Справа № 440/7290/25
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2026-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 р.Справа № 440/7290/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Тимошенка Дмитра Володимировича про прийняття додаткової постанови в адміністративній справі за апеляційною скаргою Міністерства Оборони України на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.10.2025 по справі № 440/7290/25

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства Оборони України , Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України , Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань,пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, про повернення документів ОСОБА_1 на доопрацювання, оформлене протоколом від 04.04.2025 №33/д;

- зобов`язати Департамент соціального забезпечення Міністерства оборони України виплатити 1/3 частку одноразової грошової допомоги, передбачену пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" ОСОБА_2 у зв`язку із загибеллю її батька ОСОБА_3 .

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07.10.2025 позов задоволено частково.

Визнано протиправними рішення Міністерства оборони України від 04.04.2025 №33/д, оформлене протоколом від 04.04.2025 №33/д, у частині повернення документів ОСОБА_4 на доопрацювання з метою надання документів, які підтверджують, що вона перебувала на утриманні загиблого військовослужбовця відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що дають право на отримання одноразової грошової допомоги.

Зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.12.2024 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , та прийняти рішення за результатами такого розгляду, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Відповідач, Міністерства Оборони України, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2026 апеляційну скаргу Міністерства Оборони України залишено без задоволення, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.10.2025 по справі № 440/7290/25 залишено без змін.

24.02.2026 до суду найшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши заяву про ухвалення додаткового судового рішення, матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до ч.1 п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч. 2-7 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за предсавництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Колегія суддів зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Судовим розглядом встановлено, що на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвоката заявником було надано копію Договору про надання правничої допомоги від 27.11.2025 року №2 та квитанцію №1 від 27.11.2025 на суму 20 000 грн.

Проте, в порушення частини четвертої статті 134 КАС позивачем не було надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові від 28.04.2021 у справі № 640/3098/20 Верховний Суд зазначав, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Зокрема, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відтак, суд не може достовірно визначити розмір та встановити взаємозв`язок понесених витрат на правничу допомогу з метою їх розподілу у даній справі.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції наголошує, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами понесення витрат на професійну правничу допомогу у ході розгляду даної справи у суді апеляційної інстанції, з огляду на що підстави для задоволення заяви позивача про здійснення їх розподілу відсутні.

Згідно з ч. 4 ст. 252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що у задоволенні клопотання про ухвалення додаткового слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 132 243, 248, 252 321, 325, 328 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Тимошенка Дмитра Володимировича щодо ухвалення додаткового рішення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дати її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі тридцяти днів, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Ральченко І.М.
Судді Катунов В.В. Подобайло З.Г.