Справа № 761/7697/20
Суддя: Сіромашенко Н. В.
Дата ухвалення: 2026-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 761/7697/20
Провадження № 2-а/761/13/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2026 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Сіромашенко Н.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора старшого лейтенанта роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Лисенка Олександра Віталійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до інспектора старшого лейтенанта роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Лисенко Олександра Віталійовича, в якому просив скасувати постанову інспектора Серія ЕАК № 2153202 від 24.02.2020, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП та закрити провадження у справі.

Позов обґрунтовує тим, що постановою інспектора старшого лейтенанта роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Лисенко О.В. серія ЕАК № 2153202 від 24.02.2020, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП за те, що 24.02.2020 року о 11:27:22 год. в м. Києві по просп. Генерала Ватутіна, 4 водій під час руху транспортного засобу користувався засобом, чим порушив п. 2.9.д. ПДР - користування під час руху ТЗ засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемовини без допомоги рук.

Вказує, що 24.02.2020, дійсно, рухався на ТЗ «VOLKSWAGEN JETTA», д.н.з. НОМЕР_1 , по просп. Генерала Ватутіна в м. Києві. Під час руху з правої сторони повертав поліцейський автомобіль без включених проблискових маячків, який не надав перевагу у русі транспортному засобу позивача. Після того як позивач проїхав перехрестя його було зупинено працівниками поліції та звинувачено в тому, що він розмовляв по мобільному телефоні, але під час спілкування з поліцейським він говорив по телефону за допомогою функції гучний зв`язок, якою обладнано його автомобіль, у зв`язку з чим відповідачем було складено щодо нього постанову, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Однак, позивач не погоджується із зазначеним рішенням інспектора, вказує, що зазначена постанова була винесена інспектором безпідставно, із істотним порушенням його прав, оскільки він правил дорожнього руху не порушував та в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а відтак наявні підстави для скасування зазначеної постанови та закриття провадження у справі.

У зв`язку з чим, позивач вимушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.03.2020 вищевказана позовна заява надійшла в провадження судді Макаренко І.О..

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.04.2025 року матеріали вказаної справи передані на розгляд судді Сіромашенко Н.В., у зв`язку із звільненням з посади судді Макаренко І.О., на підставі розпорядження № 01-08-1546 від 29.04.2025.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 02.05.2025 було відкрито провадження в даній справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін.

09.06.2025 представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідно до винесеної інспектором постанови, 24.02.2020 о 11.27 год. в м. Києві по вул. Ватутіна, 4, позивач, керуючи транспортним засобом «VOLKSWAGEN JETTA», д.н.з. НОМЕР_1 , користувався під час руху засобом зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемовини без допомоги рук, чим порушив п. 2.9 «д» ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП. Зазначає, що користування телефоном або іншим пристроєм зв`язку, тримаючи його у руці під час руху, є небезпечним, оскільки водій може втратити контроль як над дорожньою обстановкою, так і над автомобілем. Таким чином, відповідач за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, оцінив докази, а також врахував те, що він особисто бачив під час виконання своїх посадових обов`язків

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити за наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із ч. 1 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Судом встановлено, що 24.02.2020 відносно ОСОБА_1 інспектором було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2153202 від 24.02.2020.

Даною постановою ОСОБА_1 було визнано винним у порушенні п. 2.9 «д» ПДР та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Постанова мотивована тим, що 24.02.2020 о 11 год. 27 хв. ОСОБА_1 у м. Києві по вул. Ватутіна, 4, керував т/з «VOLKSWAGEN JETTA», д.н.з. НОМЕР_1 , та під час руху ТЗ користувався засобом зв`язку, |чим порушив п. 2.9.д ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення.

Приписами ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно із ч.1 ст.13 Закону України «Про Національну поліцію» систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції. Територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання (ч. 1 ст.15 Закону України «Про Національну поліцію»).

Відповідно до ч. 1 ст. 17 цього Закону, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Приписами ч. 3 ст. 288 КУпАП визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП, інспектори відповідного орану поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції, а саме - від імені Департаменту патрульної поліції Національної поліції України і її територіальних органів.

Отже, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст. 222 КУпАП, покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 25, 26, 42 Кодексу адміністративного судочинства України на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі.

Водночас позивач не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про залучення до участі у справі співвідповідачів і третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у ст. 222 - 244-20 КУпАП» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.09.2020 року у справі № 742/2298/17 та від 26.12.2019 р. у справі за № 724/716/16-а.

Так, Верховний Суд у вказаній справі виклав правовий висновок про те, що у справах про оскарження постанов про адміністративне правопорушення належним відповідачем у таких справах є саме орган, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Згідно із ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд звертає увагу на те, що органом Національної поліції, у даній справі, може бути Департамент патрульної поліції, від імені якого виступає інспектор УПП у м. Києві Лисенко О.В.

Таким чином, позивачем заявлено позов до неналежного відповідача - інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Лисенка О.В., який не має статусу юридичної особи.

Належним відповідачем у даній справі є Департамент патрульної поліції, тобто, відповідний суб`єкт владних повноважень від імені якого інспектором винесена постанова про накладення адміністративного стягнення.

Тобто, у даному випадку за правилами ст. 48 КАС України суд першої інстанції може за згодою позивача та особи, якій належить право вимоги допустити заміну первісного відповідача належним або залучити як другого відповідача.

Поряд з цим, за вимогами закону за відсутності відповідного клопотання позивача, суд позбавлений можливості залучити в якості належного відповідача Департамент патрульної поліції.

Так, за приписами ч. 3 ст. 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Із наведеної вимоги закону слідує, що можливість заміни неналежного відповідача може здійснюватися виключно за клопотанням позивача.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховним Судом у постанові № 162/445/16-а від 02 вересня 2020 року.

Варто вказати на те, що інші доводи позивача не підлягають оцінці судом у цьому провадженні, оскільки, позов пред`явлений до неналежного відповідача, а тому і законність їх дій може бути перевірена лише у випадку пред`явлення позову до особи, яка є належним відповідачем у справі.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що адміністративний позов було заявлено до неналежного відповідача, позивачем в ході розгляду справи не було заявлено про заміну відповідача на належного та/або залучення в якості співвідповідача належного відповідача у даному спорі, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на їх пред`явлення до неналежного відповідача, оскільки, в силу вимог процесуального закону, суд із власної ініціативи за відсутності відповідного клопотання сторони позивача позбавлений можливості залучити до участі у справі належного відповідача.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що він не позбавлений права звернутися із позовом до суду про скасування оскаржуваної постанови до належного відповідача та клопотати про поновлення строку звернення до суду як такого, що пропущений з поважних причин.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 247, 283-285 КУпАП України, ст. 242-246,250, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора старшого лейтенанта роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Лисенко Олександра Віталійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його дня складення повного судового рішення..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ;

Відповідач інспектор старий лейтенант роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Лисенко Олександр Віталійович, 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9.

Суддя Н.В.Сіромашенко