Справа № 380/1606/25
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/1606/25
УХВАЛА

ПРО ЗОБОВ`ЯЗАННЯ СУБ`ЄКТА ВЛАДНИХ ПОВНОВАЖЕНЬ ПОДАТИ ЗВІТ ПРО ВИКОНАННЯ СУДОВОГО РІШЕННЯ

09 квітня 2026 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача адвоката Бриковської Дар`ї Олексіївни від 27 березня 2026 року про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 380/1606/25 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2025 року ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 (відповідач), в якому просив:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 25 травня 2022 року по 31 грудня 2022 року, грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 з 25 травня 2022 року по 31 грудня 2022 року, грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, зазначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704, та провести їх виплату з урахуванням виплачених сум;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01 січня 2023 року по 19 травня 2023 року, грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 з 01 січня 2023 року по 19 травня 2023 року, грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, зазначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704, та провести їх виплату з урахуванням виплачених сум.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02 липня 2025 року позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 25 травня 2022 року по 19 травня 2023 року, грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року та Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року відповідно.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення за період з 25 травня 2022 року по 19 травня 2023 року, грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року та Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року відповідно, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», та провести їх виплату з урахуванням виплачених сум.

В решті позовних вимог відмовлено.

Розподіл судових витрат не здійснювався.

30 березня 2026 року представник позивача адвокат Бриковська Дар`я Олексіївна подала через систему «Електронний суд» заяву від 27 березня 2026 року про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Указана заява мотивована тим, що військова частина НОМЕР_1 не виконує рішення суду від 02 липня 2025 року у справі № 380/1606/25 в частині виплати перерахованих на виконання вказаного рішення сум грошового забезпечення, а тому відповідно до статті 382 КАС України наявні підстави для встановлення судового контролю за виконанням цього судового рішення.

З огляду на вказане просить суд встановити судовий контроль за виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 липня 2025 року у справі № 380/1606/25 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії шляхом зобов`язання військової частини НОМЕР_1 подати звіт про виконання судового рішення.

Жодних заперечень щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у цій справі відповідач не висловив.

Вирішуючи заяву представника позивача адвоката Бриковської Дар`ї Олексіївни від 27 березня 2026 року про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Вказані конституційні положення знайшли своє відображення у відповідних нормах КАС України.

Так, відповідно до приписів частини другої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

А за змістом статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з частинами першою та другою статті 6 КАС України суд під час вирішення справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

ЄСПЛ звертає увагу на те, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі Скордіно проти Італії (Scordino v. Italy). Отже, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі Сіка проти Словаччини (Sika v. Slovaki), № 2132/02, пп. 24-27 від 13 червня 2006 року, пп. 18 рішення Ліпісвіцька проти України № 11944/05 від 12 травня 2011 року).

Крім того, у рішеннях ЄСПЛ у справах Ромашов проти України від 27 квітня 2004 року, Шаренок проти України від 22 лютого 2004 року зазначено, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі Сокур проти України (Sokur v. Ukraine), № 29439/02 від 26 квітня 2005 року та у справі Крищук проти України (Kryshchuk v. Ukraine), № 1811/06 від 19 лютого 2009 року).

Аналіз зазначених вище рішень ЄСПЛ свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Відповідно до частини першої статті 381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 КАС України.

Отже, законодавець установив різні види (правові форми) здійснення судового контролю за виконанням судового рішення, одним із яких є зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про його виконання, що врегульовано статтями 382-382-3 КАС України.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За змістом частин першої - другої статті 382-1 КАС України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Оцінюючи наявність підстав для зобов`язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення суду у цій справі, суд ураховує таке.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02 липня 2025 року, яке набрало законної сили 12 вересня 2025 року, зобов`язано відповідача здійснити позивачу перерахунок грошового забезпечення за період з 25 травня 2022 року по 19 травня 2023 року, грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року та Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року відповідно, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», та провести їх виплату з урахуванням виплачених сум.

Суд відзначає, що про повне виконання вказаного рішення суду може лише свідчити підтверджений належними та допустимими доказами факт нарахування (визначення суми) та виплати на користь позивача відповідних сум перерахованого грошового забезпечення відповідачем.

Суд встановив, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 липня 2025 року відповідач здійснив нарахування перерахованих сум грошового забезпечення позивача та включив їх до розрахунків потреби в коштах для військовослужбовців, звільнених з військової служби (переміщених до інших військових частин), виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» за напрямом грошового забезпечення за грудень 2025 року та лютий 2026 року, однак виплату таких сум на користь позивача не здійснив у зв`язку з відсутністю коштів за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки».

Суд відзначає, що звернення відповідача до розпорядника бюджетних коштів за виділенням бюджетних асигнувань для проведення виплати на виконання рішення суду не може вважатися повним виконанням судового рішення, оскільки лише виплата перерахованих сум грошового забезпечення є тією обставиною, з якою пов`язується належне виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 липня 2025 року з огляду на зміст абзацу третього його резолютивної частини.

Отже, з наведеного слідує, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 липня 2025 року виконане відповідачем лише в частині нарахування позивачу перерахованих сум грошового забезпечення, оскільки у частині виплати на користь позивача таких сум вказане судове рішення на момент подання цього звіту залишається невиконаним.

Щодо відсутності коштів за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки», то суд звертає увагу відповідача на лист-роз`яснення Державної казначейської служби України від 08 грудня 2025 року № 220/13/28114 про те, що нарахування і виплату грошового утримання (забезпечення) військовослужбовців та додаткових виплат на виконання рішень суду необхідно здійснювати за КЕКВ 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців».

Згідно з виписками з рахунка військової частини НОМЕР_1 за 03 грудня 2025 року та за 17 лютого 2026 року станом на вказані дати грошові кошти у відповідача за КЕКВ 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців» були наявні.

З огляду на вказані обставини суд уважає, що у цій справі наявні достатні підстави для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 липня 2025 року, яке набрало законної сили, щодо виплати ОСОБА_1 перерахованих сум грошового забезпечення за період з 25 травня 2022 року по 19 травня 2023 року, грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року та Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року відповідно, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Відповідно до частини третьої статті 382-1 КАС України встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Ураховуючи приписи частини третьої статті 382-1 КАС України, суд уважає, що достатнім строком для підготовки відповідачем звіту про виконання судового рішення у цій справі буде п`ятдесятиденний строк з дня отримання ним цієї ухвали.

Суд повідомляє відповідача, що звіт повинен бути поданий у встановлений судом строк та з додержання вимог частин другої - третьої статті 382-2 цього Кодексу.

Суд також звертає увагу відповідача на положення частин третьої, десятої статті 382-3 КАС України, згідно із якими керівник суб`єкта владних повноважень несе відповідальність у вигляді штрафу в разі постановлення судом ухвали про відмову у прийнятті звіту, неподання звіту у строк, встановлений судом, або подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 248, 256, 293, 295, 382, 382-1, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача адвоката Бриковської Дар`ї Олексіївни від 27 березня 2026 року про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 380/1606/25 задовольнити.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 у п`ятдесятиденний строк з дня отримання цієї ухвали подати до Львівського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 липня 2025 року у справі № 380/1606/25 щодо виплати ОСОБА_1 перерахованих сум грошового забезпечення за період з 25 травня 2022 року по 19 травня 2023 року, грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року та Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року відповідно, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 382-3 цього Кодексу.

Повний текст ухвали складено 14 квітня 2026 року.

Суддя Клименко О.М.