Справа № 160/5013/26
Суддя: Сластьон Анна Олегівна
Дата ухвалення: 2026-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

14 квітня 2026 рокуСправа № 160/5013/26

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сластьон Анна Олегівна, перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 03 березня 2026 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якій позивач просить суд:

-визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 11.11.2024 року № 31 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області по відмові у призначенні пенсії ОСОБА_1 на підставі рішення Головного управління, Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 11.11.2024 року № 31, яка викладена в листі Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 25889-17607/4-01/8- 0400/25 від 06.06.2025 року;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплатити пенсію ОСОБА_1 відповідно до п.4 ч.1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 13.05.2024 року.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2026 відкрито провадження у справі.

17 березня 2026 року через підсистему "Електронний суд" надійшов відзив Головного управління Пенсійїного фонду України в Кіровоградській області із запереченнями проти заявлених позовних вимог. Зокрема, відповідач, серед іншого, вказав на порушення позивачем строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 19 березня 2026 року адміністративний позов залишено без руху. Запропоновано позивачу протягом п`яти календарних днів з дня отримання даної ухвали надати обґрунтовану заяву/клопотання щодо визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, про поновлення такого строку звернення із належними доказами поважності причин його пропуску або ж надати докази, які свідчать про дотримання строку звернення до суду.

09 квітня 2026 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків, в якій вказано, що адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з призначенням пенсії та виплатами пенсійних сум, може бути поданий без обмеження будь-якими строками.

Суд ознайомившись з вищевказаною заявою, зазначає таке.

Згідно частини 1 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 2 статті 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем оскаржується рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 11.11.2024 №31, яке він отримав разом із супровідним листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №25889-17607/4-01/8- 0400/25 від 06.06.2025.

Однак позивач звернувся з даним позовом лише у березні 2026 року.

Отже, строки звернення до адміністративного суду є пропущеними в цій частині позовних вимог.

Водночас, позивачем заявлено клопотання про поновлення строків звернення до адміністративного суду, в якому вказано про те, що строки пропущено з підстав оскарження рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 11.11.2024 в іншій справі №160/18707/25. Так, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.08.2025 у справі №160/18707/25 позовна заява ОСОБА_1 була повернута позивачу. Зазначену ухвалу позивач отримав лише 23 лютого 2026 року. Відтак, звернувся за оскарженням рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області в цій справі в межах шестимісячного строку звернення до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до пункту 6.30. постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2024 року у справі №990/236/24 порівняльний аналіз словоформ «дізналася» та «повинна була дізнатися» дає підстави виснувати про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Щоб переконатись, що особа могла і повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод, інтересів), суд повинен установити обставини, які б беззаперечно свідчили, що обізнаність особи була ймовірною, а ступінь ймовірності є високим і достатнім для висновку, що строк звернення до суду особа пропустила з поважних причин.

Пунктом 6.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2024 року у справі № 990/236/24 вказано, що Велика Палата Верховного Суду наголошує, що підставою для поновлення пропущеного строку на звернення до адміністративного суду можуть бути визнані лише обставини, які становили об`єктивну непереборну перешкоду для звернення до суду.

Натомість позивач як у заяві про поновлення строку звернення до суду, так і в позовній заяві таких обставин не вказав.

За ч. 1 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При визначенні початку перебігу строку звернення до суду суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися про дійсний стан свого права (інтересу) не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 07.08.2024 року у справі №520/31098/23.

На переконання суду, факт оскарження рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 11.11.2024 №31 у справі №160/18707/25 не є свідченням поважності причин пропуску строку звернення до суду в цій справі.

Відтак, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що він звернувся до суду в межах шестимісячного строку з моменту, коли фактично дізнався про наявність порушення своїх прав прийнятим Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області рішенням.

До того ж, ані позовна заява, ані заява про поновлення строку на звернення до адміністративного суду не містять посилань позивача на обставини непереборної сили, які б зумовили неможливість звернення позивача до суду у строк, передбачений чинним законодавством.

Суд не приймає до уваги наведені позивачем у заяві від 09.04.2026 доводи про те, що строки звернення до суду не поширюються на вимоги, пов`язані з призначенням та виплатою пенсій.

Крім того, рішення Конституційного Суду від 15.10.2013 у справі №8-рп/2013 та від 15.10.20213 у справі №9-рп/2013 містять висновки щодо необмеження строком звернення праціника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків їх виплати, що є нерелевантним до спірних правовідносин у цій справі.

Отже, станом на 14.04.2026 позивачем, не виконано вимоги ухвали суду від 19.03.2026 та не усунено недоліки позовної заяви у визначений судом строк.

Згідно з ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 7) ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

Про залишення позову без розгляду суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про залишення позову без розгляду може бути оскаржена.

Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід залишити без розгляду.

Керуючись статтями 169, 240, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя А.О. Сластьон