Справа № 420/15063/24
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2026-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 квітня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., за участю секретаря судового засідання Грабової Т.П., представника військової частини НОМЕР_1 Недовєсова Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні звіт військової частини НОМЕР_1 про виконання судового рішення та заяву ОСОБА_1 про накладення штрафу на командира військової частини НОМЕР_1 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21.10.2024 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 - задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, яка (відмова) оформлена листом Військової частини НОМЕР_1 від 05 квітня 2024 року №761/666.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 видати ОСОБА_1 довідку про вартість речового майна, що належить до видачі, складену відповідно до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року №178, та на підставі цієї довідки нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно відповідно до вищевказаного Порядку.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали відносно військової частини НОМЕР_1 відмовлено.

Рішення набрало законної сили 04.12.2024 року.

21.02.2025 року через канцелярію суду від ОСОБА_1 надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення.

Ухвалою від 03.03.2025 року встановлено Військовій частині НОМЕР_1 строк для подання звіту про виконання судового рішення у справі № 420/15063/24. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 подати протягом одного місяця з дати отримання цієї ухвали звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.10.2024 року по справі №420/15063/24.

22.04.2025 року до суду через канцелярію надійшов звіт Військової частини НОМЕР_1 про виконання рішення суду у справі № 420/15063/24.

Ухвалою від 16.07.2025 року, залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.08.2025 року, прийнято звіт військової частини НОМЕР_1 про виконання судового рішення у справі № 420/15063/24. Встановлено військовій частині НОМЕР_1 новий строк для подання звіту про виконання судового рішення у справі № 420/15063/24. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 подати протягом трьох місяців з дати отримання цієї ухвали звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.10.2024 року по справі №420/15063/24. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про накладення на командира військової часини НОМЕР_1 штрафу - відмовлено.

20.10.2025 року (вхід. від 21.10.2025 року) ОСОБА_1 подав до суду заяву про накладення на керівника суб`єкта владних повноважень (командира військової частини НОМЕР_1 штрафу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у зв`язку з невиконанням рішення суду, половину з якого стягнути на його користь, та постановлення окремої ухвали, яку довести до відома МО України та Генерального штабу ЗС України щодо невиконання судових рішень відповідачем для вжиття заходів реагування до командування військової частини НОМЕР_1 .

Ухвалою від 10.11.2025 року, залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.12.2025 року, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про накладення на командира військової часини НОМЕР_1 штрафу та постановлення окремої ухвали. Встановлено військовій частині НОМЕР_1 новий строк для подання звіту про виконання судового рішення у справі № 420/15063/24. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 подати протягом одного місяця з дати отримання цієї ухвали звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.10.2024 року по справі №420/15063/24.

24.12.2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 від 23.12.2025 року про накладення на командира військової часини НОМЕР_1 штрафу за неподання звіту у встановлений судом строк та постановлення окремої ухвали, яку довести до Міністерства оборони України та Генерального штабу ЗСУ. Заява позивача обґрунтована з посиланням на ч.10 ст.382-3 КАС України неподанням відповідачем звіту про виконання судового рішення у строк, встановлений судом.

17.01.2026 року (вхід. від 19.01.2026 року) до суду надійшло клопотання військової частини НОМЕР_1 , в якій остання просить:

- Поновити строк подання звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.10.2024 року по справі №420/15063/24, як такий, що був пропущений з поважних причин.

- Долучити звіт про виконання рішення від 21 жовтня 2024 року Одеського окружного адміністративного суду у справі № 420/15063/24 до матеріалів провадження.

- Не накладати на командира військової частини НОМЕР_1 штраф.

Ухвалою від 29.01.2026 року, залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.03.2026 року, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 23.12.2025 року (вхід. від 24.12.2025) про накладення на командира військової часини НОМЕР_1 штрафу та постановлення окремої ухвали. Поновлено військовій частині НОМЕР_1 строк для подання звіту про виконання судового рішення у справі № 420/15063/24, встановлений ухвалою від 10.11.2025 року. Прийнято звіт військової частини НОМЕР_1 від 20.01.2026 року про виконання судового рішення у справі № 420/15063/24. Встановлено військовій частині НОМЕР_1 новий строк для подання звіту про виконання судового рішення у справі № 420/15063/24. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 подати протягом двох місяців з дати отримання цієї ухвали звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.10.2024 року по справі №420/15063/24 в частині надання доказів нарахування та виплати позивачу грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

28.03.2026 року (вхід. від 31.03.2026 року) до суду через канцелярію надійшов звіт Військової частини НОМЕР_1 про виконання рішення суду у справі № 420/15063/24.

У звіті про виконання рішення відповідач зазначив таке.

За ініціативи та підписом командира військової частини були вжитті всі необхідні внутрішні заходи для забезпечення виконання рішення суду:

- відповідно до п.3.2 Інструкції з організації претензійної та позовної роботи, самопредставництва, представництва інтересів Міністерства оборони України, Збройних Сил України у судах та інших державних органах, виконання судових рішень, затвердженої наказом МОУ від 30.12.2016 № 744, а також згідно з рішенням Міністра оборони України від 29.03.2023 № 6765/з/1-2021 для виплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, військовій частині НОМЕР_1 потрібно отримати погодження від ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На дату подання звіту, погодження військовою частиною НОМЕР_1 не отримано. При цьому, виключно після отримання відповідного погодження військова частина НОМЕР_1 зможе включити суму коштів до основної заявки розрахунку на фінансування за напрямом «Виплата грошового забезпечення, підйомної допомоги військовослужбовцям, виконання судових рішень та видатків за КВЕД 2800», за результатами чого здійснюватимуться виплати у відповідності до рішення суду.

Вказані дії цілком відповідають п. 3.2 Інструкції з організації претензійної та позовної роботи Міністерства оборони України (наказ від 30.12.2016 № 744) та іншим внутрішнім директивам, що вимагають погодження витрат на виконання судових рішень з вищим командуванням та головним розпорядником коштів.

Без отримання такого погодження та включення суми до заявки на фінансування, військова частина як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня юридично та фактично не має можливості здійснити виплату, що є об`єктивною перешкодою, а не способом ухилення від виконання рішення суду.

01.04.2026 року (вхід. від 02.04.2026 року) до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відмову у прийнятті звіту військової частини НОМЕР_1 , та про накладення на командира військової часини НОМЕР_1 штрафу.

Заява позивача обґрунтована таким:

1. Попередні звіти та чинний звіт не містить інформації та доказів тому, що Військова частина НОМЕР_1 видала ОСОБА_1 Довідку про вартість неотриманого речового майна;

2. Звіт не містить інформації та доказів тому, що Військова частина НОМЕР_1 на підставі Довідки про вартість неотриманого речового майна здійснила нарахування грошової компенсації вартості не отриманого речового майна;

3. Звіт не містить інформації та доказів тому, що Військова частина НОМЕР_1 здійснила виплату грошової компенсації вартості не отриманого речового майна;

4. Раніше надана до суду Довідка про вартість неотриманого речового майна не містить відомостей про всі найменування речового майна, які позивачу не було видано під час проходження військової служби згідно Норм забезпечення речовим майном військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту в мирний час та особливий період, затверджених Наказом Міністерства оборони України від 26 квітня 2016 року № 232, а наведений перелік не відповідає даним Атестату військовослужбовця № НОМЕР_2 (книжка № НОМЕР_3 серія АБ), виданий Військовою частиною НОМЕР_1 , у якому чітко визначено той перелік майна, який я не отримав.

5. Положення ст.9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 178 від 16 березня 2016 не передбачають можливість утримання грошової компенсації вартості неотриманого речового майна.

6. Звіт не містить інформації в цілому про виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання, зокрема щодо нарахування та виплати грошової компенсації.

7. Звіт не містить інформації в цілому орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про обставини, які ускладнюють виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, які заходи вжито та вживаються ним для їх усунення. Заходи про які зазначено, Військова частина НОМЕР_1 , а саме: направлення клопотання про погодження щодо неоскарження судового рішення, могла здійснити у встановлений строк для апеляційного оскарження рішення суду, а також з момент встановлення судового контролю у даній справі та вжиття заходів примусового виконання рішення суду в порядку, визначеному Законом України Про виконавче провадження.

8. До звіту про виконання рішення суду, що на думку відповідача, свідчить про вжиття ним заходів щодо виконання рішення суду, взагалі не надано доказів про наявність та направлення клопотання командира військової частини НОМЕР_1 про погодження та надання письмової згоди на не оскарження судового рішення, винесеного не на користь військової частини, проте ці доводи, які до того ж не підтверджені жодним чином не свідчить про реальні дії щодо безумовного виконання рішення суду, строки на апеляційне оскарження сплинули, правом на апеляційне оскарження відповідач скористався, звіт, не містить відомостей про вчинення дій, зазначених мною вище, будь-яких клопотань до Вищого командування після встановлення нового строку для подання звіту, Відповідач навіть не направляв.

Розглянувши звіт військової частини НОМЕР_1 про виконання рішення суду у справі № 420/15063/24, суд дійшов наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 1 статті 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013 у рішенні від 26.06.2013, зазначив про те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України зазначив, що згідно позиції Європейського суду з прав людини, наведеної в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Приписи статті 14 КАС України визначають, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, та статтями 14, 370 КАС України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» від 21.11.2024 №4094-ІХ внесені зміни до КАС України, який доповнено статтею 382-1 КАС України про порядок розгляду заяви про зобов`язання подати звіт, статтею 382-2 КАС України, яка регламентує розгляд звіту про виконання судового рішення та статтею 382-3 КАС України - рішення за наслідками розгляду звіту про виконання судового рішення, які є чинними з 19.12.2024.

Відповідно до п.2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №4094-ІХ справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом.

Отже, з 19.12.2024 питання судового контролю вирішуються у судах з урахуванням змін, внесених Законом №4094-ІХ.

Згідно статті 381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Абзацом першим частини 1 статті 383-3 КАС України визначено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 383-3 КАС України суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 382-3 КАС України у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Згідно частини 4 статті 382-3 КАС України половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України.

Повертаючись до обставин справи суд враховує, що рішення у даній справі набрало законної сили 04.12.2024 року.

21.02.2025 року через канцелярію суду від ОСОБА_1 надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення.

Ухвалою від 03.03.2025 року встановлено Військовій частині НОМЕР_1 строк для подання звіту про виконання судового рішення у справі № 420/15063/24.

У подальшому, зокрема, ухвалою від 29.01.2026 року, залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.03.2026 року, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 23.12.2025 року (вхід. від 24.12.2025) про накладення на командира військової часини НОМЕР_1 штрафу та постановлення окремої ухвали. Поновлено військовій частині НОМЕР_1 строк для подання звіту про виконання судового рішення у справі № 420/15063/24, встановлений ухвалою від 10.11.2025 року. Прийнято звіт військової частини НОМЕР_1 від 20.01.2026 року про виконання судового рішення у справі № 420/15063/24. Встановлено військовій частині НОМЕР_1 новий строк для подання звіту про виконання судового рішення у справі № 420/15063/24. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 подати протягом двох місяців з дати отримання цієї ухвали звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.10.2024 року по справі №420/15063/24 в частині надання доказів нарахування та виплати позивачу грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

В ухвалі від 29.01.2026 року суд взяв до уваги доводи позивача, що на виконання рішення суду відповідачем не було надано доказів нарахування та виплати позивачу грошової компенсації вартості за неотримане речове майно на підставі вказаної довідки.

28.03.2026 року (вхід. від 31.03.2026 року) до суду через канцелярію надійшов звіт Військової частини НОМЕР_1 про виконання рішення суду у справі № 420/15063/24.

У звіті про виконання рішення відповідач зазначив, що за ініціативи та підписом командира військової частини були вжитті всі необхідні внутрішні заходи для забезпечення виконання рішення суду, а саме: відповідно до п.3.2 Інструкції з організації претензійної та позовної роботи, самопредставництва, представництва інтересів Міністерства оборони України, Збройних Сил України у судах та інших державних органах, виконання судових рішень, затвердженої наказом МОУ від 30.12.2016 № 744, а також згідно з рішенням Міністра оборони України від 29.03.2023 № 6765/з/1-2021 для виплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, військовій частині НОМЕР_1 потрібно отримати погодження від ІНФОРМАЦІЯ_1 . На дату подання звіту, погодження військовою частиною НОМЕР_1 не отримано. При цьому, виключно після отримання відповідного погодження військова частина НОМЕР_1 зможе включити суму коштів до основної заявки розрахунку на фінансування за напрямом «Виплата грошового забезпечення, підйомної допомоги військовослужбовцям, виконання судових рішень та видатків за КВЕД 2800», за результатами чого здійснюватимуться виплати у відповідності до рішення суду.

Разом з тим, суд зазначає, що на виконання рішення суду відповідачем вкотре не було надано доказів нарахування та виплати позивачу грошової компенсації вартості за неотримане речове майно на підставі вказаної довідки.

Крім того, посилання відповідача на п.3.2 Інструкції № 744 є хибними, оскільки вказаний пункт та розділ 3 цієї Інструкції взагалі не стосуються питання виконання судового рішення, що набрало законної сили, та не передбачає погодження вищого командування у питаннях включення суми коштів до заявки розрахунку на фінансування для виконання судового рішення.

Отже, у даному випадку суд констатує невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення у справі № 420/15063/24 більше одного року.

Надані представником відповідача у судовому засіданні документи щодо звернення до ІНФОРМАЦІЯ_2 06.04.2026 року з розрахунком за відповідною бюджетною програмою для отримання фінансування на виплату позивачу коштів згідно рішення суду лише свідчать про те, що відповідач почав вчиняти активні дії з виконання судового рішення у цій справі вже після спливу строку на подання чергового звіту про виконання рішення.

З цього приводу суд вважає доречним зауважити на тому, що тривале невиконання рішення, всупереч вимогам статті 129-1 Конституції України щодо обов`язковості судових рішень, крім іншого, підриває авторитет судової влади в частині обов`язковості виконання судових рішень, що вже неодноразово ставало предметом розгляду Європейського суду з прав людини.

Внаслідок невиконання рішення суду суб`єктом владних повноважень ставиться під сумнів сама сутність існування судової влади.

За таких обставин справи, оскільки ВЧ НОМЕР_1 не виконала в повному обсязі рішення суду у справі № 420/15063/24 та не вчинила усіх можливих та залежних від неї дій у встановлений судом строк для його виконання, суд дійшов висновку про накладення на керівника штрафу та встановлення нового строку для подання звіту про виконання рішення суду.

Також суд вважає за необхідне встановити військовій частині НОМЕР_1 новий строк для подання звіту про виконання судового рішення у справі № 420/15063/24 в частині надання доказів нарахування та виплати позивачу грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 382-2, 382-3 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У прийнятті звіту військової частини НОМЕР_1 від 28.03.2026 року про виконання судового рішення у справі № 420/15063/24 відмовити.

Встановити військовій частині НОМЕР_1 новий строк для подання звіту про виконання судового рішення у справі № 420/15063/24.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) подати протягом двох місяців з дати отримання цієї ухвали звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.10.2024 року по справі №420/15063/24 в частині надання доказів нарахування та виплати позивачу грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

Накласти на командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) штраф за невиконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.10.2024 року у справі № 420/15063/24 у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 66560 грн, з яких половину штрафу в сумі 33280 грн стягнути на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_6 ), а іншу половину в сумі 33280 грн стягнути до Державного бюджету України (стягувач: Державна судова адміністрація України).

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом 15 днів з дня складення повної ухвали.

Строк пред`явлення ухвали суду до виконання в частині стягнення з командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 половини штрафу в сумі 33280 грн на користь ОСОБА_1 становить три роки, а саме: до 09.04.2029 року.

Строк пред`явлення ухвали суду до виконання в частині стягнення з командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 половини штрафу в сумі 33280 грн до Державного бюджету України становить три місяці, а саме: до 09.07.2026 року.

Повний текст ухвали складено 14 квітня 2026 року.

Суддя В.В. Андрухів