Справа № 460/21500/25
Суддя: С.М. Дуляницька
Дата ухвалення: 2026-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 квітня 2026 року м. Рівне№460/21500/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді С.М. Дуляницька, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповдач), в якому просить суд ( з урахуванням уточнених позовних вимог від 02.12.2025):

1. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, яка полягає у припиненні з 15.08.2025 року на підставі службової записки від 14.10.2025 нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії по інвалідності і подальшому ненарахуванні та невиплаті такої пенсії при наявності необхідного страхового стажу та встановленої групи інвалідності;

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності відповідно до статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виходячи з наявного страхового стажу 26 років 2 місяці 6 днів;

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності, починаючи з 17.09.2025 року - дати звернення із заявою про призначення пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум та з проведенням відповідного перерахунку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 17.09.2025 звернувся до органу пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії по інвалідності. За принципом екстериторіальності вказана заява з документами була передана на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області. За результатами розгляду вказаної заяви прийнято рішення від 06.10.2025 №92 про відмову в призначенні пенсії по інвалідності. 14.10.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненської області було складено службову записку щодо припинення виплати пенсії у зв`язку з прийняттям рішення про відмову в призначенні пенсії. Зазначає, що статті 49 і 51 Закону № 1058-IV визначають вичерпний перелік підстав для припинення виплати пенсії та особливості її виплати у разі виїзду особи за кордон. Серед таких підстав відсутність зареєстрованого місця проживання в Україні не передбачена. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та такими суперечить нормам пенсійного законодавства та порушують його право на належний соціальний захист. Просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 26.11.2025 позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою суду від 08.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач відзив на позов у строк встановлений судом (п`ятнадцять днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі) не подав, як і будь-які докази у спростування позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України, при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

17.09.2025 позивач звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із письмовою заявою про призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З урахуванням принципу екстериторіальності заяву і додані до неї документи передано для розгляду до ГУ ПФУ в Київській області. За результатами розгляду вказаної заяви прийнято рішення від 06.10.2025 №92 про відмову в призначенні пенсії по інвалідності.

14.10.2025 ГУ ПФУ в Рівненській області було складено службову записку щодо припинення виплати пенсії та закриття особового рахунку з 15.08.2025 ОСОБА_1 . Зазначено, що за зверненням за призначенням пенсії по інвалідності від 17.09.2025 №92 ОСОБА_1 відділом призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України в Київській області прийнято рішення про призначення пенсії. При повторному розгляді електронної пенсійної справи прийняте рішення про відмову у зв`язку з відсутністю документів про зареєстроване місце проживання заявника, припинити виплату пенсії.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо припинення виплати пенсії на підставі службової записки, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про відмову в призначенні пенсії від 06.10.2025 №92 позивачем не оскаржується.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (частина третя статті 46 Конституції України).

Пенсійні правовідносини регулюються Законом №1058-ІV, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 1 Закону №1058-ІV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону №1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 11 Закону №1058-IV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають в т.ч.: громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, у громадських об`єднаннях, у фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, та в інших фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи (надають послуги) на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру, фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до частин першої, другої статті 30 Закону №1058-ІV пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.

Відповідно до ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Згідно з ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, зокрема, пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності. У такому самому порядку призначається пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком, якщо вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані на день встановлення інвалідності, і з дня виникнення такого права - якщо вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані в період після встановлення інвалідності до дня звернення за призначенням пенсії по інвалідності.

У разі коли вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані після призначення пенсії по інвалідності, пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком призначається з дня настання такого права, якщо звернення за призначенням пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком відбулося не пізніше трьох місяців з дня настання такого права.

Підстави для припинення виплати пенсії визначені статтею 49 Закону №1058-IV (в редакції чинній на момент спірних правовідносин), згідно з якою виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 2-1) за заявою пенсіонера про припинення виплати пенсії у зв`язку з тимчасовим проживанням за кордоном; 3) у разі смерті пенсіонера, визнання його безвісно відсутнім або оголошення померлим у встановленому законом порядку; 3-1) у разі надання пенсіонеру статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин"; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 4-1) у разі непроходження фізичної ідентифікації у випадках, передбачених законодавством; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 3 статті 49 вказаного Закону передбачено, що у разі виявлення недостовірних даних у документах та відомостях, на підставі яких було встановлено та/або здійснюється виплата пенсії, рішенням територіального органу Пенсійного фонду України розмір та підстави для виплати пенсії переглядаються відповідно до цього Закону без урахування таких даних.

У рішенні Верховного Суду від 03.05.2018 року у зразковій справі №805/402/18, залишеному без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018, висловлена правова позиція, згідно якої перелік підстав припинення виплати пенсії, визначений Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом.

Отже, припинення виплати пенсії можливе лише на підставі відповідного рішення, яке прийняте органом Пенсійного фонду або судом, і лише з підстав визначених статтею 49 Закону №1058-IV, перелік яких є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав виключно у випадках, передбачених законом.

Як встановлено судом, ГУ ПФУ в Київській області було прийнято рішення від 06.10.2025 №92 про відмову в призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю документів про зареєстроване місце проживання заявника.

14.10.2025 начальником управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг начальником відділу призначення ГУ ПФУ в Рівненській області сформовано службову записку щодо припинення виплати пенсії та закриття особового рахунку з 15.08.2025 ОСОБА_1 у зв`язку з прийняттям Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області рішення про відмову в призначенні пенсії по інвалідності.

Суд не бере до уваги посилання позивача щодо протиправності припинення виплати пенсії на підставі рішення ГУ ПФУ в Київській області від 06.10.2025 №92, оскільки правомірність рішення Головного управління не є предметом розгляду даної справи.

Разом з тим, у випадку незгоди з відмовою в призначенні пенсії позивач не був позбавлений права оскаржити дії та рішення органів ПФУ, в порядку визначених чинним законодавством.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 06.10.2025 №92 оскаржувались позивачем та було скасоване, суду не надано.

За таких підстав, з урахуванням вищевикладеного, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність ознак протиправної бездіяльності відповідача, а тому позовні вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України і Рівненській області призначити і виплатити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності відповідно до статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є необґрунтованими.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права не знайшов своє підтвердження у ході розгляду справи, то у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до ст.139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 14 квітня 2026 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя С.М. Дуляницька