Справа № 500/5587/25
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2026-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 квітня 2026 року

м. Київ

справа №500/5587/25

адміністративне провадження №К/990/13744/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Васильєвої І.А.,

суддів: Шишова О.О., Яковенка М.М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 01.10.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2026 у справі №500/5587/25 за позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАХІД-ЕКСПЕРТ», ОСОБА_1 , третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: Фонд державного майна України про визнання звіту про оцінку майна протиправним, -

УСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Тернопільській області звернулось до суду першої інстанції з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАХІД-ЕКСПЕРТ», ОСОБА_1 , третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: Фонд державного майна України, в якому просило суд: визнати протиправними дії оцінювача - ОСОБА_1 , які відображені у Звіті про оцінку майна та Висновку про вартість майна; визнати протиправним та недійним Звіт про оцінку майна від 14.07.2021 об`єкту: торгівельних приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1249 кв. м в розмірі 5134139,00 грн, виконаний оцінювачем ОСОБА_1 .

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 01.10.2025 року, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2026 відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за вказаною позовною заявою на підставі пункту 1 частини першої статті 170 КАС України, оскільки позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Мотивуючи вказаний висновок, суди посилались на те, що звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності. Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.

При цьому дійшовши вказаного висновку суди попередніх інстанцій врахували правові позиції. Викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 914/881/17, в якій зроблено висновок, що спори про визнання недійсним звіту про оцінку майна не можуть бути розглянуті й у порядку іншого (ніж господарське) судочинство; а також суди керувались і правовими позиціями, викладеними і у постановах Верховного Суду від 09.09.2021 у справі № 640/11311/19 та від 02.06.2022 у справі № 420/8811/20 в яких викладено висновок, що за змістом статей 12, 33 Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки та його дії стосовно реалізації своєї практичної діяльності з визначених питань, що унеможливлює здійснення судового розгляду справ у спорах про визнання такого звіту недійсним.

До Верховного Суду 26.03.2026 року надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Тернопільській області на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 01.10.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2026 у справі №500/5587/25.

Підставою касаційного оскарження скаржником визначено частину 4 статті 328 КАС України з посиланням на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, внаслідок не врахування, що спір про визнання недійсними дії оцінювача - ОСОБА_1 , які відображені у Звіті про оцінку майна та Висновку про вартість майна протиправними та визнання Звіту про оцінку майна за ініціативою податкового органу, якщо мета - заперечити податкові наслідки та усунення випадків нанесення державі збитків у вигляді недоплати податків, належить до адміністративної юрисдикції. Господарські суди не мають компетенції розглядати такі справи.

Обгрунтовуючи такі доводи, скаржник посилався на те, що спір за позовом контролюючого органу до суб`єктів господарювання про визнання недійсним правочину (договору) через невідповідність інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, та застосування наслідків недійсності правочину підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства. За доводами останнього, у постанові від 08.05.2025 у справі № 420/12471/22 Велика Палата Верховного Суду, зазначила, що справи за позовами контролюючого органу про визнання правочинів, укладених підприємствами, які не здійснювали господарської діяльності, що встановлено вироком суду, недійсними та застосування визначених законом наслідків їх недійсності підлягають розгляду адміністративними судами за правилами КАС України, оскільки такі спори пов`язані з реалізацією органами Державної податкової служби України компетенції щодо здійснення податкового контролю, а отже, є публічно-правовими.

До того ж, скаржник наголосив на неправомірності врахування судами попередніх інстанцій застосованих ними висновків Верховного Суду, оскільки в подальшому позиція Верховного Суду змінилася, та суд вказав, що оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців, що і викладено у позовній заяві Головного управління ДПС у Тернопільській області. Отже, визначення вартості майна є процесуальною дією виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців, що узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 20.03.2019 у справі № 821/197/18/4440/16, від 12.06.2019 у справі № 308/12150/16-ц, від 20.09.2022р. у справі №2608/774/12.

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору. Якщо касаційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.

Проте, всупереч вищенаведеним вимогам процесуального закону, скаржником до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у визначеному законом розмірі за подання касаційної скарги у цій справі, а також не зазначено підстав для звільнення від сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої, підпункту третього пункту третього частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) ставка судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2026 рік" станом на 01.01.2026 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3 328 гривень.

Водночас згідно з частиною третьою статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, скаржнику слід сплатити 2 662,40 грн судового збору (3328* 0,8) та надати до суду оригінал платіжного документа.

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/Печерс. р-н/22030102. Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). Рахунок отримувача: UA0026007. Код класифікації доходів бюджету: 22030102. Найменування податку, збору, платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)». Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.

Згідно з частиною 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, частиною 2 якої передбачено залишення позовної заяви без руху із зазначенням її недоліків, способу та строку для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, касаційну скаргу необхідно залишити без руху, встановивши строк, протягом якого Управління має усунути вказані недоліки, шляхом надсилання до Суду документа про сплату судового збору або доказів звільнення від сплати судового збору.

Керуючись статтею 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 01.10.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2026 у справі №500/5587/25 залишити без руху.

Установити скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом сплати судового збору та надання оригіналу платіжного документа.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.А. Васильєва

О.О. Шишов

М.М. Яковенко ,

Судді Верховного Суду