Справа № 320/20966/25
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2026-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2026 року м. Київ справа №320/20966/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» до Державної аудиторської служби України про визнання протиправним та скасування висновку про результати моніторингу закупівель,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Акціонерного товариства «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» (далі також АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ», позивач) до Державної аудиторської служби України (далі також Держаудитслужба, відповідач), в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати висновок відповідача від 14 квітня 2025 року про результати моніторингу процедури закупівлі № UA-2024-10-24-002539-а.

В обґрунтування позовних вимог позивач стверджує про безпідставність висновків відповідача про наявність порушень Закону України «Про публічні закупівлі» у діях позивача.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13 червня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач, у наданому суду відзиві наголошує, що оскаржуваний висновок прийнятий ним відповідно до вимог чинного законодавства, посилаючись на обставини, викладені у наданому суду відзиві.

Позивачем надано відповідь на відзив, в якому він наголошував на протиправність оскарженого висновку та наявність підстав для його скасування.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

24 жовтня 2024 року АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» (Замовник) в електронній системі закупівель було розпочато проведення процедури відкритих торгів (з особливостями) на закупівлю по предмету «ДК 021:20-9 Магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби (Труби бурильні в асортименті)», номер оголошення в електронній системі закупівель UA-2024-10-24-002539-a та оприлюднено тендерну документацію по вказаному предмету за номером оголошення про її проведення 25Т-006_44160000-9, яка затверджена рішенням Уповноваженої особи АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» від 30 жовтня 2024 року, протокол №545.

Пропозиції для участі в Процедурі закупівлі надали наступні учасники:

1. ТОВ «МІК»;

2. DP-MASTER MANUFACTURING CO.,LTD.

Розкриття Пропозицій учасників закупівлі відбулось 15 листопада 2024 року.

Відповідно до протоколу уповноваженої особи № 109 від 14 лютого 2025 року Пропозиція ТОВ «МІК» відхилена на підставі пункту 44 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2022 року №1178 (далі Особливості №1178), а саме:

- тендерна пропозиція не відповідає умовам технічної специфікації та іншим вимогам щодо предмета закупівлі тендерної документації, крім невідповідності в інформації та/або документах, що може бути усунена учасником процедури закупівлі відповідно до пункту 43 цих особливостей;

- учасник процедури закупівлі зазначив у тендерній пропозиції недостовірну інформацію, що є суттєвою для визначення результатів відкритих торгів, яку замовником виявлено згідно з абзацом першим пункту 42 цих особливостей.

Вважаючи неправомірними дії Замовника щодо відхилення пропозиції, ТОВ «МІК» звернулось до Антимонопольного комітету України (далі також АМКУ) зі скаргою від 19 лютого 2025 року №190225-02, в якій просило зобов`язати АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» скасувати вищевказане рішення про відхилення пропозиції ТОВ «МІК».

Рішенням Постійно діючої адміністративної колегії АМКУ з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель №2679-р/пк-пз від 21 лютого 2025 року, опублікованим того ж дня, скарга ТОВ «МІК» прийнята до розгляду та на веб-порталі зобов`язано Замовника надіслати протягом двох робочих днів в електронному вигляді органу оскарження відповідні інформацію, документи та матеріали щодо проведення Процедури закупівлі шляхом розміщення їх у вигляді файлу в «pdf» форматі (а також у форматі «doc» з можливістю копіювання тексту) на веб-портал Уповноваженого органу.

Замовник на веб-порталі Уповноваженого органу 25 лютого 2025 року опублікував пояснення по суті скарги, в яких зазначив про відсутність підстав для задоволення скарги ТОВ «МІК», а також 28 лютого 2025 року опубліковані додаткові пояснення.

Рішенням постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель №3218-р/пк-пз від 03 березня 2025 року, опублікованим 06 березня 2025 скаргу ТОВ «МІК» задоволено частково та зобов`язано АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» скасувати рішення про відхилення тендерної пропозиції ТОВ «МІК» за процедурою закупівлі 25Т-006_44160000-9.

Не погоджуючись із вказаним вище рішенням, Замовник оскаржив його в судовому порядку.

Водночас, наказом Держаудитслужби від 21 березня 2025 року № 89 розпочато моніторинг процедури закупівлі по предмету «ДК 021:20-9 Магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби (Труби бурильні в асортименті)», номер оголошення в електронній системі закупівель UA-2024-10-24-002539-a.

В ході моніторингу було встановлено, що відповідно до інформації оприлюдненої в електронній системі закупівель Замовник, на виконання рішення Комісії АМКУ від 26 грудня 2024 року № 20699-р/пк-пз скасував своє рішення, оформлене протоколом від 12 грудня 2024 року № 623 про відхилення тендерної пропозиції ТОВ «МІК» (трок виконання рішення АКМУ склав 2 календарні дні).

Після виконання зазначеного рішення Комісії АМКУ Замовник здійснив розгляд тендерної пропозиції Учасника за результатами якого прийняв рішення повторно відхилити його пропозицію, про що оформив протокол від 14 лютого 2025 року № 109.

При цьому, своє рішення Замовник прийняв з порушенням вимог пункту 44 Особливостей №1178, що було встановлено та підтверджено рішенням Комісії за результатами розгляду другої скарги від 19 лютого 2025 року № UA-2024-10-24-002539-a.b2.

Своїм рішенням від 03 березня 2025 року № 3218-р/пк-пз Комісія АМКУ повторно зобов`язала Замовника скасувати рішення про відхилення тендерної пропозиції ТОВ «МІК».

В окружному висновку відповідач дійшов висновку, що за результатами питання щодо розгляду тендерної пропозиції ТОВ «МІК» установлено порушення Замовником вимог пункту 44 Особливостей №1178, внаслідок чого зобов`язано АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» здійснити заходи щодо недопущення невиконання Рішення комісії (рішення органу оскарження) із врахуванням результату судового розгляду у справі №320/15148/25 та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про вжиття таких заходів.

Не погоджуючись з таким висновком відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України (тут і далі нормативно-правові акти наведені у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України «Про публічні закупівлі», проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування.

Порядок та підстави проведення органом державного фінансового контролю перевірок закупівель встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перевірка закупівель у замовників проводиться за місцезнаходженням юридичної особи, що перевіряється, чи за місцем розташування об`єкта права власності, щодо якого проводиться перевірка, і полягає у документальному та фактичному аналізі дотримання замовником законодавства про закупівлі. Результати перевірки закупівель викладаються в акті перевірки закупівель.

Моніторинг закупівлі здійснюється за місцезнаходженням органу державного фінансового контролю.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі» (далі також Закон), моніторинг процедури закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи (далі - органи державного фінансового контролю).

Моніторинг процедури закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та його дії.

Моніторинг процедури закупівлі не проводиться на відповідність тендерної документації вимогам частини четвертої статті 22 цього Закону.

Моніторинг процедур закупівель здійснюється також щодо процедур закупівель, особливості яких передбачені у законах, що визначені у частинах восьмій та дев`ятій статті 3 цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону, Антимонопольний комітет України як орган оскарження з метою неупередженого та ефективного захисту прав і законних інтересів осіб, пов`язаних з участю у процедурах закупівлі, утворює Комісію (комісії) з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель та здійснює інші повноваження, визначені цим Законом та Законом України «Про Антимонопольний комітет України». Рішення Комісії з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель ухвалюються від імені Антимонопольного комітету України.

За правилами частини 18 статті 18 Закону, за результатами розгляду скарги орган оскарження має право прийняти рішення:

1) про встановлення або відсутність порушень процедури закупівлі (у тому числі порушення порядку оприлюднення або неоприлюднення інформації про процедури закупівлі, передбаченої цим Законом);

2) про заходи, що повинні вживатися для їх усунення, зокрема зобов`язати замовника повністю або частково скасувати свої рішення, надати необхідні документи, роз`яснення, усунути будь-які дискримінаційні умови (у тому числі ті, що зазначені в технічній специфікації, яка є складовою частиною тендерної документації), привести тендерну документацію у відповідність із вимогами законодавства або за неможливості виправити допущені порушення відмінити процедуру закупівлі.

Положеннями частини 22 статті 18 Закону передбачено, що рішення органу оскарження набирають чинності з дня їх прийняття та є обов`язковими для виконання замовниками, особами, яких вони стосуються.

Якщо рішення органу оскарження, прийняте за результатами розгляду органу оскарження, не було оскаржене до суду, таке рішення має бути виконано не пізніше 30 днів з дня його прийняття органом оскарження.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2025 року по справі № 320/15148/25 в задоволенні адміністративного позову АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» про визнання протиправним та скасування рішення Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель від 03 березня 2025 року № 3218-р/пк-пз відмовлено (https://reyestr.court.gov.ua/Review/130072473).

Вказане рішення суду першої інстанції АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» оскаржене не було, а тому набрало законної сили в розумінні положень статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України).

Водночас, оскаржуваним висновком було зобов`язано Замовника здійснити заходи щодо недопущення невиконання Рішення комісії (рішення органу оскарження) із врахуванням результату судового розгляду у справі №320/15148/25 та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про вжиття таких заходів.

Таким чином, твердження позивача, наведені у позові щодо відсутності в діях Замовника порушень статті 44 Особливостей №1178 не знайшли свого підтвердження, з огляду на встановлену судом обґрунтованість прийнятого рішенням Комісії АМКУ від 03 березня 2025 року № 3218-р/пк-пз.

У своєму позові АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» зазначає, що оскаржуваний висновок затверджений неналежним електронним підписом підписувач Шкуропат О.Г., тип підпису: удосконалений; тип носія особистого ключа: незахищений; сертифікат: кваліфікований, що на думку позивача суперечить положенням статті 8 Закону та статті 17 Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Основні організаційно-правові засади електронного документообігу та використання електронних документів встановлює Закон України від 22 травня 2003 року № 851-IV «Про електронні документи та електронний документообіг» (далі також Закон № 851-IV).

Відповідно до статті 6 Закону № 851-IV для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис.

Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа.

Правові та організаційні засади електронної ідентифікації та надання електронних довірчих послуг, права та обов`язки суб`єктів відносин у сферах електронної ідентифікації та електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного контролю за дотриманням вимог законодавства у сферах електронної ідентифікації та електронних довірчих послуг визначає Закон України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» (далі також Закон № 2155-VIII).

Кваліфікований електронний підпис - удосконалений електронний підпис, що створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису (пункт 27 частини 1 статті 1 Закону № 2155-VIII).

Удосконалений електронний підпис, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, - удосконалений електронний підпис, що створюється з використанням кваліфікованого сертифіката електронного підпису, виданого кваліфікованим надавачем електронних довірчих послуг та не містить відомостей про те, що особистий ключ зберігається в засобі кваліфікованого електронного підпису (пункт 59 частини 1 статті 1 Закону № 2155-VIII).

Відповідно до абз. 2 частини 3 статті 15 Закону № 2155-VIII, використання удосконалених електронних підписів та печаток, які базуються на кваліфікованих сертифікатах відкритих ключів, забезпечує середній рівень довіри до засобів електронної ідентифікації, з використанням яких створюються такі електронні підписи та печатки, а також до схем електронної ідентифікації, в рамках яких видаються відповідні засоби електронної ідентифікації.

Відповідно до частини 6 статті 8 Закону, за результатами моніторингу процедури закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу процедури закупівлі (далі - висновок), що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником. Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання.

Судом встановлено, що оскаржуваний висновок був затверджений заступником голови Держаудитслужби Шкуропатом О.Г. та оприлюднений в електронній системі закупівель із використанням удосконаленого електронного підпису, що відповідає вимогам Закону № 2155-VIII.

Посилання позивача на постанову Кабінету Міністрів України від 19 вересня 2018 року № 749, якою затверджено Порядок використання електронних довірчих послуг в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах та організаціях державної форми власності є недоречним, з огляду на те, що вона втратила чинності на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 798 від 01 серпня 2023 року.

Таким чином, позивачем, на думку суду, не доведено, що оскаржуваний ним висновок про результати моніторингу закупівлі складено з порушенням норм діючого законодавства, а отже підстави для задоволення позову відсутні.

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

З огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд зазначає, що решта доводів та тверджень учасників справи, у контексті наведених правових вимог, не впливають на висновки суду за наслідком розгляду даної справи.

Відповідно до статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідком здійснення аналізу оскаржуваного висновку на відповідність наведеним вище критеріям, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, дійшов висновку про те, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки він відповідає наведеним у частині 2 статті 2 КАС України критеріям.

Керуючись статтями 9, 14, 73 - 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.