Справа № 360/748/26
Суддя: О.В. Захарова
Дата ухвалення: 2026-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

14 квітня 2026 рокум. ДніпроСправа № 360/748/26

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Захарова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву адвоката Мартинюк Марії Русланівни про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом адвоката Мартинюк Марії Русланівни в інтересах ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

13 квітня 2026 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява адвоката Мартинюк Марії Русланівни в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач), з такими вимогами:

-визнати протиправними дії відповідача щодо взяття позивача на військовий облік як військовозобов`язаного;

-зобов`язати відповідача виключити із військового обліку військовозобов`язаних позивача; -визнати протиправними дії відповідача щодо внесення даних про перебування позивача на військовому обліку військовозобов`язаних до Єдиного державною реєстру призовників, військовозобов`язаних га резервістів;

-зобов`язати відповідача виключити дані про перебування позивача на військовому обліку військовозобов`язаних з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Ухвалою суду від 14 квітня 2026 року відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Разом з позовною заявою представник позивача адвокат Мартинюк М.Р. звернулася до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову, в якій просить:

- вжити заходи забезпечення позову шляхом зобов`язання відповідача виключити відомості про порушення правил військового обліку позивача з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та інших внутрішніх баз, реєстрів та інформаційних систем, включно з «Резерв+» та заборонити включення таких відомостей щодо позивача повторно до вирішення справи но суті.

Заява про вжиття заходів забезпечення позову обґрунтована тим, що позивач має необхідність систематично відвідувати заклад охорони здоров`я за місцем проживання, проте у зв`язку із внесенням відповідачем запису про порушення правил військового обліку з 02.02.2026, позивач може бути затриманий та доставлений до ТЦК та СП в порядку ст.259 КУпАП, а також незаконно притягнутий до адміністративної відповідальності.

Більш того, через наявність запису про порушення правил військового обліку позивач не має можливості реалізувати своє право на працю, гарантоване ст. 43 Конституції України.

Представник позивача вважає, що внесення відомостей стосовно позивача до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів як особу, що має порушення правил військовою обліку, є безпідставним, вищевказані дії мають очевидні ознаки протиправності, вищевказані дії можуть призвести до виникнення ланцюгу протиправних дій щодо позивача (як-то доставленння порушника в порядку ст. 259 КУпАП, притягнення до адміністративної відповідальності) та може унеможливити виконання судового рішення, що буде прийнято у цій справі.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов такого.

Відповідно до частини першої та другої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з пунктом 1 частини першої та частини другої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Відтак, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії індивідуального акта.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

За своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Отже, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Надаючи оцінку доводам представника позивача, суд зазначає, що можливе настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. Суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які ймовірно може бути порушено у майбутньому.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 06.09.2019 у справі № 826/13306/18.

Верховний Суд у постанові від 03.05.2023 у справі № 640/15534/22 вказав, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Судом встановлено, що в заяві про забезпечення адміністративного позову не наведено конкретних обґрунтувань порушення прав позивача із обов`язковим підтвердженням цього відповідними доказами, а також посилання на явну протиправність дій відповідача чи протиправність рішення, яка може бути встановлена лише під час розгляду справи по суті, що є безумовною підставою для відмови у застосуванні попереднього судового захисту у вигляді забезпечення позову.

Посилання заявника на ймовірну загрозу ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду, ефективного захисту та поновлення порушених прав, не може бути єдиною підставою для забезпечення позову, оскільки, у разі вирішення спору на користь заявника по суті, застосовуються відповідні правові механізми, спрямовані на відновлення попереднього становища та виконання вимог законодавства.

У межах розгляду даної заяви, судом не може надаватися оцінка правомірності/протиправності дій та рішень відповідача, оскільки встановлення очевидності ознак їх протиправності без розгляду справи по суті, є неприпустимим, адже саме під час розгляду спору по суті, учасниками справи надаються відповідні докази на підтвердження своєї правової позиції, забезпечується принципи змагальності та рівності учасників справи.

В заяві про забезпечення позову позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зобов`язання відповідача виключити відомості про порушення правил військового обліку позивача з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та інших внутрішніх баз, реєстрів та інформаційних систем, включно з «Резерв+» та заборонити включення таких відомостей щодо позивача повторно до вирішення справи но суті.

Отже, обґрунтування вказаної заяви по суті тотожне заявленим позовним вимогам та їх обґрунтуванню, а застосування судом заходів забезпечення позову, про які просить позивач, без з`ясування фактичних обставин справи означатиме надання судом передчасних правових оцінок по суті пред`явленого позову і ототожнюватиметься з фактичним задоволенням позову.

Крім того, суд зазначає, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову шляхом зобов`язання відповідача виключити відомості про порушення правил військового обліку позивача з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та інших внутрішніх баз, реєстрів та інформаційних систем, включно з «Резерв+» фактично дублює заявлені позовні вимоги, тому обраний позивачем спосіб захисту не узгоджується з вимогами статті 151 КАС України та не може бути застосований судом.

Щодо доводів представника позивача про можливе затримання і притягнення позивача до адміністративної відповідальності, що унеможливить виконання рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача, суд зазначає, що ймовірна можливість настання негативних наслідків чи порушення прав позивача в майбутньому не може визнаватись достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову, доводи позивача не свідчать про конкретні негативні наслідки невідворотного характеру, які можуть спричинити порушення його прав в такій мірі, що для їх відновлення необхідно було б докласти значних зусиль, або захист цих прав був би неможливий без вжиття судом заходів забезпечення позову.

При цьому матеріали справи не містять доказів щодо вчинення відповідачем дій стосовно позивача щодо призову його на військову службу під час мобілізації, згідно Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та/або притягнення до адміністративної відповідальності.

Суд не вбачає достатніх підстав, які б вказували на необхідність забезпечення позову та даних, які б свідчили про очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, захист яких стане взагалі неможливим без вжиття таких заходів, або ж для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у даному випадку підстави, передбачені частиною другою статті 150 КАС України для забезпечення даного позову, відсутні, тому відмовляє у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 150, 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви адвоката Мартинюк Марії Русланівни про забезпечення позову в адміністративній справі №360/748/26 за позовом адвоката Мартинюк Марії Русланівни в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяО.В. Захарова