Справа № 520/31679/25
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2026-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

13 квітня 2026 р. справа № 520/31679/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Закарпатської обласної військової адміністрації (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Закарпатської обласної військової адміністрації, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Закарпатської обласної військової адміністрації, які полягають у не дотриманні вимог ч. 2 ст. 14 ЗУ «Про звернення громадян» при розгляді звернення (пропозиції-зауваження) ОСОБА_1 ПР-19007155 від 01.07.2025;

- визнати протиправною бездіяльність Закарпатської обласної військової адміністрації, яка полягає у не розгляді звернення ОСОБА_1 ПР-19007155 від 01.07.2025 першими керівниками Закарпатської обласної військової адміністрації в термін передбачений ст. 20 ЗУ «Про звернення громадян»;

- зобов`язати Закарпатську обласну військову адміністрацію розглянути звернення (пропозицію-зауваження) ОСОБА_1 ПР-19007117 від 01.07.2025 з дотриманням вимог ЗУ «Про звернення громадян».

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду відкрито спрощене провадження в адміністративній справі згідно з положеннями п. 10 ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 257 КАС України, якими унормовано що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч. 2, 3, 4, 5 ст. 262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01.07.2025 позивач, який є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни, звернувся на адресу відповідача через сайт урядовий портал зі зверненням (пропозицією зауваженням) ПР-19007155. На адресу позивача надійшла відповідь на звернення, з якої вбачається, що звернення позивача розглянуто Начальником управління з питань ветеранської політики. Позивач вважає, що його звернення (пропозиція зауваження) ПР-19007117 розглянуто з порушенням ЗУ «Про звернення громадян», оскільки звернення не розглянуто першими керівниками відповідача згідно вимог ч. 2 ст.14 ЗУ «Про звернення громадян», в термін, передбачений ст. 20 ЗУ «Про звернення громадян».

Закарпатська обласна військова адміністрації подала до суду відзив на адміністративний позов, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначив, що порушені у звернення позивача питання розглядав начальник Управління з питань ветеранської політики Закарпатської обласної військової адміністрації, згідно Регламенту обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови Закарпатської обласної державної адміністрації від 12.02.2018 №75. Відповідь на це звернення оформлена листом від 07.07.2025 №01-05/316. Отже, відповідь на пропозицію-зауваження позивача надана у межах компетенції та повноважень Управління з питань ветеранської політики Закарпатської обласної військової адміністрації за підписом уповноваженої на це особи, а саме: керівником органу, до компетенції якого входить вирішення порушених у заяві питань. У відповіді від 07.07.2025 №01-05/316 позивачу було чітко, аргументовано й обґрунтовано надано вичерпну відповідь на пропозицію, зазначену у його зверненні. Відповідь на звернення позивача надана у строк, встановлений ст. 20 Закону України "Про звернення громадян", оскільки звернення датоване 01.07.2025, а відповідь 07.07.2025. Отже, твердження позивача викладене у пункті 10 позовної заяви "Також з боку Відповідача вбачається протиправна бездіяльність, яка полягає у не розгляді звернення Позивача першими керівниками Відповідача в термін передбачений ст. 20 ЗУ "Про звернення громадян" не відповідає дійсності. На думку відповідача, доводи позовної заяви фактично зводяться до формальної незгоди позивача з проставленим підписом на відповіді на зверненні, а позивачем не доведено порушення його прав, свобод чи інтересів у зв`язку з діями чи бездіяльністю Закарпатської обласної державної адміністрації. Відсутність таких доказів виключає можливість задоволення позову.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів дотримання ЗУ «Про звернення громадян» при розгляді звернення позивача. Відповідачем здійснено неналежний розгляд звернення позивача, що полягав у не розгляді та наданні відповіді уповноваженою на це особою згідно вимог ЗУ «Про звернення громадян». Регламентом роботи обласної державної адміністрації визначено порядок розгляду звернень громадян та визначено осіб, які розглядають такі звернення, однак це має відбуватись з урахуванням вимог Закону України «Про звернення громадян» та не виключає їх дотримання.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю II групи внаслідок війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 11.05.2018.

Позивач 01.07.2025 через Урядовий контактний центр (Урядова "Гаряча лінія") звернувся до Закарпатської обласної військової адміністрації із пропозицією-зауваженням відповідно до Закону України "Про звернення громадян" №ПР-19007155, в якій запропонував вирішити питання у Закарпатській області про надання особам з інвалідністю внаслідок війни одноразової грошової допомоги у 2025 році у наступних розмірах: особа з інвалідністю ІІІ групи в наслідок війни 15000 гривень; особа з інвалідністю ІІ групи в наслідок війни 20000 гривень; особа з інвалідністю І групи в наслідок війни 25000 гривень.

До звернення долучено копію посвідчення особи з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни.

Листом Управління з питань ветеранської політики Закарпатської обласної військової адміністрації від 07.07.2025 №01-05/316 за підписом начальника управління Андрія Поляка надано відповідь на вищевказане звернення, в якому позивача повідомлено про те, що розпорядженням голови облдержадміністрації начальником обласної військової адміністрації від 17.09.2024 №877 затверджено Регіональну програму «ЗАХИСТ» щодо соціальної підтримки та реабілітації ветеранів війни, військовослужбовців та членів їх сімей на 2025-2027 роки (активне посилання на програму https://zaksoc.gov.ua/uploads/files/Rozporadzenna-877.pdf). Згідно зазначеної програми у 2025 році в Закарпатській області особам з інвалідністю внаслідок війни передбачена одноразова грошова допомога у наступних розмірах: особа з інвалідністю ІІІ групи в наслідок війни 10000 гривень; особа з інвалідністю ІІ групи в наслідок війни 20000 гривень; Особа з інвалідністю І групи в наслідок війни 30000 гривень.

Посилаючись на неналежний розгляд відповідачем його звернення, а саме порушення частини другої статті 14, статті 20 Закону України "Про звернення громадян", позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення урегульовано Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96 (далі - Закон №393/96).

Частиною першою статті 1 Закону №393/96 визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За змістом статті 3 Закону №393/96 під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Статтею 4 Закону №393/96 передбачено, що до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Згідно із положеннями статті 5 Закону №393/96 звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Матеріалами справи підтверджено, що звернення позивача №ПР-19007155 від 01.07.2025 відповідало вимогам статті 5 Закону №393/96, а тому підлягало розгляду відповідачем у встановлені законом строки та порядку з наданням оцінки усім вимогам та аргументам заявника.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону №393/96 звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення (частина третя статті 7 Закону №393/96).

Суд зазначає, що предметом розгляду справи є правомірність надання відповіді від 07.07.2025 №01-05/316 за підписом начальника Управління з питань ветеранської політики Закарпатської обласної військової адміністрації.

При цьому, що позивачем не оскаржується зміст наданої відповіді, однак він вказує, що така відповідь надана не уповноваженою особою, оскільки повинна була надаватись першими керівниками Закарпатської обласної військової адміністрації.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Статтею 14 Закону №393/96 передбачено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Пропозиції (зауваження) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій особисто.

Частиною першою статті 15 Закону №393/96 визначено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Згідно із статтею 19 Закону №393/96 органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані:

об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;

скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;

письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина;

у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Аналізуючи наведені норми Закону №393/96 суд зазначає, що пропозиція (зауваження) осіб з інвалідністю внаслідок війни, яка відповідає вимогам Закону України "Про звернення громадян" повинна бути прийнята, всебічно та повно розглянута особисто першим керівником державного органу, до якого вона подана.

Як вказав Конституційний Суд України, з огляду на специфіку військової служби, яка полягає, зокрема, у виконанні військовослужбовцями спеціальних завдань, наявності ризиків для їх життя та здоров`я тощо, будь-яка форма проходження військової служби є обов`язком громадян України щодо захисту держави. Отже, закріплений у Конституції України обов`язок громадян України потребує поваги (абзац десятий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України (Другого сенату) від 25.04.2019 №1-р(II)/2019). Одним із проявів такої поваги з боку держави до осіб, які отримали інвалідність внаслідок війни, є передбачена частиною другою статті 15 Закону №393/96-ВР гарантія розгляду їхніх заяв (клопотань) особисто першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій.

Оскільки позивач є особою з інвалідністю внаслідок війни, він має право на особистий розгляд його заяв (клопотань) першими керівниками органів державної влади.

Так, матеріалами справи підтверджено, що позивач 01.07.2025 через Урядовий контактний центр (Урядова "Гаряча лінія") звернувся до Закарпатської обласної військової адміністрації із пропозицією-зауваженням №ПР-19007155.

До вказаної пропозиції-зауваження позивач додав копію посвідчення особи з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни, що підтверджується відповідною відміткою в кінці тексту документу та позначкою про прикріплені до нього файли.

Як встановлено судовим розглядом, про наявність у ОСОБА_1 статусу особи з інвалідністю внаслідок війни свідчить наявна в матеріалах справи копія посвідчення серії Є від 11.05.2018.

У відповідь на звернення позивача Закарпатською обласною військовою адміністрацією надано лист від 07.07.2025 №01-05/316 за начальника Управління з питань ветеранської політики Андрія Поляка.

Суд зазначає, що організація, повноваження та порядок діяльності місцевих державних адміністрацій визначений Законом України "Про місцеві державні адміністрації" від 09.04.1999 №586-XIV (далі - Закон №586-XIV).

Відповідно до частини першої статті 23 Закону №586-XIV місцева державна адміністрація реалізує державну політику в галузі соціального забезпечення та соціального захисту соціально незахищених громадян - пенсіонерів, осіб з інвалідністю, одиноких непрацездатних, дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб із їх числа, одиноких матерів, багатодітних сімей, інших громадян, які внаслідок недостатньої матеріальної забезпеченості потребують допомоги та соціальної підтримки з боку держави. Сприяє розвитку їх соціального забезпечення, правильному і своєчасному призначенню і виплаті державних пенсій та допомоги, поданню адресної соціальної допомоги та підтримки, призначенню та виплаті цільової грошової допомоги, інших компенсаційних заходів соціального захисту.

Згідно статті 38 Закону №586-XIV, громадяни звертаються до місцевих державних адміністрацій у вирішенні питань, що належать до сфери повноважень місцевих державних адміністрацій. Посадові особи місцевих державних адміністрацій зобов`язані розглянути звернення громадян і не пізніше ніж у визначений законом термін прийняти рішення або дати обґрунтовану відповідь.

Частиною першою статті 42 Закону №586-XIV визначено, що структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій здійснюють керівництво галузями управління, несуть відповідальність за їх розвиток.

Відповідно до пунктів 6.1 та 6.2 розділу 6 "Організація розгляду звернень громадян та проведення особистого прийому громадян" Регламенту обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови закарпатської обласної державної адміністрації від 12.02.2018 №75, облдержадміністрація організовує у встановленому порядку розгляд звернень громадян - пропозицій (зауважень), заяв (клопотань), скарг. Організація розгляду звернень громадян, у тому числі ведення діловодства та проведення особистого та виїзних прийомів громадян, покладається на відділ роботи із зверненнями громадян апарату облдержадміністрації.

Порушені у зверненнях громадян питання розглядаються головою облдержадміністрації, його заступниками, керівником апарату (відповідно до функцій та повноважень), керівниками відповідних структурних підрозділів облдержадміністрації або її апарату. Відповіді на звернення громадян готують структурні підрозділи облдержадміністрації або її апарату.

Розпорядженням голови обласної державної адміністрації - начальника Закарпатської обласної військової адміністрації від 30.06.2025 №460 затверджене Положення про управління з питань ветеранської політики Закарпатської обласної військової адміністрації (далі - Положення).

Відповідно до розділу 2 Положення основними завданнями управління є забезпечення реалізації на території області державної політики у сфері соціального захисту ветеранів та членів їх сімей, захисту прав і свобод ветеранів та членів сімей ветеранів; виконання державних, галузевих і регіональних програм з питань державної ветеранської політики; забезпечення прав і свобод ветеранів під час переходу від військової служби до цивільного життя на основі використання багатовимірного, комплексного підходу для запобігання та усунення їхньої соціальної та економічної виключеності, допомоги та сприяння таким особам, реінтеграції ветеранів у громади, спільноти та родини; залучення ветеранів війни до утвердження української національної та громадянської ідентичності, зокрема через реалізацію заходів національно- патріотичного та військово-патріотичного виховання.

Згідно з пунктом 3.26 розділу 3 Положення управління розглядає в установленому законодавством порядку звернення громадян.

Суд зазначає, що дійсно управління з питань ветеранської політики Закарпатської обласної військової адміністрації є структурним підрозділом облдержадміністрації та Положенням про управління з питань ветеранської політики Закарпатської обласної військової адміністрації на управління покладено, зокрема, функцію розгляду в установленому законодавством порядку звернення громадян.

Проте, покладення вищезазначеної функції на управління з питань ветеранської політики Закарпатської обласної військової адміністрації має відбуватись з урахуванням вимог Закону України "Про звернення громадян" та не виключає їх дотримання.

Тобто, в даному випадку, належним розглядом пропозиції-зауваження ОСОБА_1 ПР-19007155 від 01.07.2025, як особи інвалідністю внаслідок війни, повинно було бути розглянуто першим керівником Закарпатської обласної військової адміністрації особисто.

Отже, з наведеного слідує, що відповідач допустив неналежний розгляд заяви (пропозиції-зауваженням) ОСОБА_1 ПР-19007155 від 01.07.2025, оскільки таке звернення було розглянуто не першим керівником державного органу, що є порушенням наведених вище вимог частини другої статті 14 Закону України "Про звернення громадян", відповідно до яких пропозиції (зауваження), зокрема, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів особисто.

Поряд із тим, судом не встановлено порушення Закарпатською обласною військовою адміністрацією строку розгляду звернення ОСОБА_1 ПР-19007155 від 01.07.2025, оскільки звернення датоване 01.07.2025, а відповідь надана 07.07.2025, що не перевищує місячного строку розгляду передбаченого статтею 20 Закону України "Про звернення громадян", а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про визнання протиправними дій Закарпатської обласної військової адміністрації, які полягають у не дотриманні вимог часини другої статті 14 Закону України "Про звернення громадян" при розгляді звернення (пропозиції-зауваження) ОСОБА_1 ПР-19007155 від 01.07.2025 та зобов`язання Закарпатської обласної військової адміністрації розглянути звернення (пропозицію-зауваження) ОСОБА_1 ПР-19007155 від 01.07.2025 з дотриманням вимог Закону України "Про звернення громадян", з урахуванням висновків суду у даній справі.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 19, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Закарпатської обласної військової адміністрації (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Закарпатської обласної військової адміністрації, які полягають у не дотриманні вимог часини другої статті 14 Закону України "Про звернення громадян" при розгляді звернення (пропозиції-зауваження) ОСОБА_1 ПР-19007155 від 01.07.2025.

Зобов`язати Закарпатську обласну військову адміністрацію розглянути звернення (пропозицію-зауваження) ОСОБА_1 ПР-19007155 від 01.07.2025 з дотриманням вимог Закону України "Про звернення громадян", з урахуванням висновків суду у даній справі.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Біленський О.О.