Справа № 500/1062/26
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2026-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

Справа № 500/1062/26

20 квітня 2026 року м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши в порядку письмового провадження з власної ініціативи питання про зупинення провадження в адміністративній справі за позовом заступника керівника Тернопільської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту культури та туризму Тернопільської обласної військової адміністрації до Байковецької сільської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Тернопільської обласної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Департаменту культури та туризму Тернопільської обласної військової адміністрації з позовом до Байковецької сільської ради, в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Байковецької сільської ради, яка полягає у неукладенні охоронного договору з Департаментом культури та туризму Тернопільської обласної військової адміністрації щодо об`єкта культурної спадщини пам`ятку місцевого значення (монументального мистецтва) Скульптура Святого Яна Непомука охоронний №4482-Тр, яка занесена до Державного реєстру нерухомих пам`яток України;

зобов`язати Байковецьку сільську раду укласти охоронний договір з Департаментом культури та туризму Тернопільської обласної військової адміністрації щодо пам`ятки місцевого значення (монументального мистецтва) Скульптура Святого Яна Непомука охоронний №4482-Тр, що знаходиться у селі Охримівці Тернопільського району Тернопільської області та яка занесена до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Байковецька сільська рада, на території якої розміщена та у власності якої перебуває пам`ятка архітектури місцевого значення, не уклала охоронних договорів на зазначену пам`ятку архітектури в порядку та відповідно до вимог законодавства про охорону культурної спадщини, що свідчить про порушення інтересів держави у сфері охорони культурної спадщини.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Байковецька сільська рада у відзиві проти позову заперечує та зазначає, що відсутність документації (паспорта пам`ятки, науково-проектної документації), які можуть бути розроблені виключно науковими установами з відповідною кваліфікацією є об`єктивною перешкодою для укладення охоронного договору і не свідчить про ухилення від підписання договору. Відповідно, позивачем, як органом охорони культурної спадщини обласної державної адміністрації не було забезпечено приведення облікової документації на пам`ятки, занесені до Державного реєстру нерухомих пам`яток України та не виготовлено паспорт пам`ятки, без якого неможливо укласти охоронний договір.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження у справі за ініціативою суду підлягає зупиненню з огляду на таке.

Спір у цій справі виник з питань укладання охоронного договору на щойно виявлений об`єкт історії та архітектури місцевого значення на умовах і в порядку, що визначені Порядком укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини, щойно виявлені об`єкти культурної спадщини чи їх частини, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 №1768 (далі - Порядок №1768).

Станом на момент розгляду справи відповідач не виконав свого обов`язку щодо укладення охоронного договору, передбаченого статтею 23 Закону України "Про охорону культурної спадщини" від 08.06.2000 №1805-ІІІ (далі - Закон №1805-III).

18.12.2025 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду передав на розгляд судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду справу №440/2730/23 з метою відступу від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 09.09.2025 у справі №440/10514/23, та інших, у яких викладено правовий висновок, що відсутність належно оформленого паспорта унеможливлює виконання обов`язку власника щодо укладення охоронного договору відповідно до вимог Порядку №1768 та виникненню в позивачів обов`язку укласти охоронні договори передує необхідність вчинення Департаментом дій щодо оформлення відповідних документів на пам`ятку, зокрема, паспорта об`єкта культурної спадщини.

Передаючи справу №440/2730/23 на розгляд судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Верховний Суд вказав, що у постанові від 09.09.2025 у справі №440/10514/23, Верховний Суд, аналізуючи положення статті 23 Закону №1805-III та Порядку №1768, дійшов висновку, що укладення охоронного договору є обов`язковим правовим інструментом, який встановлює чіткий режим використання пам`ятки культурної спадщини, визначає необхідні охоронні заходи, з метою збереження такої пам`ятки в належному технічному стані і обов`язок укласти такий договір покладається на її власника. Разом з тим, застосовуючи положення Порядків №1768, №158, Верховний Суд висновував, що паспорт об`єкта культурної спадщини є обов`язковим документом, який розробляється та оформлюється уповноваженим органом охорони культурної спадщини у межах бюджетного фінансування або інших джерел, не заборонених законодавством та відповідно до затвердженої форми. У паспорті визначаються ключові характеристики об`єкта, його історичні та культурні цінності, сучасний стан, науково-дослідна та проєктна документація, а також зони охорони пам`ятки. Наявність такого паспорта для укладення охоронного договору не є формальністю. Зазначений документ є однією з невід`ємних складових договору та слугує підставою для визначення режиму використання пам`ятки, обсягу та характеру охоронних заходів, які повинен забезпечити власник, що є визначальними умовами охоронного договору. Відсутність належно оформленого паспорта унеможливлює виконання обов`язку власника щодо укладення охоронного договору відповідно до вимог Порядку №1768. Виникненню в позивачів обов`язку укласти охоронні договори передує необхідність вчинення Департаментом дій щодо оформлення відповідних документів на пам`ятку, зокрема, паспорта об`єкта культурної спадщини.

Водночас, у постанові від 23.10.2025 у справі №440/8821/22, правовідносини в яких є подібними до тих, що склалися у справі №440/10514/23 Верховний Суд дійшов протилежного висновку та зазначив про наявність обов`язку укласти охоронний договір відповідно до положень статті 23 Закону №1805-III. До таких висновків Суд дійшов з тих підстав, що об`єкт є пам`яткою культурної спадщини в силу положень пункту 3 Прикінцевих положень Закону №1805-III та спірний об`єкт було включено до переліку пам`ятників історії та архітектури місцевого значення рішенням Полтавської міської ради народних депутатів ще 24.02.1993, тобто в період дії Закону Української РСР "Про охорону і використання пам`яток історії та культури" (далі - Закон №3600-IX). Верховний Суд, покликаючись на зміст статті 17 Закону №3600-IX, дійшов висновку, що переліки пам`яток місцевого значення затверджуються виконавчими комітетами усіх обласних та міських рад, а не лише міст республіканського підпорядкування. Згадка в цій нормі про міста підпорядкування лише уточнює, що вона поширює свою дію і на міста зі спеціальним "республіканським" статусом, а не виключно на них.

Ухвалою судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 16.01.2026 справу №440/2730/23 призначено до касаційного розгляду судовою палатою з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в порядку письмового провадження з 20.02.2026.

Правовідносини у справі №440/2730/23 та у справі №500/1062/26 є подібними та формування відповідних позицій Верховним Судом може вплинути на наслідки розгляду цієї справи.

За приписами частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі: перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

З огляду на викладене та з метою правильного і однакового застосування положень законодавства при вирішенні спору суд дійшов висновку, що провадження у справі №500/1062/26 необхідно зупинити до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав в адміністративній справі у справі № 440/2730/23.

Керуючись пунктом 5 частини другої статті 236, статтею 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження в адміністративній справі за позовом заступника керівника Тернопільської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту культури та туризму Тернопільської обласної військової адміністрації до Байковецької сільської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії зупинити до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав в адміністративній справі у справі № 440/2730/23.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали виготовлено і підписано 20 квітня 2026 року.

Суддя Чепенюк О.В.