Справа № 420/40171/24
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2026-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 квітня 2026 року

м. Київ

справа №420/40171/24

адміністративне провадження №К/990/14063/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мельник-Томенко Ж.М.,

суддів: Желєзного І.В., Радишевської О.Р.,

перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.04.2025 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2026 у справі №420/40171/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 , в якому просив:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 02.03.2020 по 10.01.2022;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 02.03.2020 по 10.01.2022 року відповідно до положень Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою КМУ від 17.07.2003 №1078 (далі- Порядок №1078) з урахуванням базового місяця січень 2008 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою КМУ №44 від 15.01.2004;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не перерахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 02.03.2020 по 10.01.2022 року (з урахуванням виплачених сум) відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 №1078 (з відрахуванням раніше отриманих сум);

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 перерахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 02.03.2020 по 10.01.2022 (з урахуванням виплачених сум) відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 №1078 (з відрахуванням раніше отриманих сум) із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержання військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу. затвердженого постановою КМУ №44 від 15.01.2004;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення нарахування та належної доплати індексації грошового забезпечення за період з березня 2020 по січень 2022 роки, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абз.4 п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 №1078, з урахуванням фактично виплачених сум;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та належну доплату індексації грошового забезпечення за період з березня 2020 по січень 2022 роки, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абз.4 п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 №1078, з урахуванням фактично виплачених сум;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо здійснення нарахування та виплати грошового забезпечення з 02.03.2020 по 31.12.2020, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 01.01.2018.

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення з 02.03.2020 по 31.12.2020, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб. встановленого законом на 01.01.2020 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14 Постанови №704, з врахуванням виплачених сум;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо здійснення нарахування та виплати грошового забезпечення з 01.01.2021 по 31.12.2021, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 01.01.2018;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення з 01.01.2021 по 31.12.2021, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 Постанови №704, з врахуванням виплачених сум;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо здійснення нарахування та виплати грошового забезпечення з 01.01.2022 по 10.01.2022, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 01.01.2018;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення з 01.01.2021 по 31.12.2021, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 Постанови №704, з врахуванням виплачених сум;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо нездійснення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 11.01.2022 по 10.01.2023 року з урахуванням базового місяця січень 2008 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою КМУ №44 від 15.01.2004;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо неперерахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 11.01.2022 по 10.01.2023 (з урахуванням виплачених сум) відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 №1078 (з відрахуванням раніше отриманих сум);

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 перерахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 11.01.2022 по 10.01.2023 (з урахуванням виплачених сум) відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 №1078 (з відрахуванням раніше отриманих сум) із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержання військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу. затвердженого постановою КМУ №44 від 15.01.2004;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо не здійснення нарахування та належної доплати індексації грошового забезпечення за період з січня 2022 по січень 2023 року, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абз.4 п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 №1078, з урахуванням фактично виплачених сум;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та належну доплату індексації грошового забезпечення за період з січня 2022 по січень 2023 року, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абз.4 п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 №1078, з урахуванням фактично виплачених сум;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо здійснення нарахування та виплати грошового забезпечення з 10.01.2022 по 31.12.2022, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня 2018 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення з 10.01.2022 по 31.12.2022, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14 Постанови №704, з врахуванням виплачених сум;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо здійснення нарахування та виплати грошового забезпечення з 01.01.2023 по 10.012023, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 01.01.2018;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення з 01.01.2023 по 10.01.2023, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб. встановленого законом на 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 Постанови №704, з врахуванням виплачених сум.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.04.2025, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2026, позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення ОСОБА_2 у заниженому розмірі з 02.03.2020 по 10.01.2022 грошового забезпечення, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законами України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 №294-IX, «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15.12.2020 №1082-ІХ, «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 №1928-ІХ відповідно до періоду, на відповідний тарифний коефіцієнт.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_2 з 02.03.2020 по 10.01.2022 перерахунок грошового забезпечення, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законами України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 №294-IX, «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15.12.2020 №1082-ІХ, «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 №1928-ІХ, відповідно до періоду на відповідний тарифний коефіцієнт.

Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо обчислення ОСОБА_2 у заниженому розмірі з 11.01.2022 по 10.01.2023 грошового забезпечення, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законами України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 №1928-ІХ, «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 №2710-IX відповідно до періоду, на відповідний тарифний коефіцієнт.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_2 здійснити ОСОБА_2 з 11.01.2022 по 10.01.2023 перерахунок грошового забезпечення, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законами України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 №1928-ІХ, «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 №2710-IX, відповідно до періоду на відповідний тарифний коефіцієнт.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішеннями судів попередніх інстанцій, 30.03.2026 військова частина НОМЕР_1 через підсистему «Електронний суд» подала касаційну скаргу до Верховного Суду.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України встановлено, що в матеріалах справи відсутній документ про сплату судового збору.

Підпунктом 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 цього Закону передбачено, що ставка судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру фізичною особою встановлена на рівні 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" станом на 01.01.2024 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив: 3028 грн.

Встановлено, що позов у цій справі заявлено у 2024 році фізичною особою, одна майнова вимога та похідна від якої була задоволена судами.

У рішенні судів попередніх інстанцій відсутня інформація щодо суми нарахувань, тому ставка за вимогу майнового характеру обчислюється із її мінімального розміру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, ставка судового збору за подання цієї касаційної скарги складає 1937,92 грн.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього кодексу.

Отже, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, а тому відповідно до частини другої статті 332 КАС України Суд дійшов висновку про залишення її без руху зі встановленням особі, яка її подала, строку для усунення недоліків, а саме: надання документа про сплату судового збору у визначеному Судом розмірі.

Реквізити для сплати судового збору:

УК у Печерському районі/Печерський район/22030102;

код отримувача ;

банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)

номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA0026007;

код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";

призначення платежу: "*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)".

Керуючись статтями 169, 248, 328, 330, 332 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.04.2025 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2026 у справі №420/40171/24 - залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Ж.М. Мельник-Томенко

І.В. Желєзний ,

О.Р. Радишевська,

Судді Верховного Суду