Справа № 160/1971/26
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2026-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2026 рокуСправа №160/1971/26
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування довідки, зобов`язання вчинити певні дії,
28.01.2026 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач-1), Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі відповідач-2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якій просить:
- визнати протиправними та скасувати довідку військово-лікарської комісії медичний огляд проводився Військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 ;
- направити ОСОБА_1 на повторний огляд військово-лікарською комісією для визначення придатності до військової служби, з врахуванням вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402;
- зобов`язати Військово-лікарську комісію при ІНФОРМАЦІЯ_3 провести повторний медичний огляд ОСОБА_1 для визначення придатності до військової служби, з врахуванням вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 11.10.2025 Військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно нього проведено медичний огляд за результатами якого його визнано придатним та мобілізовано до військової служби. Однак, не погоджуючись з висновками Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 , вважаючи що вказаний медичний огляд проведено без об`єктивного врахування його підтверджених діагнозів та всупереч Положенню про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.02.2026 відкрито провадження в адміністративній справі №160/1971/26 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Крім того, вказаною ухвалою суду зобов`язано Військово-лікарську комісію при ІНФОРМАЦІЯ_1 надати разом з відзивом на позовну заяву належним чином завірену довідку військово-лікарської комісії відносно ОСОБА_1 .
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
06.02.2026 до суду надійшли пояснення від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, в яких остання зазначає, зокрема про те, що під час проходження ВЛК Позивачем, Черговою ВЛК на ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , була позаштатна ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 у відповідності до п. 74-1 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який було затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560, направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду Позивачу було сформовано в електронній формі за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 , тому відповідач ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_7 не є належним відповідачем у справі.
Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_1 на виконання вимог ухвали суду надав довідку військово-лікарської комісії відносно ОСОБА_1 , який проводився 11.10.2025 ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Разом з тим, оскаржувану довідку про результати медичного огляду ОСОБА_1 було складено військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 , а не військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_1 , що свідчить про те, що саме перша є належним суб`єктом прийняття спірного рішення та відповідно належним відповідачем у цій справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.03.2026 залучено до участі у справі №160/1971/26 в якості другого відповідача Військово-лікарську комісію при ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також встановлено відповідачу-2 строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
30.03.2026 до суду надано відзив на позовну заяву, в якому Комунальне некомерційне підприємство "Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги" Дніпровської міської ради позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування правової позиції зазначив, що військово-лікарська комісія при ІНФОРМАЦІЯ_2 створена та функціонує відповідно до вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402, а її склад та порядок діяльності визначені відповідним наказом керівника закладу охорони здоров`я. Медичний огляд позивача проведено на підставі належним чином сформованого направлення територіального центру комплектування та соціальної підтримки у встановленому законодавством порядку. Під час проходження огляду позивач був обстежений лікарями всіх передбачених спеціальностей, результати обстежень внесені до картки обстеження та медичного огляду, а також відображені у відповідних медичних документах. Крім того, лікарями здійснено перевірку медичних записів у електронній системі охорони здоров`я та проаналізовано інші надані позивачем медичні документи, за результатами чого не встановлено даних щодо наявності у нього захворювань, які б впливали на придатність до військової служби. За результатами медичного огляду, 11.10.2025 ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 було встановлено громадянину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , діагноз: здоровий, та на підставі графи ІІ Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби - придатний (довідка №2025-1011-0626-2995-0 від 11.10.2025 наявна в матеріалах справи). Отже, оформлення результатів медичного огляду здійснено у вигляді довідки військово-лікарської комісії встановленої форми з дотриманням вимог чинного законодавства. Таким чином, відповідач-2 вважає, що медичний огляд позивача проведено з дотриманням норм чинного законодавства, у межах наданих повноважень та у спосіб, визначений нормативно-правовими актами, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.
Згідно з ч.ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 .
Позивача було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Наказом №397 від 20.02.2024 Комунального некомерційного підприємства "Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги" Дніпровської міської ради було створено позаштатну постійно діючу військово-лікарську комісію при ІНФОРМАЦІЯ_6 .
11.10.2025 до ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшло направлення №5169841 про медичний огляд громадянина ОСОБА_1 .
ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 було заведено на ОСОБА_1 , картку обстеження та медичного огляду, до якої внесені результати дослідження крові, рентгенографії, проведений огляд лікарями: психіатром, дерматовенерологом, ЛОРом, офтальмологом, невропатологом, хірургом та терапевтом.
За результатами медичного огляду, 11.10.2025 ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 було встановлено громадянину ОСОБА_1 діагноз: здоровий, та на підставі графи ІІ Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби придатний. Вказане оформлено довідкою №2025-1011-0626-2995-0 від 11.10.2025, що наявна в матеріалах справи.
11.11.2025 за вих. №176/2025 представником позивача було подано адвокатський запит до Міністерства оборони України, в якому адвокат просила: надати інформацію до якої військової частини призваний ОСОБА_1 , надати копію наказу про призов ОСОБА_1 , надати копію довідки ВЛК ОСОБА_1 , надати інформацію визнаний ОСОБА_1 придатним/не придатним до військової служби згідно довідки ВЛК.
06.01.2026 за вих. №004/2026 представником позивача було подано адвокатський запит до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому адвокат просила: надати інформацію до якої військової частини призваний ОСОБА_1 , надати копію наказу про призов ОСОБА_1 , надати копію довідки ВЛК ОСОБА_1 , надати інформацію визнаний ОСОБА_1 придатним/не придатним до військової служби згідно довідки ВЛК, надати інформацію де проходив ВЛК ОСОБА_1 .
Відповіді на вказані адвокатські запити, станом на дату розгляду справи, матеріали справи не містять.
Позивач вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню, довідку військово-лікарської комісії №2025-1011-0626-2995-0 від 11.10.2025, якою його визнано придатним до військової служби та мобілізовано, оскільки висновок сформовано без проведення належного медичного огляду та обстеження військово-лікарською комісією, у зв`язку з чим він звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.
Згідно ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 70 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 №2801-ХІІ військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, а також при закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, за потреби інших органів або військових формувань сектору безпеки і оборони, визначених ч. 2 ст. 12 Закону України «Про національну безпеку України».
Відповідно до пункту 1.2 розділу І Положення №420, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза - це:
медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців, які проходять базову військову службу); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби;
визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ;
встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.
Пунктом 1.3. розділу І Положення №420 встановлено, що основними завданнями військово-лікарської експертизи є:
добір громадян України, придатних за станом здоров`я до військової служби, для укомплектування Збройних Сил України;
аналіз результатів медичного огляду та розробка заходів щодо комплектування Збройних Сил України особовим складом, придатним до військової служби за станом здоров`я;
контроль за організацією і станом лікувально-оздоровчої роботи серед призовників, аналіз результатів і розроблення пропозицій із удосконалення цієї роботи;
контроль за організацією, проведенням і результатами лікувально-діагностичної роботи у закладах охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності (далі - заклади охорони здоров`я (установи) та медичних підрозділах військових частин, що стосується військово-лікарської експертизи;
надання методичної та практичної допомоги з питань військово-лікарської експертизи військово-лікарським комісіям, закладам охорони здоров`я (установам);
визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть;
розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства охорони здоров`я України (далі - МОЗ України) і Міністерства оборони України вимог щодо стану здоров`я призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, резервістів для найдоцільнішого використання їх на військовій службі;
визначення ступеня придатності військовослужбовців до військової служби у зв`язку з їх звільненням;
проведення наукової роботи з питань військово-лікарської експертизи;
підготовка кадрів для військово-лікарських комісій;
формування висновку про необхідність забезпечення особи з обмеженнями повсякденного функціонування допоміжними засобами реабілітації (технічними та іншими засобами реабілітації) за формою, наведеною в додатку до Порядку забезпечення допоміжними засобами реабілітації (технічними та іншими засобами реабілітації) або з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення і виплати грошової компенсації вартості за самостійно придбані такі засоби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2012 року № 321.
Пунктом 2.1 розділу І Положення №420 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК приймають постанови, які оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання. Постанови ВЛК можуть бути відмінені або скасовані штатними ВЛК.
Згідно з пунктом 2.2 розділу І, штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (ЦВЛК) та ВЛК регіону.
Так, підпунктом 2.3.3 пункту 2.3 розділу І Положення №420 встановлено, що на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також:
розроблення та участь у розробленні проектів нормативно-правових актів, посібників, методичних рекомендацій з питань військово-лікарської експертизи;
розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства оборони України та МОЗ України медичних показань для військово-професійного призначення призовників до видів Збройних Сил України, родів військ та за військовими спеціальностями;
розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства оборони України науково обґрунтованих вимог до стану здоров`я військовослужбовців з метою максимального збереження їх на військовій службі, запобігання необґрунтованого їх звільнення із Збройних Сил України за станом здоров`я;
перевірка якості лікувально-профілактичної роботи у цілях військово-лікарської експертизи серед військовослужбовців у військових частинах і закладах охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України;
організація медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних та резервістів (кандидатів у резервісти);
розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи;
аналіз та узагальнення результатів і досвіду роботи підпорядкованих ВЛК, здійснення контролю за роботою підпорядкованих ВЛК та надання їм методичної і практичної допомоги;
проведення спільно з головними (провідними) медичними спеціалістами та іншими лікарями-спеціалістами аналізу й оцінки результатів медичного огляду військовослужбовців та інших контингентів, розробка пропозицій для покращення військово-лікарської експертизи;
організація та керівництво науковою роботою з питань військово-лікарської експертизи у підпорядкованих ВЛК;
підготовка та вдосконалення персоналу для ВЛК;
прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності осіб, звільнених з військової служби, на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України;
проведення спільно з МОЗ України аналізу та узагальнення результатів лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників і призовників, медичного огляду призовників та розроблення пропозицій щодо покращення цієї роботи.
На виконання підпункту 2.3.4 пункту 2.3 розділу І Положення № 420, ЦВЛК має право: оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення;
перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК з питань військово-лікарської експертизи;
перевіряти організацію медичного огляду військовослужбовців та інших осіб у закладах охорони здоров`я (установах), військових частинах;
перевіряти організацію та стан лікувально-діагностичної роботи у закладах охорони здоров`я (установах), медичних підрозділах військових частин та ВВНЗ у цілях військово-лікарської експертизи;
запитувати документи в частині, що характеризують обставини отримання захворювання, поранення, травми, каліцтва, необхідні для прийняття постанови про їх причинний зв`язок, а саме:
виписки (витяги) з матеріалів службового (спеціального) розслідування, матеріалів дізнання, досудового розслідування, а також витяги з наказів, актів;
особові та пенсійні справи, медичні документи (у разі запиту оригіналів зазначених документів вони повертаються за належністю після складання протоколу);
архівні довідки, характеристики та інші документи, необхідні для прийняття постанови (у разі надання копій зазначених вище документів копії підшиваються до складеного протоколу та передаються до архіву зі строком зберігання 50 років);
залучати, у разі необхідності, головних медичних фахівців Збройних Сил України, лікарів-спеціалістів Національного військово-медичного клінічного центру та інших закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, спеціалістів інших спеціальностей, начальників медичної служби та представників командування (керівництва) військових частин, де проходить службу військовослужбовець, що оглядається, для вирішення питань військово-лікарської, лікарсько-льотної експертизи;
перевіряти у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (далі - ТЦК та СП) і закладах охорони здоров`я (установах) організацію, стан та результати лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників та призовників, медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, осіб, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних, резервістів;
направляти у заклади охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України на контрольне обстеження, медичний огляд, повторний медичний огляд, військовослужбовців, членів їх сімей (крім членів сімей військовослужбовців, які проходять базову військову службу), військовозобов`язаних, резервістів;
запитувати від закладів охорони здоров`я (установ), військових частин, ТЦК та СП і ВВНЗ додаткові дані для аналізу, узагальнення та оцінки результатів військово-лікарської експертизи (за необхідності);
надавати до Генерального штабу Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, керівникам органів місцевої адміністрації результати медичного огляду військовослужбовців, членів їх сімей, призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних, резервістів та інших осіб;
розглядати, переглядати, скасовувати, відміняти, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України;
надавати роз`яснення щодо формулювання постанов ВЛК (ЛЛК).
Підпунктом 2.3.5 пункту 2.3 розділу І Положення №420 встановлено право оскарження в судовому порядку рішень, постанов ЦВЛК.
Абзацом десятим підпункту 2.4.5 пункту 2.4 глави 2 розділу ІІ Положення №402 визначено, що ВЛК регіону має право приймати постанови, а за необхідності переглядати свої постанови про причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та смерті у осіб, звільнених з військової служби, з військовою службою (крім постанов ЦВЛК).
Згідно з пунктом 2.7 розділу ІІ Положення №402 під час огляду призовників лікарі визначають стан їх здоров`я та ступінь придатності до військової служби. При цьому враховуються характер захворювання або фізичної вади, ступінь їх розвитку, функціональних порушень, а також освіта, спеціальність, фактична працездатність оглянутого та вимоги, які ставить військова служба до стану здоров`я у тому чи іншому виді Збройних Сил України, роді військ.
Пунктом 2.8 розділу ІІ Положення №402 визначено, що після закінчення огляду кожний лікар записує в облікову картку призовника (на збірному пункті - у Картку медичного огляду призовника на збірному пункті (додаток 8) висновок про придатність (тимчасову непридатність або повну непридатність) до строкової військової служби, відповідну статтю Розкладу хвороб, дату огляду та підписує висновок із зазначенням свого прізвища та ініціалів і скріплює особистою печаткою. За результатами медичного огляду спеціалістами лікар - член призовної комісії приймає підсумкове рішення щодо придатності призовника за станом здоров`я до військової служби та служби в тому чи іншому роді військ, що скріплюється його підписом та особистою печаткою лікаря.
Відповідно до пункту 2.10 розділу ІІ Положення №402, результати медичного огляду заносяться в книгу протоколів засідань призовної комісії (з питань приписки).
Карта медичного огляду та висновки лікарів підшиваються в особову справу призовника як додаток до облікової карти. Крім того, призовникам, які включені до складу команд на відправку у війська, надається довідка Р(М)ВК (додаток 9), яка разом з обліковими документами направляється до військової частини.
Згідно з п. 77 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.03.2002 №352 «Про затвердження Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом» передбачено, що відповідно до результатів медичного огляду призовника, його моральних і професійних якостей, рівня освіти, а також морального і соціального стану призовника членів його сім`ї, районна призовна комісія виносить і оголошує одне з рішень, яке заноситься до облікової картки призовника та до книги протоколів засідань призовної комісії, про придатність до військової служби і призов на строкову військову службу з визначенням до виду (роду військ) Збройних Сил, інших формувань, а також визначає термін відправлення його у військову частину; надання відстрочки або звільнення від призову на строкову військову службу на підставах, передбачених статтями 17 і 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Таким чином, аналіз зазначених норм, дає підстави для висновку, що призовники підлягають медичному огляду, після якого кожний лікар комісії записує в облікову картку призовника висновок про придатність (тимчасову непридатність або повну непридатність) до строкової військової служби, відповідну статтю розкладу хвороб, дату огляду та підписує висновок із зазначенням свого прізвища та ініціалів і скріплює особистою печаткою. За результатами медичного огляду лікар - член призовної комісії приймає підсумкове рішення щодо придатності призовника за станом здоров`я до військової служби та служби в тому чи іншому роді військ, що скріплюється його підписом та особистою печаткою лікаря.
Як визначено пунктом 3.8 глави 3 розділу ІІ Положення №402, постанови ВЛК військових комісаріатів оформлюються довідкою ВЛК (додаток 4 до Положення) у двох примірниках, яка не підлягає затвердженню штатною ВЛК і дійсна протягом шести місяців з дня медичного огляду. Копія довідки видається на руки особі, яка пройшла медичний огляд.
Скарги до штатних ВЛК подаються в строк, визначений Законом України «Про звернення громадян» (пункт 3.2 розділу І).
Згідно з пунктом 3.3 розділу І, скарги на дії (бездіяльність) чи постанови позаштатних ВЛК подаються до штатних ВЛК згідно з адміністративно-територіальними зонами відповідальності, наведеними у додатку 2 до наказу Міністерства оборони України №608 від 16.11.2016 «Про затвердження адміністративно-територіальних зон відповідальності закладів охорони здоров`я Збройних Сил України за організацію медичного забезпечення».
Штатні ВЛК перевіряють відповідність прийнятих позаштатними ВЛК постанов встановленому діагнозу та вимогам цього Положення, на підставі доданих до звернення оригіналів медичних документів або належним чином завірених їх копій.
Скарги на дії (бездіяльність) чи постанови ВЛК районних (міських) ТЦК та СП подаються за підпорядкованістю до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_10 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , обласних ТЦК та СП, ТЦК та СП Автономної Республіки Крим. У разі незгоди громадянина з рішенням ВЛК при районному (міському) ТЦК та СП на підставі його заяви громадянин направляється для проходження ВЛК при обласному (Київському та Севастопольському міських) ТЦК та СП.
Дії (бездіяльність), рішення, постанови, прийняті ВЛК обласних (Київського міського, ІНФОРМАЦІЯ_11 , ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, оскаржуються в штатних ВЛК або у судовому порядку.
Дії (бездіяльність), рішення, прийняті за результатами розгляду звернень ВЛК регіону, оскаржуються в ЦВЛК.
Пунктом 3.4 розділу І Положення №402 встановлено, що у разі визнання штатною ВЛК заяви чи скарги щодо перегляду (відміни, скасування) постанови ВЛК обґрунтованою, ВЛК штатної ВЛК переглядає оскаржувану постанову ВЛК або приймає рішення про направлення на контрольне обстеження та медичний огляд ВЛК.
Таке рішення є обов`язковим до виконання та має бути реалізовано не пізніше ніж в місячний строк з дати прийняття.
У разі визнання штатною ВЛК звернення необґрунтованим, воно повертається заявнику (скаржнику) з відповідними роз`ясненнями, у строк, визначений Законом України «Про звернення громадян».
У разі прийняття рішення про направлення на контрольне обстеження та медичний огляд, військовослужбовці та інші особи, зазначені у пункті 1.2 глави 1 цього розділу, направляються для проходження медичного огляду до іншої ВЛК, ніж та, постанова якої оскаржується.
У разі якщо штатна ВЛК визнає постанову позаштатної ВЛК обґрунтованою або визначає відсутність підстав для направлення заявника на повторний (контрольний) медичний огляд ВЛК, штатна ВЛК надає заявнику відповідне роз`яснення, оформлене листом.
Отже, законодавством встановлено відповідний порядок оскарження постанов ВЛК, а також розмежовано за адміністративно-територіальним принципом зони відповідальності за проведення військово-лікарської експертизи між регіональними ВЛК.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив обстеження та медичний огляд з метою визначення придатності на військову службу під час загальної мобілізації та встановлення причинного зв`язку між наявними захворюваннями та проходженням військової служби.
11.10.2025 після медичного огляду ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 складено довідку №2025-1011-0626-2995-0 від 11.10.2025 про визнання придатним до військової служби.
Вказана довідка складена на підставі висновків лікарів членів військово-лікарської комісії, які проводили медичний огляд позивача, за результатами комплексного обстеження його стану здоров`я. При цьому порядок проведення такого огляду та формування відповідного висновку визначений Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністерства оборони України №402.
Зокрема, відповідно до абз. 3 пункту 3.2 глави 3 розділу II Положення №402 під час дії правового режиму воєнного стану кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей.
Отже, довідка військово-лікарської комісії є похідним документом, що відображає узагальнений результат медичного огляду, сформований на підставі індивідуальних висновків лікарів-спеціалістів, результатів лабораторних та інструментальних досліджень, а також аналізу медичної документації, що характеризує стан здоров`я особи.
Водночас, звертаючись до суду з даним позовом, представник позивача вказує на порушення процедури проходження медичного огляду ОСОБА_1 , протиправність довідки військово-лікарської комісії, оскільки комісією не проведено усіх необхідних досліджень, повно та всебічно не вивчено стану здоров`я позивача.
Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідно до приписів Положення №402, у разі незгоди з рішеннями позаштатних ВЛК, особа має право звернутися до ВЛК вищого рівня (ВЛК обласного ТЦК та СП) з відповідною скаргою для перегляду висновку, а у разі незгоди з рішенням такого - звернутися до штатної ВЛК або до суду, однак, таким не скористався, належних доказів щодо звернення не надано.
Так, позивач не надав суду доказів на підтвердження обставин його звернення до ВЛК вищого рівня зі скаргою чи заявою щодо перегляду постанови ВЛК, оформленої довідкою за №2025-1011-0626-2995-0 від 11.10.2025, оскільки перевірка рішень позаштатної ВЛК на предмет того чи дотримані всі умови та критерії, передбачені Положенням №402 при проведенні медичного огляду військовозобов`язаного, відносяться до компетенції ВЛК обласного ТЦК та СП чи штатних ВЛК.
Зважаючи на викладений висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах, а також беручи до уваги те, що доказів прийняття остаточного рішення, яке підлягає судовому оскарженню, з приводу придатності позивача до військової служби ВЛК регіону чи ЦВЛК, сторонами не надано, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Щодо іншої частини позовних вимог, то суд зазначає, що розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку на час спірних правовідносин.
Верховний Суд у постанові від 12.02.2021 у справі №820/5570/16 зауважив, що розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки, як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
Так позивач у власній позовній заяві посилається на порушенням відповідачем процедури передбаченої Наказом Міністерства оборони України Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України №402 від 14.08.2008, зокрема рішення про визнання його придатним до військової служби сформовано без проведення належного медичного огляду та обстеження, без врахування його підтверджених діагнозів.
Проте суд не приймає такі зауваження позивача, оскільки Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 у справі №806/526/16 зауважив, що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.
Також згідно висновків Верховного Суду, наведених у постанові від 12.06.2020 у справі №810/5009/18, надання оцінки діагнозу, виходить за межі судового розгляду.
Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу та або встановлення причинного зв`язку захворювання за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Тобто суд не може самостійно на власний розсуд надавати оцінку причинному зв`язку захворювання, яке призвело до смерті військовослужбовця з урахуванням наявності, чи відсутності певних документів, оскільки це не входить до повноважень суду, а означені питання є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії.
Матеріали справи не містять доказів того, що військово-лікарською комісією було проігноровано будь-які медичні висновки (документи) або допущено порушення встановленої процедури.
За таких обставин суд не бачить підстав вважати, що рішення військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_6 , оформлене довідкою за №2025-1011-0626-2995-0 від 11.10.2025 є протиправним як за змістом, так і за процедурою його ухвалення.
Решта доводів позивача висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.
Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява №4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).
Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.
Згідно ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.
Відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України, суд робить висновок про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Судові витрати розподілу не підлягають, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_4 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною та скасування довідки, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський