Справа № 420/5780/26
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2026-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5780/26
УХВАЛА

14 квітня 2026 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Юхтенко Л.Р., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місце знаходження: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовна заява обґрунтована тим, що дії відповідача щодо внесення інформації про порушення правил військового обліку та відомостей про розшук є протиправними

Ухвалою від 05 березня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

Через канцелярію суду 14.04.2026 року від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій просить:

Забезпечити позов у справі за його позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 , його посадовим та службовим особам до набрання законної сили рішенням суду у цій справі вчиняти щодо ОСОБА_1 будь-які дії, які прямо обумовлені наявністю в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів та/або у відображенні в ЕВОД/мобільному застосунку «Резерв+» відомостей про: «Порушення правил військового обліку»; « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з причиною «Не прибули за повісткою до ТЦК та СП» (дата звернення/відображення 13.10.2025 року), зокрема використовувати вказані спірні відомості як підставу для: звернення до територіальних органів Національної поліції України щодо адміністративного затримання та/або доставлення Позивача до ТЦК та СП; вчинення щодо Позивача інших дій примусового чи обмежувального характеру, які прямо випливають саме з указаної спірної події та є похідними від наявності зазначених відомостей у Реєстрі.

На обґрунтування вказаної заяви позивач зазначив, що наявність щодо нього спірних відомостей у Реєстрі та їх відображення в ЕВОД/мобільному застосунку «Резерв+» не є нейтральним технічним записом, а породжує для позивача триваючі несприятливі правові наслідки вже під час розгляду справи.

Такі відомості фактично формують презумпцію того, що позивач нібито допустив порушення правил військового обліку та перебуває в «розшуку» ТЦК та СП, хоча не був належним чином повідомлений про виклик до ТЦК та СП, повістки у встановленому законом порядку не отримував, а будь-які процесуальні документи про притягнення до адміністративної відповідальності позивачу не вручались і не надсилались.

За відсутності заходів забезпечення позову Відповідач матиме можливість і надалі використовувати спірні відомості як чинні, достовірні та такі, що породжують правові наслідки, зокрема як підставу для вчинення щодо позивача дій примусового чи обмежувального характеру, пов`язаних саме зі спірною подією, яка є предметом судового оскарження.

Таким чином, до ухвалення рішення у справі існує реальний ризик того, що права позивача будуть порушені повторно або триваюче, а ефективне поновлення цих прав після ухвалення рішення суду буде істотно ускладнене.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Розглянувши матеріали за заявою, суд вважає, що розгляд цієї заяви не потребує заслуховування пояснень позивача та/або всіх учасників справи, а тому ця заява може бути розглянута без повідомлення позивача та/або учасників справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву та додані матеріали, суд доходить висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (ч.2 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України).

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа або буде знаходитись справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Тобто підставою для вжиття заходів забезпечення є неможливість виконання рішення суду у майбутньому.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Також суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» від 06.03.2008 р. № 2.

Водночас, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Оцінюючи обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності забезпечення позову, суд виходить з такого.

Позивач просить вжити заходи забезпечення шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 , його посадовим та службовим особам до набрання законної сили рішенням суду у цій справі вчиняти будь-які дії обумовлені наявністю інформації про розшук позивача у зв`язку з не прибуттям за повісткою щодо звернення до національної поліції щодо затримання позивача або вчинення щодо Позивача інших дій примусового чи обмежувального характеру.

Суд зазначає, що предметом спору в межах справи № 420/5780/26 є визнання дії відповідача протиправними щодо внесення інформації про порушення позивачем правил військового обліку та відомостей про розшук.

Водночас суд зазначає, що заходи забезпечення позову мають бути в межах позовних вимог та стосуватись предмету спору.

Зміст заяви про забезпечення позову та заявлені заходи забезпечення позову зводяться до побоювання не можливості виконання рішення суду в майбутньому.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, у суду відсутні підстави стверджувати про протиправність рішення суб`єкта владних повноважень та порушення прав, свобод або інтересів позивача такими рішеннями, а також про наявність підстав вважати, що невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в межах позовних вимог, унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів позивача, а тому заява про забезпечення позову є безпідставною та необґрунтованою, а тому не належить задоволенню.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.150,151,154 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову, - відмовити.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки передбачені статтями 295, 297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко