємне значення об`єкту оподаткування (збитку) на 10 993 962 грн. та донараховано податок на прибуток у сумі 3 397 380 грн. Крім того, на суму нарахованого податку на прибуток на підставі п. 123.2 ст. 123 ПК України застосовано штрафні санкції у розмірі 25% - 849 345 грн.

У першому півріччі 2025 мало місце порушення: Завищення ряд. 3.2.4 додатка РІ «Сума від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років» на загальну суму 164 046 грн за рахунок невірно перенесенння суми від`ємного значення об`єкта оподаткування за 2024 рік.

Наслідком вчинення даного порушення є зменшення від`ємного значення об`єкту оподаткування за 1 півріччя 2025 на 164 046 грн (задекларована величина "-" 111 569 597).

Оскільки до складу від`ємного значення 1 півріччя 2025 року входить перенесена послідовно сума 10 993 962 грн. (зменшена у 2022 році) загальний розмір не підтвердженого від`ємного значення наростаючим підсумком складає 11 158 008 грн. (10 993 962 + 164 046).

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі з мотивів, наведених у позовній заяві та додаткових поясненнях, які містяться в матеріалах справи, просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти заявлених позовних вимог у повному обсязі з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву, просила суд відмовити позивачеві в задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи, матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступних висновків.

Фактичні обставини

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лубним`ясо" зареєстроване у якості юридичної особи, , перебуває на податковому обліку як платник податків, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань /том І, а.с. 103-107/.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 81.1 статті 81, пункту 82.2 статті 82, підпункту 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI, на підставі наказу ГУ ДПС у Полтавській області проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ "Лубним`ясо" з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період 01.10.2021 по 30.06.2025, правильності нарахування та обчислення єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування в період з 01.10.2021 по 30.06.2025.

За результатами проведеної документальної планової виїзної перевірки контролюючим органом складено акт про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Лубним`ясо" №13953/16-31-07-01-01/37969771 від 26.09.2025 /том І, а.с. 126-173/.

Згідно з висновками акта перевірки № 13953/16-31-07-01-01/37969771 від 26.09.2025 позивачем допущено, крім іншого, порушення:

- п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1. п. 134.1 ст. 134, п. 138.1. ст. 138, п.п. 140.5.10 п. 140.5 ст. 140 Податкового кодексу України, п.7, п. 19 ПСБО 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток за 2022 рік у сумі 3 397 380 грн.;

- п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1. п. 134.1 ст. 134, п. 138.1. ст. 138, пп. 140.4.4.п. 140.4 ст. 140, п.п. 140.5.10 п. 140.5 ст. 140 Податкового кодексу України, п.7, п. 19 П(С)БО "Витрати", в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування за І квартал 2025 року у сумі 11 158 008 грн.;

- п. 198.5 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість що підлягає сплаті до бюджету у сумі 426 084 грн, в тому числі за квітень 2024 року - 109011 грн, за травень 2024 - 117445, листопад 2024 - 8568 грн, грудень 224 року 191042 грн;

- п. 201.1, 201.7., 201.10 ст. 210 Податкового кодексу України, в результаті чого не складено та незареєстровано в ЄРПН податкові накладні за операціями що підлягають оподаткуванню за п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України на загальну суму обсягу постачання 2 130 421,03 грн /том І, а.с. 172/.

На підставі Акта від 26.09.2025 №13953/16-31-07-01-01/37969771 відповідачем прийнято податкові повідомлення від 17.10.2025:

- №1 (форма "Р"), відповідно до якого збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 4 246 725 грн, у тому числі 3 397 380 грн основний платіж та 849 345 грн штрафних (фінансових) санкцій /том І, а.с. 108-109/;

- №1 від 17.10.2025 (форма "П"), відповідно до якого зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 11 158 008 грн /том І, а.с. 111-112/;

- №1 від 17.10.2025 (форма "Р"), відповідно до якого збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 532 605 грн, у тому числі 426 084 грн основний платіж та 106 521 грн штрафних (фінансових) санкцій /том І, а.с. 114-115/;

- №1 від 17.10.2025 (форма "ПС"), відповідно до якого застосовано штрафні (фінансові) санкції з податку на додану вартість у сумі 6 800 грн /том І, а.с. 117-118/.

Позивач не погодився з податковими повідомленнями-рішеннями від 17.10.2025 та оскаржив їх до суду.

Норми права, що підлягають застосуванню

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані положеннями Податкового кодексу України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пп. 14.1.27 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно з положенням пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування (пункт 44.2 статті 44 Податкового кодексу України).

Згідно з пп. 134.1.1 п. 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень Кодексу. Резерв сумнівних боргів або резерв очікуваних кредитних збитків (зменшення корисності активів) визначено нормами ст. 139 Кодексу.

Пунктом 138.1 статті 138 Податкового кодексу України визначено: фінансовий результат до оподаткування збільшується:

на суму нарахованої амортизації основних засобів та/або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності;

на суму уцінки та втрат від зменшення корисності основних засобів та/або нематеріальних активів, включених до витрат звітного періоду відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності;

на суму залишкової вартості окремого об`єкта основних засобів та/або нематеріальних активів, визначеної відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, у разі ліквідації або продажу такого об`єкта.

на суму залишкової вартості окремого об`єкта невиробничих основних засобів та/або невиробничих нематеріальних активів, визначеної відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, у разі ліквідації або продажу такого об`єкта;

на суму витрат на ремонт, реконструкцію, модернізацію або інші поліпшення невиробничих основних засобів чи невиробничих нематеріальних активів, віднесених до витрат відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Відповідно до підпункту 140.4.4. пункту 140.4 статті 140 ПК України фінансовий результат до оподаткування зменшується на суму від`ємного значення об`єкта оподаткування платника (крім великих платників податків) минулих податкових (звітних) років.

Великі платники податків зменшують фінансовий результат до оподаткування на частину суми від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років до повного його погашення у такому порядку.

Великі платники податків мають право зменшувати фінансовий результат до оподаткування податкового (звітного) періоду (прибуток, збиток або нульове значення) не більше ніж на 50 відсотків непогашеної суми від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років.

Сума від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років, не погашена позитивним значенням об`єкта оподаткування податкового (звітного) року, зменшує фінансовий результат до оподаткування (прибуток, збиток або нульове значення) майбутніх податкових (звітних) періодів у розмірі не більше 50 відсотків такої непогашеної суми до її повного погашення.

Якщо непогашена сума від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років становить не більше 10 відсотків позитивного значення об`єкта оподаткування податкового (звітного) періоду, обрахованого відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 цього Кодексу без урахування непогашеного від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років, така сума від`ємного значення зменшує фінансовий результат до оподаткування цього податкового (звітного) періоду в повному обсязі.

Положення цього підпункту застосовуються з урахуванням пунктів 3 та 4-2 підрозділу 4 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу.

Для цілей цього підпункту погашеними вважаються суми від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років, для яких одночасно виконуються дві такі умови:

а) ці суми були включені до розрахунку об`єкта оподаткування майбутніх податкових (звітних) періодів;

б) за рахунок цих сум було зменшено позитивне значення об`єкта оподаткування (прибуток) відповідних податкових (звітних) років, обраховане відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 цього Кодексу без урахування непогашеного від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років;

Підпунктом 140.5.10. пункту 140.5 статті 140 ПК України передбачено, що фінансовий результат податкового (звітного) періоду збільшується:

на суму перерахованої безповоротної фінансової допомоги (безоплатно наданих товарів, робіт, послуг) особам, що не є платниками податку (крім фізичних осіб, які є платниками податку на доходи фізичних осіб), платникам податку, які є пов`язаними особами (у разі якщо отримувачем фінансової допомоги (безоплатно наданих товарів, робіт, послуг) задекларовано від`ємне значення об`єкта оподаткування за податковий (звітний) рік, що передує року, в якому отримано таку безповоротну фінансову допомогу (безоплатно надані товари, роботи, послуги), за умови що така допомога була врахована у складі витрат при визначенні фінансового результату до оподаткування), та платникам податку, які оподатковуються за ставкою 0 відсотків відповідно до пункту 44 підрозділу 4 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу, крім безповоротної фінансової допомоги (безоплатно наданих товарів, робіт, послуг), перерахованої неприбутковим організаціям, внесеним до Реєстру неприбуткових установ та організацій на дату такого перерахування коштів, передачі товарів, робіт, послуг, для яких застосовується положення підпункту 140.5.9 цього пункту.

Відповідно до пункту 198.5 статті 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

На підставі пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пункту 201.7 статті 201 ПК України податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Як визначено пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Висновки щодо правозастосування

Судом встановлені фактичні обставини справи щодо господарських операцій, при оподаткуванні яких, на думку відповідача, платником були порушені наведені норми закону.

В цій справі між сторонами відсутній спір щодо фактичних обставин перевірки та фактичних обставин щодо господарських операцій, з приводу оподаткування яких були вчинені висновки про порушення окремих норм податкового законодавства. Спір між сторонами в цій справі зводиться щодо правильності застосування податкового законодавства до тих фактів, які стали предметом перевірки.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 17.10.2025 №1 (форма «П»), відповідно до якого зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 11 158 008 грн, в частині зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 10 095 541,00 грн (з урахуванням ухвали про закриття провадження у справі в частині позовних вимог від 26.03.2026), суд зазначає таке.

Перевірка судом правомірності зменшення ГУ ДПС в Полтавській області суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток стосується з двох встановлених відповідачем порушень:

- завищення показників по коду рядка 2180 "Інші операційні витрати" Звіту на суму 8 969 1873 грн за 2022 рік, внаслідок включення до їх складу вартості транспортно-експедиційних послуг, оприбуткованих від ФОП ОСОБА_1 ;

- не включено до складу Різниць (р. 3.1.10.1) до декларації, на які збільшується фінансовий результат, за 2022 рік суму коштів, перерахованих як безповоротна фінансова допомога в розмірі 20 000 000,00 грн ДП "Перемога Нова".

Перевіркою відображених платником податків та встановлених у процесі проведення перевірки показників Звіту про фінансові результати (форма №2-м), встановлено завищення показників по коду рядка 2180 "Інші операційні витрати" Звіту на суму 8 969 873 грн за 2022 рік, внаслідок включення до їх складу вартості транспортно-експедиційних послуг, оприбуткованих від ФОП ОСОБА_1 , по операціях, що оформлені актами наданих послуг на міжнародні вантажні автоперевезення, складених за операціями 2019-2020 років, що не відповідають періоду визнання доходу для отримання якого вони здійснені /том І, а.с. 141/.

Судом встановлено, що між ТОВ "Лубним`ясо" (Замовник) та ФОП ОСОБА_1 (Виконавець) укладено договір №01/09-18 від 01.09.2018, відповідно до якого сторонами узгоджено надання послуг з міжнародних та міжміських перевезень вантажів автомобільним транспортом. Вказане підтверджено контролюючим органом /том І, а.с. 221-224/.

На виконання наданих послуг позивачем до перевірки було надано акти наданих послуг /том І, а.с. 225-250, том ІІ, а.с. 1-19/.

Зі змісту акта перевірки слідує, що контролюючим органом не заперечується факт понесених витрат згідно актів наданих послуг протягом 2019-2020 років.

В акті перевірки зазначено про наявність на початок перевірки (01.10.2021) дебіторської заборгованості по взаєморозрахунках з ФОП ОСОБА_2 за договором №01/09-18 від 01.09.2018 в сумі 8 969 873 грн /том І, а.с. 144/.

Спірним в даному випадку є правомірність відображення таких витрат у рядку 2180 "Інші операційні витрати" Звіту про фінансові результати (форма 2-м) саме за 2022 рік у сумі 8 969 873 грн. Оскільки послуги надавалися протягом 2019-2020 р.р., податковий орган вважав, що період декларування відповідних витрат у вигляді інших операційних витрат не відповідає періоду визнання доходу, для отримання якого ці витрати були здійснені.

З цього приводу суд зазначає, що за змістом пункту 6 П(с)БО 16 "Витрати", витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Пунктом 9 П(С)БО 16 "Витрати" передбачено, що не визнаються витратами й не включаються до звіту про фінансові результати: платежі за договорами комісії, агентськими угодами та іншими аналогічними договорами на користь комітента, принципала тощо; попередня (авансова) оплата запасів, робіт, послуг; погашення одержаних позик; інші зменшення активів або збільшення зобов`язань, що не відповідають ознакам, наведеним у пункті 6 цього Положення (стандарту).

За приписами пункту 7 П(с)БО 16 "Витрати" витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

З огляду на наведене, показники фінансової звітності платника податків повинні співпадати з даними бухгалтерського обліку, що здійснюється на підставі первинних документів, складання яких є обов`язковою передумовою включення певних сум до витрат, які враховуються для визнання об`єкта оподаткування податком на прибуток.

У випадку виникнення розбіжностей між даними фінансової звітності та бухгалтерського обліку для цілей податкового обліку використовуються дані бухгалтерського обліку, які ґрунтуються на первинних документах.

Суд звертає увагу, що платник не заперечував невідповідності періоду декларування даних витрат тому періоду, в якому було отримано відповідний дохід, пов`язаний з понесенням цих витрат.

Однак при цьому представник платника наполягав на врахуванні двох моментів. По-перше, підтверджуючі первинні документи було отримано платником від контрагента ФОП ОСОБА_2 тільки у 2022 році. Відповідно, платник не мав документальних підстав включити відповідні витрати до складу відповідної декларації про фінансові результати раніше за отримання первинних документів. По-друге, як податкове законодавство, так і нормативи бухгалтерського обліку передбачають механізми виправлення помилок у податковому обліку та неточностей, що були допущені у попередніх податкових періодах. Отже, хоч ці витрати і підлягали врахуванню у ранішому податковому періоді, пов`язаному з отриманням доходу у зв`язку з понесенням відповідних витрат, однак, в силу об`єктивних причин, вказаних вище, таке врахування не було можливим. Тому допущена з об`єктивних причин неточність у даних бухгалтерського та податкового обліку була виправлена у наступному податковому періоді у порядок та у спосіб, що встановлені законом.

З цього приводу суд вказує на таке.

Порядок виправлення помилок у первинних документах, облікових регістрах і фінансовій звітності регулюють Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерство фінансів України, від 24.05.1995 №88.

У відповідності до пункту 4.6. Положення №88 помилки в регістрах бухгалтерського обліку за минулий звітний період виправляються способом сторно. Внесенням цих даних до регістру бухгалтерського обліку у місяці, в якому виявлено помилку, ліквідується неправильний запис та відображається правильна сума і кореспонденція рахунків бухгалтерського обліку. Довідка має наводити причину помилки, посилання на документи та регістри бухгалтерського обліку, в яких допущено помилку, і підписується працівником, який склав довідку, та після її перевірки - головним бухгалтером.

Отже, Положенням № 88 передбачено, що усі помилки, допущені в попередніх звітних періодах (календарних роках), виправляються способом "сторно" - зі складанням бухгалтерської довідки.

Платник надав суду бухгалтерську довідку, пов`язану з внесенням до даних бухгалтерського та податкового обліку відомостей про витрати, вчинені на користь контрагента ФОП ОСОБА_1 у 2019-2020 рр.

Судом досліджено складену позивачем 01.03.2022 бухгалтерську довідку, відповідно до якої визначено: "У процесі проведення внутрішнього контролю та аналізу встановлено, що первинні документи, які підтверджують надання послуг контрагентом ФОП ОСОБА_1 у 2019-2020 роках (акти виконаних робіт, накладні тощо), були фактично отримані підприємством лише у 2022 році.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є належним чином оформлені первинні документи.

До моменту їх фактичного отримання підприємство не мало законних підстав для відображення витрат у бухгалтерському та податковому обліку.

Згідно з п. 6 НП(С)БО 16 "Витрати", витрати визнаються в обліку у тому звітному періоді, коли вони здійснені та можуть бути достовірно оцінені на підставі первинних документів.

Таким чином, оскільки первинні документи були надані контрагентом у 2022 році, згідно переліку, необхідно здійснити відображення в обліковій системі згідно правил бухобліку та відповідно до НП(С)БО та відобразити у складі витрат саме звітного періоду 2022 року. Це відповідає вимогам чинного законодавства та забезпечує достовірність фінансової звітності підприємства.".

З урахуванням вимог пункту 4.6. Положення №88, відповідно до якого помилки в регістрах бухгалтерського обліку за минулий звітний період виправляються несенням даних до регістру бухгалтерського обліку у місяці, в якому виявлено помилку, позивачем вказані витрати відображено у рядку 2180 "інші операційні витрати" Звіту про фінансові результати (форма 2-м) у І кварталі 2022 року.

Наполягаючи на неправомірності включення до складу рядка 2180 "Інші операційні витрати" Звіту про фінансові результати за 2022 рік суми 8 969 873 грн по взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_1 , які відбувались у 2019-2020 роках, представник відповідача, з посиланням на статтю 50.1 Податкового кодексу України, вказував, що у разі якщо в майбутніх податкових періодах платник податків виявляє помилки такий платник податків зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок.

Однак суд вказує з цього приводу, що податковий орган у даному разі не посилається на повну норму закону: п.50.1 ст. 50 ПК України.

Разом з тим, відповідно до пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Тобто, пункт 50.1. Податкового кодексу України передбачає право платника податків на власний розсуд виправити помилку шляхом подання уточнюючого розрахунку до податкових декларацій минулих періодів або включити уточнені показники у складі податкових декларацій за будь- який наступний період, протягом якого такі помилки були самостійно виявлені.

І суд наголошує, що такий спосіб його дій відповідає закону.

У спірному випадку позивач, використавши право, надане в абзаці другому пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України, включив уточнені показники у складі податкової декларації з податку на прибуток у звітному (податковому) періоді, в якому було виявлено помилку.

Оскільки позивач скористався правом не подавати уточнюючий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки), твердження відповідача про допущення платником порушення п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1. п. 134.1 ст. 134, п. 138.1, ст. 138, пп. 140.4.4 п. 140.4, пп. 140.5.10 п. 140.5 ст. 140 Податкового кодексу України в частині заниження податку на прибуток та завищення від`ємного значення об`єкту оподаткування по відображенню господарських операцій з ФОП ОСОБА_1 спростовані в ході розгляду справи.

Отже, податкове повідомлення-рішення від 17.10.2025 №1 в частині зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 8 969 873,00 грн є протиправним.

Щодо виявленого відповідачем порушення, яке полягало у не включенні позивачем до складу різниць (р. 3.1.10.1) до декларації з податку на прибуток, на які збільшується фінансовий результат за 2022 рік суму коштів, перерахованих як безповоротна фінансова допомога в розмірі 20 000 000 грн, суд зазначає таке.

В акті перевірки встановлено /том І, а.с. 148/ та не заперечується сторонами, що у період, який перевірявся, позивачем укладено договір №37330-г від 26.12.2022 з ДП "Перемога Нова", предметом якого є надання безповоротної фінансової допомоги.

При цьому сторони не заперечували пов`язаності ДП "Перемога Нова" з ТОВ "Лубним`ясо".

На виконання даного договору позивачем на користь ДП "Перемога Нова" 29.12.2022 перераховано безповоротню фінансову допомогу в сумі 20 000 000 грн, що підтверджується платіжними інструкціями №460170003 від 29.12.2022, № від 29.12.2022, № від 29.12.2022 /том ІІ, а.с. 49-51/.

Понесені витрати від надання безповоротної допомоги позивачем відображено на рахунку 944 "Сумнівні та безнадійні борги" з наступним включенням до складу "інших операційних витрат" (рядок 2180) звіту про фінансові результати за 2022 рік (форма №2-м).

Вказуючи в акті перевірки на допущення ТОВ "Лубним`ясо" порушення підпункту 140.5.10 пункту 140.5 статті 140 ПК України, контролюючий орган виходив з того, що за даними податкової декларації з податку на прибуток за підсумками 2022 року ДП "Перемога Нова" задекларовано від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на додану вартість /том І, а.с. 149/.

Підпунктом 140.5.10. пункту 140.5 статті 140 ПК України передбачено, що фінансовий результат податкового (звітного) періоду збільшується:

на суму перерахованої безповоротної фінансової допомоги (безоплатно наданих товарів, робіт, послуг) особам, що не є платниками податку (крім фізичних осіб, які є платниками податку на доходи фізичних осіб), платникам податку, які є пов`язаними особами (у разі якщо отримувачем фінансової допомоги (безоплатно наданих товарів, робіт, послуг) задекларовано від`ємне значення об`єкта оподаткування за податковий (звітний) рік, що передує року, в якому отримано таку безповоротну фінансову допомогу (безоплатно надані товари, роботи, послуги), за умови що така допомога була врахована у складі витрат при визначенні фінансового результату до оподаткування), та платникам податку, які оподатковуються за ставкою 0 відсотків відповідно до пункту 44 підрозділу 4 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу, крім безповоротної фінансової допомоги (безоплатно наданих товарів, робіт, послуг), перерахованої неприбутковим організаціям, внесеним до Реєстру неприбуткових установ та організацій на дату такого перерахування коштів, передачі товарів, робіт, послуг, для яких застосовується положення підпункту 140.5.9 цього пункту.

Отож, підставою для застосування норми п. 140.5.10. статті 140 Податкового кодексу України є передбачена законом умова: якщо неплатником податку (отримувачем безповоротної допомоги) задекларовано від`ємне значення об`єкта оподаткування за податковий (звітний) рік, що передує року, в якому отримано таку безповоротну фінансову допомогу.

У даному випадку безповоротна фінансова допомога надана у 2022 році. Тому, як наслідок, з урахуванням вимог п. 140.5.10. статті 140 Податкового кодексу України, для наявності права на збільшення фінансового результату на відповідну суму, отримувач безповоротної фінансової допомоги ДП "Перемога Нова" повинно було мати задекларовані збитки за 2021 рік, тобто за рік, що передує року, в якому отримано таку безповоротну фінансову допомогу.

Платник податку наголошував на тому, що в обставинах цієї справи ДП "Перемога-Нова" за попередній податковий рік, за 2021 рік, ні було платником податку на прибуток, ні декларувало від`ємного значення об`єкта оподаткування.

ДП "Перемога Нова" не декларувала збитків у 2021 році /том VІ, а.с. 158, 159/ та не була взагалі платником податку на прибуток у 2021 році, що підтверджується податковою декларацією платника єдиного податку четвертої групи /том ІІ, а.с. 52-53/. Як наслідок у позивача, при наданні безповоротної допомоги ДП "Перемога Нова", відсутні підстави для застосування вимог підпункту 140.5.10. статті 140 Податкового кодексу України.

Отже, податкове повідомлення-рішення від 17.10.2025 №1 в частині зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 1 125 668,00 грн є протиправним.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 17.10.2025 №1 (форма «П»), відповідно до якого зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 11 158 008 грн, слід визнати протиправним та скасувати в частині зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 10 095 541,00 грн (8 969 873,00 грн + 1 125 688,00 грн /том VІ, а.с. 156/).

Вище досліджені судом порушення мали вплив і на збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток на загальну суму 4 246 725 грн, у тому числі 3 397 380 грн - основний платіж, та 849 345 грн штрафних (фінансових) санкцій, що донараховано податковим повідомленням-рішенням №1 від 17.10.2025 (форма "Р").

Донарахування основного зобов`язання з податку на прибуток ТОВ "Лубним`ясо" та застосування штрафних фінансових санкцій було вчинено на підставі висновків податкового органу щодо тих же описаних вище порушень.

При цьому розрахунок грошових зобов`язань платника був наступним.

У 2021 році платник податку допустив порушення, яке визнав на стадії судового розгляду справи, у вигляді невключення до складу різниць, на які збільшується фінансовий результат, суми зменшення вартості основних засобів у сумі 898 421 грн за результатами їх переоцінки, які віднесені до інших витрат підприємства.

За висновками акту у 4 кв. 2022 році мало місце порушення:

а) Завищення показників по коду рядка 2180 "Інші операційні витрати" Звіту на суму 8 969 873 грн за 2022 рік, внаслідок включення до їх складу вартості транспортно-експедиційних послуг, оприбуткованих від ФОП ОСОБА_1 .

З врахуванням задекларованого об`єкту оподаткування за 2022 рік "-" 10 993 962 грн результатом даного порушення є зменшення збитків у 2022 році на 8 969 873 грн, а вірним проміжним результатом є значення "-" 1 125 667,78 грн ("-" 10 993 962 + 898 421,22 (порушення щодо уцінки та втрат від зменшення корисності основних засобів за 2021 рік) + 8 969 873 ( по взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_1 );

б) Не включено до складу Різниць (р. 3.1.10.1) до декларації, на які збільшується фінансовий результат, за 2022 рік суму коштів, перерахованих як безповоротна фінансова допомога в розмірі 20 000 000 грн ДП "Перемога Нова".

З врахуванням проміжного результату за 2022 рік "-" 1 125 667,78 грн. результатом даного порушення є зменшення збитків у 2022 році на суму 1 125 667,78 грн (залишок від`ємного значення від 10 993 962) та донарахування податку на прибуток у сумі 3 397 380 грн. ("-" 1 125 667,78 + 20 000 000 = (18 874 332,22 х 18%) = 3 397 380 грн).

Вище судом достатньо та повно викладені висновки про відсутність порушення податкового законодавства у діях платника при наданні безповоротної фінансової допомоги ДП "Перемога-Нова" та при відображенні витрат на збут за наслідками відносин з ФОП ОСОБА_1 .

Оскільки судом встановлено відсутність цих податкових правопорушень, то рішення податкового органу про збільшення позивачу суми податкового зобов`язання з податку на прибуток на 3 397 380,00 грн та застосування штрафної фінансової санкції у розмірі 847 345,00 грн за порушення у вигляді - є необґрунтованим, прийняте з невірним застосуванням закону відносно дійсних фактичних обставин справи. А тому податкове повідомлення-рішення від 17.10.2025 №1 слід визнати протиправним та скасувати.

Щодо виявленого порушення у вигляді заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість в загальній сумі 426 084 грн (податкове повідомлення-рішення від 17.10.2025 №1), суд зазначає таке.

Обґрунтовуючи виявлене порушення, контролюючий орган в акті перевірки зазначив, що ТОВ "Лубним`ясо", відповідно до абз. "г" п. 198.5. Податкового кодексу України при встановленні нестач товарно-матеріальних цінностей, що зафіксовані у актах щорічної інвентаризації, повинно було скласти податкові накладні та включити до складу податкового зобов`язання податку на додану вартість в загальній вартості у сумі 426 084 грн внаслідок заниження суми "компенсаційного" ПДВ на суму списаних матеріальних активів, що не використовувалися у господарській діяльності платника.

Зі змісту статті 198.5. Податкового кодексу України слідує, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися, зокрема,: г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Тобто, норма статті 198.5 Податкового кодексу України зобов`язує платника податків скласти відповідні податкові накладні на "компенсуюче" ПДВ саме у відповідних звітних (податкових) періодах коли такі товари/послуги/необоротні активи починають використовуватись в операціях, що не є господарською діяльністю.

Зі змісту акта перевірки підставою для встановлення списання ТМЦ є, зокрема, рахунок 94 "інші витрати операційної діяльності" та акти інвентаризації /том І, а.с. 153/.

При цьому, досліджуючи зміст рахунку 94 Обороти рахунку 94.6 "Втрати від знецінення запасів" Період: 2023 року відображено у бухобліку списання вартості нестач на суму 1 250 093,79 грн; період: 2024 року відображено у бухобліку списання вартості нестач на суму 1 124 430,24 грн.

Однак з пояснень представника позивача та матеріалів справи слідує, що на виконання вказаної норми статті 198.5 Податкового кодексу України позивачем у відповідних податкових (звітних) періодах було виписано та зареєстровано відповідні податкові накладні /том ІІ, а.с. 60-250, том ІІІ, том ІV, том V, том VІ, а.с. 1-70/.

Отже, списання (невикористання в господарській діяльності) ТМЦ позивачем вчинялось протягом року та як наслідок вчинялось і виконання визначених статті 198.5 Податкового кодексу України вимог щодо нарахування відповідних податкових зобов`язань з ПДВ згідно долучених до матеріалів справи податкових накладних.

Фактично податковий орган вимагав донарахувати ПДВ вдруге на підставі не актів списання, а додатково на підставі загальних актів інвентаризації, що містили зведені дані про недостачу товарно-матеріальних цінностей, які раніше були списані окремими актами.

Суд вказує на підставі матеріалів справи, що нарахування "компенсуючого" ПДВ, про яке йдеться, було здійснено платником, що спростовує висновки податкового органу про порушення платником п. 198.5 ст. 198, п. 201.1. ст. 201 Податкового кодексу України та, відповідно, спростовує висновки про заниження платником податкових зобов`язань з податку на додану вартість в загальній сумі 426 084 грн, у тому числі за жовтень 2023 року у сумі 226 456 грн та жовтень 2024 року у сумі 199 628 грн.

Отже, податкове повідомлення-рішення від 17.10.2025 №1 підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

З огляду на викладене, як похідне, підлягає скасуванню податкове повідомлення-рішення від 17.10.2025 №1, яким визначено суму штрафу у розмірі 6800,00 грн за нескладення та нереєстрацію податкових накладних в ЄРПН, оскільки це порушення спростовано судом вище.

Зважаючи на встановлені вище фактичні обставини справи та беручи до уваги норми законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справ.

Тож сплачена позивачем сума судового збору за звернення до суду з цим позовом у розмірі 30280,00 грн підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 3, 5-10, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В АЛ И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубнимясо" (вул. Індустріальна, б. 26, м. Лубни, Лубенський район, Полтавська область, 37500, ЄДРПОУ 3769771) до Головного управління ДПС в Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Податкові повідомлення рішення Головного управління ДПС в Полтавській області від 17.10.2025 №1, №1, №1 визнати протиправними та скасувати повністю.

Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Полтавській області від 17.10.2025 №1 визнати протиправним та скасувати в частині зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 10 095 541,00 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубнимясо" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Полтавській області витрати зі сплати судового збору у сумі 30280,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 13 квітня 2026 року.

Головуючий суддя І.С. Шевяков