Справа № 260/8753/25
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2026-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

іменем України

про закриття провадження у справі

09 квітня 2026 рокум. Ужгород№ 260/8753/25

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.,

з участю секретаря судового засідання Біров Н.Е.

учасники справи:

позивач Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не з`явився;

за участі представника позивача адвоката Батрина Станіслава Віталійовича;

відповідач Закарпатська обласна рада представник Сигидін Олег Ігорович;

відповідач Комунальна установа «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради представник Попов Олександр Миколайович;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Заклад охорони здоров`я - комунальне підприємство «Центральна районна аптека № 14 ЗОВО «Фармація» представник не з`явився,

розглянувши в підготовчому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Батрина Станіслава Віталійовича до Закарпатської обласної ради та Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Заклад охорони здоров`я - комунальне підприємство «Центральна районна аптека № 14 ЗОВО «Фармація» про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2025 року до Закарпатського окружного адміністративного суду звернулася з позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Закарпатської обласної ради (88000, Закарпатська область, місто Ужгород, площа Народна, 4, ) та Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Ш. Петефі, 14, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Заклад охорони здоров`я - комунальне підприємство «Центральна районна аптека № 14 ЗОВО «Фармація» (90500, Закарпатська область, Тячівський район, м. Тячів, вул. Незалежності, 28, ), яким просить суд: « 1. Відкрити провадження у справі (загальне позовне провадження); 2. Постановити рішення, яким відмінити державну реєстрацію припинення юридичної особи - закладу охорони здоров`я КП «Центральна районна аптека № 14 ЗОВО «Фармація» (); 3. Визнати протиправним та скасувати рішення Закарпатської обласної ради від 21.03.2024 № 1056 «Про ліквідацію Комунального підприємства «Центральна 29 районна аптека № 14 ЗОВО «Фармація», а також рішення, прийняті на виконання акту (зі змінами, доповненнями); 4. Визнати протиправним та нечинним рішення Закарпатської обласної ради від 20.12.2019 № 1670 «Про Програму проведення заходів із ліквідації комунальних підприємств Закарпатської обласної ради на 2020 2025 роки» (з усіма змінами, доповненнями); 5. Зобов`язати Закарпатську обласну раду та Комунальну установу «Комунальна установа «Управління спільною власністю територіальних громад» - вжити передбачені законодавством заходи та повернути вилучене комунальне майно - будівлю аптеки загальною площею 447,76 кв.м. за адресою: Закарпатська область, Тячівський район, смт Тересва, вул. Народна, 87 - від Комунальної установи Управління спільною власністю територіальних громад (вилучити з балансу) до КП «Центральна районна аптека № 14 ЗОВО «Фармація» (повернути на баланс), на забезпечення статутної діяльності закладу охорони здоров`я та інтересів громади».

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2025 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2025 року було призначено судове засідання у даній справі в режимі відеоконференції.

Відповідно до ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2025 року, що занесена до протоколу судового засідання, підготовче засідання було відкладено.

Відповідно до ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 січня 2026 року, що занесена до протоколу судового засідання, підготовче засідання було відкладено.

Позовну заяву у відповідності до ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2026 року після відкриття провадження у справі залишено без руху на підставі статті 171 частини 13 КАС України.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2026 року було поновлено судовий розгляд у даній справі.

Відповідно до ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 березня 2026 року, що занесена до протоколу судового засідання, зобов`язано відповідачів надати суду всі наявні у них документи, що зазначені позивачем у пункті 70 позовної заяви, підготовче засідання було відкладено.

24 березня 2026 року на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника позивача суд застосувати заходи процесуального примусу щодо відповідачів та їх представників, а також повторно зобов`язати надати всі витребувані докази згідно пункту 70 позовної заяви (Т. 3 а.с.а.с. 1-4).

У підготовчому засіданні 25 березня 2026 року була оголошена перерва до 01 квітня 2026 року з метою надання можливості Закарпатській обласній раді надати витребувані судом докази, окрім тих, які були надані.

01 квітня 2026 року на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду надійшло клопотання Закарпатської обласної ради відповідно до якого, остання просила суд закрити провадження у даній справі в частині позовних вимог про скасування рішення Закарпатської обласної ради від 21.03.2024 № 1056 «Про ліквідацію Комунального підприємства «Центральна 29 районна аптека № 14 ЗОВО «Фармація» на підставі статті 238 частини 1 пункту 1 КАС України, у зв`язку із тим, що дану справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства (Т. 3 а.с.а.с. 36-38).

Відповідно до ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2026 року, що занесена до протоколу судового засідання, було вирішено насамперед здійснити розгляд клопотання про закриття провадження у справі. З метою надання можливості представнику позивача висловити свою правову позицію з приводу клопотання підготовче засідання було відкладено.

В підготовчому засіданні, представники відповідачів просили в частині провадження у даній справі закрити.

В підготовчому засіданні представник позивача заперечив щодо задоволення вказаного клопотання.

Аргументуючи свою позиція автор клопотання, зокрема, зазначив, що приймаючи оскаржуване рішення Закарпатська обласна рада реалізовувала організаційно-господарську діяльність та діяла не як суб`єкт владних повноважень, а як засновник юридичної особи, а тому оскаржувані рішення в цьому випадку не є рішеннями суб`єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а є рішенням власника корпоративних прав (засновника) комунальної установи, необхідним для припинення / створення) закладу. Спори з приводу оскарження рішень ради як власника корпоративних прав (засновника) комунальної установи є найбільш наближеним до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи, а тому повинні розглядатися за правилами господарського судочинства. Аналогічні висновки у подібних правовідносинах викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 813/1232/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 260/91/19 та у постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року № 694/1174/16-а. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 260/91/19 сформувала висновок про те, що такі спори є найбільш наближеним до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи, а тому повинні розглядатися за правилами господарського судочинства.

Ухвалюючи 02 серпня 2023 постанову у справі № 925/1741/21, Велика Палата Верховного Суду вважала за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм процесуального права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постановах Великої Палати від 27 травня 2020 року у справі № 813/1232/18 (провадження № 11-90апп20) та від 09 вересня 2020 року у справі № 260/91/19 (провадження № 11-1008апп19) та Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постановах від 28 січня 2021 року у справі № 140/434/19 (провадження № К/9901/34036/19) та від 22 жовтня 2020 року у справі № 694/1174/16-а (провадження № К/9901/18021/18, № К/9901/18023/18, вказавши, що такі спори належать до адміністративної юрисдикції та мають вирішуватися судами за правилами КАС України.

Зокрема, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що правовідносини в цій справі спрямовані на вирішення питань організації освітнього процесу, а саме забезпечення доступності освіти, права на здобуття дошкільної та повної загальної середньої освіти, можливості продовжити навчання на відповідному рівні освіти у зв`язку з реорганізацією закладу освіти, що має на меті передусім публічний, а не приватний інтерес. Піщанська сільська рада Золотоніського району Черкаської області у спірних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень у розумінні КАС України, оскільки здійснює публічно-владні управлінські функції у сфері освіти на виконання повноважень засновника освітнього закладу, тому справа підсудна адміністративному суду. А тому наведене виключає господарсько-правовий характер спірних правовідносин.

Таким чином посилання відповідача на корпоративність прав Закарпатської обласної ради не відповідає зазначеним висновкам Великої Палати Верховного Суду.

Щодо питання розгляду судом клопотання про закриття провадження у справі необхідно вказати наступне.

Процесуальна економія в адміністративному процесі це принцип раціонального використання часу, сил та коштів учасників і суду, спрямований на ефективне, швидке та спрощене вирішення спору з публічною владою. Вона забезпечує баланс між швидкістю розгляду справи та якістю правосуддя, обмежуючи зловживання правами та уникаючи зайвих формальностей. Метою такої економії є, зокрема, підвищення ефективності адміністративного судочинства шляхом його раціоналізації, пришвидшення та здешевлення, яка найповніше проявляється на підготовчій стадії (підготовче засідання). Процесуальна економія не повинна порушувати право на справедливий суд.

Зазначене клопотання щодо закриття провадження пов`язане з подальшим рухом справи, оскільки за наявності підстав для закриття провадження у справі відпадає необхідність, у тому числі й у витребуванні доказів, застосування заходів процесуального примусу та у вчиненні інших процесуальних дій, що може призвести до економії часу, коштів як учасників, так і суду, а також не порушить права особи на справедливий суд саме уповноваженим судом.

Відкриття провадження у справі не позбавляє суд можливості закриття провадження у справі у випадку, що передбачений статтею 238 частиною 1 пунктом 1 КАС України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (стаття 4 частина 1 пункти 1, 2 КАС України).

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за статтею 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Разом із тим неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Водночас при визначенні предметної юрисдикції справи суд має виходити із суті права/інтересу, за захистом якого суб`єкт публічного права звертається до суду, та мети звернення з позовом, оскільки саме такі критерії розмежування належності спору до тієї чи іншої юрисдикції дають змогу найбільш ефективно захистити порушене право позивача, аніж розмежування юрисдикції виключно на підставі участі у спорі суб`єкта владних повноважень.

При цьому визначальною ознакою приватноправових відносин є наявність майнового чи особистого немайнового інтересу. Оспорювані або невизнані майнові права та інтереси підлягають захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення такого права або інтересу призвели дії суб`єкта владних повноважень при виконанні ним владних управлінських функцій.

Відповідно до статті 4 частини 2 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту ГПК України), у чинній редакції, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За приписами статті 20 частини 1 пункту 3 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Спір про відміну державної реєстрації юридичної особи є спором про наявність або відсутність цивільної правоздатності та господарської компетенції (можливості мати господарські права та обов`язки). Цей спір не є спором у сфері публічно-правових відносин, не є спором, що виникає із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин; не є спором, що виникає у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, а є спором про абстрактну можливість брати участь у конкретних правовідносинах. Задоволення позову відновить правоздатність юридичної особи - закладу охорони здоров`я - комунального підприємство «Центральна районна аптека № 14 ЗОВО «Фармація».

При цьому процесуальне законодавство не визначає юрисдикційну належність такого спору.

Велика Палата Верховного Суду постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 813/6286/15, заповнюючи цю прогалину закону, зазначила, що подібні спори є найбільш наближеними до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи (пункт 3 частини першої статті 1 статті 20 ГПК), а тому повинні розглядатись за правилами господарського судочинства. Отже, цей спір має вирішуватися за правилами ГПК незалежно від суб`єктного складу, за місцезнаходженням юридичної особи ( стаття 30 частина 6 ГПК).

Така ж позиція зазначена й в постанові Великої Палати Верховного суду (з посиланням на інші постанови), що ухвалена 29 травня 2024 року у справі № 914/2039/23.

Відповідно до статті 4 частини 1 пункту 19 КАС України, індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Оскільки вимоги позивача спрямовані на відновлення правоздатності юридичної особи - закладу охорони здоров`я - комунального підприємство «Центральна районна аптека № 14 ЗОВО «Фармація», у тому числі й визнання протиправними та скасування оскаржених актів індивідуальної дії, то такий спір повинен вирішуватися за правилами ГПК України незалежно від суб`єктного складу, про що роз`яснити позивачеві.

Закриття провадження у справі не вплине на право позивача на судовий захист, оскільки таке право може бути реалізоване судом господарської юрисдикції, про що роз`яснено позивачеві абзацом вище.

Вирішуючи питання юрисдикції даного спору судом враховано зазначену позицію Великої Палати Верховного Суду виходячи з того, що вона є найбільш релевантна до спірних правовідносин.

Відповідно до статті 238 частини 1 пункту 1 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За таких обставин, оскільки даний спір не належить до розгляду в порядку адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про закриття провадження у даній справі.

Враховуючи суть спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі та роз`яснює позивачу, що розгляд даних спірних правовідносин віднесено до місцевого господарського суду в порядку господарського судочинства.

У відповідності до статті 238 її частини 2 КАС України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 238, 248 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Закарпатської обласної ради (88000, Закарпатська область, місто Ужгород, площа Народна, 4, ) та Комунальної установи "Управління спільною власністю територіальних громад" Закарпатської обласної ради (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Ш. Петефі, 14, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Заклад охорони здоров`я - комунальне підприємство Центральна районна аптека № 14 ЗОВО Фармація (90500, Закарпатська область, Тячівський район, м. Тячів, вул. Незалежності, 28, ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії закрити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено КАС України. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 09 квітня 2026 року було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Ухвалу у повному обсязі було складено 14 квітня 2026 року.

СуддяС.Є. Гаврилко