Справа № 320/20227/25
Суддя: Сас Є.В.
Дата ухвалення: 2026-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2026 року Київ Справа № 320/20227/25

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Саса Є.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Газтек»

до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз», Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, Акціонерне товариство «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» та Антимонопольний Комітет України

про визнання протиправним та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Рух справи та процесуальні питання.

Позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з вимогами:

1) визнати протиправними та скасувати підпункти 1, 4 пункту 2 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 29.11.2023 року № 2224 «Про внесення змін до додатка до постанови НКРЕКП від 26 грудня 2022 року № 1839 та врегулювання питань щодо провадження ТОВ «Газорозподільні мережі України» діяльності з розподілу природного газу» та п. 17 Додатку до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.12.2022 № 1839 у редакції постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 29.11.2023 № 2224;

2) визнати протиправною та скасувати постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 29.11.2023 № 2227 «Про зупинення дії ліцензії з розподілу природного газу, виданої АТ «Чернігівгаз».

Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду Саса Є.В. від 06.05.2025 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам процесуального законодавства, встановлено строк на усунення недоліків шляхом надання до суду оригіналу квитанції про сплату судового збору у розмірі 4844,80 грн.

Позивачем 23.05.2025 подано заяву про усунення недоліків, до якого долучено документ про сплату судового збору.

Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду Саса Є.В. від 30.05.2025 відкрито провадження у справі; вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

Так, статтею 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) визначено форми адміністративного судочинства: загальне або спрощене позовне провадженя. Частинами другою, третьою цієї статті передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. У частинах четвертій, шостій статті 12 КАС наведено перелік справ, які розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження, а також справ незначної складності, а в частині п`ятій цієї ж статті вказано, що умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Зокрема, відповідно до частин першої - третьої статті 257 КАС за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Частина четверта статті 257 КАС встановлює перелік справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Ця справа не віднесена до категорії справ, яка підлягає розгляду виключно за правилами загального позовного провадження, однак ця справа не підпадає й під категорію справ незначної складності. Тому визначаючи форму провадження у справі, суд виходить із закріплених у процесуальному законі критеріїв та умов конкретного спору. Як зазначено в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №9901/279/19, згідно із пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) однією з істотних гарантій справедливого судового розгляду є публічний судовий розгляд. Практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany» («Аксен проти Німеччини»), заява № 8273/78; рішення від 25 квітня 2002 року у справі «Varela Assalino v. Portugal» («Варела Ассаліно проти Португалії»), заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Врахувавши приписи частини 3 статті 257 КАС справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Аргументи учасників справи.

Обґрунтовуючи порушення власних прав, ПАТ «Газтек» зазначило, що оскаржуваними постановами порушено права та законні інтереси позивача як акціонера АТ «Чернігівгаз». Так, позивач є власником 2 629 272 акцій АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз», що складає 23,092892 % статутного капіталу останнього та підтверджується інформаційною довідкою ПАТ «Національний депозитарій України» № 9900 від 30.01.2023.

Посилаючись на пункти 1 - 3 частини першої статті 27 Закону України «Про акціонерні товариства», позивач наголосив, що кожною простою акцією акціонерного товариства її власнику - акціонеру надається однакова сукупність прав, включаючи права на участь в управлінні товариством, отримання дивідендів та отримання у разі ліквідації товариства частини його майна або вартості частини майна товариства.

Позивач вказує, що розподіл природного газу був основною діяльністю АТ «Чернігівгаз», яка приносила підприємству основний відсоток доходів. Відповідно зупинення дії ліцензії на розподіл природного газу позбавляє останнє можливості провести розрахунки перед кредиторами, що фактично призведе до банкрутства товариства з подальшою ліквідацією.

У свою чергу змінами до постанови НКРЕКП №1839 від 26.12.2022, внесеними оскаржуваною постановою НКРЕКП від 29.11.2023 №2224 ліцензійну територію ТОВ «Газорозподільні мережі України» було розширено також на ліцензійну територію, на якій здійснювало діяльність з розподілу природного газу АТ «Чернігівгаз»

Відтак, на думку позивача, втручання в його права як акціонера АТ «Чернігівгаз» відбулось шляхом прийняття НКРЕКП оскаржуваних постанов, що призвело до унеможливлення продовження ведення господарської діяльності за основним видом діяльності АТ «Чернігівгаз» і відповідно позбавило позивача як акціонера АТ «Чернігівгаз» права на отримання дивідендів та фактично поставило під сумнів можливість отримання у разі ліквідації товариства частини свого майна або вартості частини майна товариства.

Обґрунтовуючи протиправність оскаржуваних постанов, ПАТ «Газтек» зазначило, що ТОВ «Газорозподільні мережі України» не дотримано вимог на отримання ліцензії на провадження розподілу природного газу на ліцензійній території АТ «Чернігівгаз».

Як вказує позивач, щоб розширити свою ліцензійну територію до меж ліцензійної території АТ «Чернігівгаз», потенційний ліцензіат мав би надати для НКРЕКП докази перебування на законних підставах у користуванні здобувача ліцензії газорозподільних систем, які належать на праві комунальної власності та на праві власності інших, приватних осіб.

Так, відповідно до пунктів 3 та 4 постанови Кабінету Міністрів України від 25.11.2022 1335, між Міністерством енергетики України та ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» було укладено Договір експлуатації газорозподільних систем або їх складових, який набирає чинності з 01 грудня 2023 року, відповідно до якого ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» було надано в експлуатацію газорозподільні системи та їх складові, що знаходяться в державній власності, які раніше було передано в експлуатацію АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ», а також Міненерго повідомлено АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ» про припинення зазначеного договору з 01 грудня 2023 року. Крім того, АТ «Чернігівгаз» повідомило НКРЕКП про укладення із ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» договорів щодо передачі ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» у господарське відання (оренду) з 01 вересня 2023 року: складових газорозподільної системи, що належать АТ «Чернігівгаз» на праві власності; рухомого та нерухомого майна (матеріально-технічного оснащення, необхідного для провадження господарської діяльності з розподілу природного газу), що належить АТ «Чернігівгаз» на праві власності.

Проте, як зауважує позивач, передача газопроводів, які обліковувалися на балансі АТ «Чернігівгаз», як державне та власне майно Товариства, без передачі в користування газопроводів, які є комунальною та приватною власністю інших осіб - не означає передачу газорозподільної системи в цілому. До того ж, АТ «Чернігівгаз» не має прав на розпорядження комунальним майном та майном інших приватних осіб, яке перебуває в останнього на балансі.

Підтвердженням передачі частини газорозподільної системи, яка знаходиться у комунальній власності може бути лише відповідне рішення відповідного органу місцевого самоврядування. Щодо власності інших приватних осіб на частину газорозподільної системи потенційному ліцензіату необхідно надати докази розірвання договорів про користування майном із АТ «Чернігівгаз» та укладення нових договорів із потенційним ліцензіатом, а також докази передачі такого майна. Натомість в обґрунтуванні до оскаржуваних постанов відсутні посилання НКРЕКП на вищевказані документи, а лише зазначено про передачу газопроводів, які обліковувалися на балансі АТ «Чернігівгаз» як державні газопроводи та власне майно Товариства. Одночасно, НКРЕКП не зазначила, чи в дійсності державне майно було повернуто Міністерству енергетики України і чи Міністерство енергетики України прийняло це майно, чи були складені відповідні первинні документи, оскільки АТ «Чернігівгаз» не може передавати державне майно третім особам без вказівки власника такого майна, тобто органу державної влади, який уповноважений від імені держави здійснювати управління державним майном.

З огляду на вищевказане, позивач вважає, що ТОВ «Газорозподільні мережі України» не відповідає вимогам, які необхідні для здійснення ліцензійної діяльності, що є самостійною підставою для відмови у видачі ліцензії згідно з пунктом 4.2. Порядку ліцензування видів господарської діяльності, державне регулювання яких здійснюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженого постановою НКРЕКП №548 від 03.03.2020.

Згідно з підпунктом 4.4. пункту 1.5 глави Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, затверджених постановою НКРЕКП №201 від 16.02.2017 до заяви про отримання ліцензії здобувачем надаються копії актів розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, укладених здобувачем ліцензії з усіма суміжними суб`єктами ринку природного газу (крім споживачів). Однак, НКРЕКП, на думку позивача, проігнорувала зазначену вимогу законодавства і розширила ліцензійну територію ТОВ «Газорозподільні мережі України» ліцензію без долучення до заяви про видачу ліцензії усіх необхідних документів. Про це свідчить підпункт 1 пункту 2 оскаржуваної постанови НКРЕКП від 29.11.2023 № 2224, в якому зазначено: « 2. Зобов`язати ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» (): 1) до 01 січня 2024 року надати НКРЕКП належним чином оформлені акти розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності з усіма суміжними суб`єктами ринку природного газу (крім споживачів) у межах території ліцензованої діяльності ВОЛИНСЬКОЇ, ЧЕРКАСЬКОЇ та ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ФІЛІЙ ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ». Згідно з пунктом 3.2 Глави 3 Порядку ліцензування видів господарської діяльності, державне регулювання яких здійснюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженого постановою НКРЕКП №548 від 03.03.2020 підставою для залишення заяви про отримання ліцензії без розгляду є подання не в повному обсязі документів, що додаються до заяви про отримання ліцензії.

Також позивач наголошує, що законами України не передбачено права НКРЕКП зупиняти ліцензію суб`єкту господарювання з підстав передачі цілісного майнового комплексу іншому суб`єкту господарювання.

Зокрема, згідно з частиною другою статті 16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» підставою для прийняття органом ліцензування рішення про зупинення дії ліцензії повністю або частково є: заява ліцензіата про зупинення власної ліцензії повністю або частково, поданої після видання органом ліцензування розпорядчого документа про проведення перевірки додержання цим ліцензіатом ліцензійних умов…; акт про невиконання розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов провадження виду господарської діяльності (частини виду господарської діяльності); несплата за видачу ліцензії. Зупинення дії ліцензії може бути застосовано як санкцію до ліцензіатів відповідно до Закону України «Про санкції». Таким чином, на думку позивача, перелік підстав для зупинення дії ліцензії є вичерпним. Інших підстав для зупинення ліцензії, інші Закони України не передбачають.

У своєму обґрунтуванні до прийняття оскаржуваної постанови від 29.11.2023 № 2227 НКРЕКП посилається на підпункт 3 пункту 6.4. Порядку ліцензування видів господарської діяльності, державне регулювання яких здійснюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженого постановою НКРЕКП №548 від 03.03.2020, згідно з яким НКРЕКП наділила себе правом прийняти рішення про зупинення дії ліцензії (повністю або частково) у разі передачі ліцензіатом цілісного майнового комплексу іншому суб`єкту господарювання, який отримав відповідну ліцензію. Проте, як стверджує позивач, відповідно до статті 19 Конституції України підзаконні нормативно правові акти не можуть встановлювати інші/додаткові повноваження та способи їх здійснення.

Крім того, позивач вказує, що НКРЕКП незаконно розпорядилася майном, яке належить на праві приватної власності АТ «Чернігівгаз». Так, пунктом 2 постанови НКРЕКП від 29.11.2023 № 2227 АТ «Чернігівгаз» зобов`язано до 31 грудня 2024 року передати відповідно до договору (конфіденційна інформація) грошові кошти та майно (рухоме та нерухоме), належне АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ» на праві власності, для забезпечення виконання ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» () невиконаних АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ» зобов`язань за періоди провадження ним господарської діяльності з розподілу природного газу, визначених за результатами здійснених НКРЕКП заходів державного контролю діяльності АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ» з розподілу природного газу за попередні роки та які будуть покладені за результатами заходу державного контролю НКРЕКП діяльності АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ» у 2021 2023 роках, зокрема: кошти, що підлягають коригуванню за результатами заходів державного контролю; на баланс ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» вузли обліку природного газу, що є на балансі АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ», у тому числі ті, що були встановлені (замінені).

Крім того, позивач наголошує, що оскаржувана постанова від 29.11.2023 № 2227, будучи тимчасовою адміністративно-господарською санкцією, не містить ні конкретної дати, ні вказівки на подію, з настанням яких строк застосування та дія постанови закінчується.

Також, на думку позивача, НКРЕКП розширила ліцензійну територію для ТОВ «Газорозподільні мережі України» з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції. Враховуючи норми Закону України «Про захист економічної конкуренції», передача активів АТ «Чернігівгаз» до ТОВ «Газорозподільні мережі України» кваліфікується як концентрація, що потребує дозволу Антимонопольного Комітету України. Проте на офіційному сайті Антимонопольного Комітету України відсутній вищевказаний дозвіл на концентрацію. Водночас згідно із Законом України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» регулятор при здійсненні своїх повноважень, моніторингу ринків зобов`язаний повідомляти Антимонопольний Комітет України про порушення антимонопольного законодавства суб`єктами господарювання.

Позивач наголошує, що НКРЕКП зупинила дію ліцензії з розподілу природного газу за відсутності погодження відповідних органів управління АТ «Чернігівгаз» на передачу цілісного майнового комплексу іншому суб`єкту господарювання.

Відповідно до статті 107 Закону України «Про акціонерні товариства» правочин, щодо вчинення якого є заінтересованість (далі - правочин із заінтересованістю), - це правочин, у вчиненні якого хоча б одна із зазначених у частині другій цієї статті осіб має заінтересованість відповідно до частини третьої цієї статті, а також правочин, вчинений між афілійованою особою публічного акціонерного товариства та юридичною особою, що перебуває під контролем такого публічного акціонерного товариства. Якщо ринкова вартість предмета правочину із заінтересованістю перевищує 10 відсотків вартості активів, за даними останньої річної фінансової звітності акціонерного товариства (значний правочин із заінтересованістю), рішення про вчинення такого правочину приймається загальними зборами за поданням наглядової ради або ради директорів. Рішення про вчинення правочину із заінтересованістю приймається загальними зборами, якщо всі члени наглядової ради або ради директорів є особами, заінтересованими у вчиненні такого правочину.

АТ «Чернігівгаз» за рішенням і підписом голови та членів правління Товариства передав свій цілісний майновий комплекс з розподілу природного газу до ТОВ «Газорозподільні мережі України». ТОВ «Газорозподільні мережі України» входить до складу Групи Нафтогаз, де материнською компанією є АТ «НАК «Нафтогаз України АТ «НАК «Нафтогаз України» є власником крупного пакету акцій (>5%) з розміром частки понад 25% голосуючих акцій у більшості з Операторів ГРМ, в т.ч. в АТ «Чернігівгаз». Управителем понад 50% голосуючих акцій є учасник Групи Нафтогаз - АТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз України». Усі члени Наглядової Ради Операторів ГРМ, в т.ч. АТ «Чернігівгаз» запропоновані до складу Наглядової Ради АТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз України» за дорученням на голосування Правління (члена Правління) АТ «НАК «Нафтогаз України» і обрані на посади спільними голосами АТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз України» (за умовами договору і закону управитель діє від власного імені, а не від імені акціонерів) та АТ «НАК «Нафтогаз України». Усі члени Наглядової Ради АТ «Чернігівгаз» обрані на посади на Загальних зборах акціонерів 05.06.2023 є кадровими працівниками компаній Групи Нафтогаз та отримують там винагороду у формі заробітної плати. Завдання на голосування з обрання членів Наглядової ради Операторів ГРМ і завдання на голосування членам Наглядової ради затверджує Голова Правління АТ «НАК «Нафтогаз України», або особа, котра виконує його обов`язки.

Тому, як зазначає позивач, усі правочини вчинені на користь Групи Нафтогаз мають погоджуватися Загальними зборами акціонерів, як правочин з заінтересованістю.

Відповідно до пункту 10.2.2.19. Статуту АТ «Чернігівгаз» до компетенції Наглядової ради належить надання дозволу, незалежно від його вартості, на відчуження нерухомого майна Товариства та будь-яких операцій з нерухомим майном Товариства наслідком яких може бути відчуження нерухомого майна. Жодного рішення щодо зміни основного напрямку діяльності, передачі цілісного майнового комплексу іншому суб`єкту господарювання Загальні збори акціонерів, Наглядова рада не приймала. НКРЕКП не перевірила наявність повноважень Правління АТ «Чернігівгаз» на передачу цілісного майнового комплексу з розподілу природного газу іншому суб`єкту господарювання, що мало наслідком протиправне зупинення дії ліцензії.

Відповідач у відзиві проти задоволення позовних вимог заперечив та вказав, що оскільки підпункти 1, 4 пункту 2 постанови від 29.11.2023 № 2224 стосуються виключно ТОВ «Газорозподільні мережі України», та не застосовуються до позивача, наявні всі підстави стверджувати про неможливість оскарження їх ПАТ «Газтек». Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що право на оскарження індивідуального акта суб`єкта владних повноважень надано особі, щодо якої цей акт прийнятий або прав, свобод та інтересів якої він безпосередньо стосується (постанови Великої Палати Верховного Суду від 06.10.2021 у справі № 9901/26/21, від 03.11.2021 у справі № 9901/226/21, від 02.02.2022 у справі № 9901/256/21.

Також відповідач наголосив, що ліцензія на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу для ТОВ «Газорозподільні мережі України» була видана постановою НКРЕКП від 26.12.2022 № 1839, що всі доводи позивача фактично зводяться до незгоди з цією постановою, яка водночас не є предметом оскарження в межах справи.

Відповідач наголошує, що відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25.11.2022 № 1335 Кабінет Міністрів України погодився з пропозицією Міністерства енергетики України щодо укладення відповідно до примірного договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2017 № 95 «Про забезпечення ефективного використання газорозподільних систем або їх складових», з товариством з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» договорів експлуатації газорозподільних систем або їх складових та припинення у зв`язку з цим договорів експлуатації газорозподільних систем або їх складових, укладених з операторами газорозподільних систем відповідно до положень зазначеної постанови. ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» до повідомлень про зміни у документах, що подавалися до заяви про отримання ліцензії, надало, зокрема:

1) укладений з Міністерством енергетики України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.11.2022 № 1335 договір експлуатації газорозподільних систем або їх складових від 17.11.2023 № 7/17, який набрав чинності з 01 грудня 2023 року, відповідно до якого ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» було надано в експлуатацію газорозподільні системи та їх складові, що знаходяться в державній власності, які раніше були в експлуатації АТ «Чернігівгаз»;

2) договір на експлуатацію складовими газорозподільної системи від 09.11.2023 № 182-РД/23, укладений ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» з АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ», який набрав чинності з 01 грудня 2023 року, відповідно до якого АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ» передало ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» в експлуатацію складові газорозподільної системи, що знаходяться у власності АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ»;

3) договори про заміну сторони в зобов`язанні за договорами на господарське відання складовими газорозподільної системи та користування складовими газорозподільної системи з власниками газорозподільних систем, що перебувають в комунальній власності та приватній власності, відповідно до яких АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ» відступає ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» свої права та обов`язки за договорам на господарське відання складовими газорозподільної системи та користування складовими газорозподільної системи, які використовувались АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ» при провадженні господарської діяльності з розподілу природного газу.

Також ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» надало копії підписаних актів розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності з усіма суміжними суб`єктами ринку природного газу (крім споживачів) у межах території ліцензованої діяльності ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ФІЛІЇ ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ», що не містили усіх реквізитів, що оформлюються після отримання Товариством ліцензії з розподілу природного газу.

Так, листом від 19.12.2023 № 4393/31.3-23 ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» надано до НКРЕКП належним чином оформлені акти розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності з усіма суміжними суб`єктами ринку природного газу (крім споживачів) у межах території ліцензованої діяльності ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ФІЛІЇ ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ».

Окрім того, на думку відповідача, нормами чинного законодавства не передбачено необхідності подання дозволу Антимонопольного комітету України на концентрацію для отримання ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу або його обов`язковості для внесення змін до даних, які були зазначені в документах, що додавалися до заяви про отримання ліцензії, а тому Регулятор діяв у спосіб та в порядку передбаченим чинним законодавством України.

На виконання вимог ліцензійних умов АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ» листом від 22.11.2023 № 14002.1-Сл-14006-1123 повідомило НКРЕКП про:

надходження повідомлення Міністерства енергетики України від 31.10.2023 4 № 26/1.1-7.4.1-22082 щодо припинення з 01.12.2023 договірних відносин з експлуатації державного майна відповідно до договору господарського відання державного майна, яке використовується для забезпечення розподілу природного газу, не підлягає приватизації, обліковується на балансі господарського товариства із газопостачання та газифікації і не може бути відокремлене від його основного виробництва, від 22.11.2012 № 31/16 та Додаткової угоди від 24.05.2017 № 1 до нього (якою зазначений договір викладено в новій редакції), та про готовність АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ» повернути зазначене державне майно Міністерству енергетики України, як органу управління таким майном;

укладення АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ» із ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» договору від 09.11.2023 № 182-РД/23 щодо передачі з 01.12.2023 ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» в експлуатацію складові газорозподільної системи, що належать АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ» на праві власності;

укладення АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ» із ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» договору від 30.10.2023 № 154-РД/23 щодо передачі з 01.12.2023 ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» в оренду рухомого та нерухомого майна (матеріально-технічного оснащення, необхідного для провадження господарської діяльності з розподілу природного газу), що належать АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ» на праві власності;

укладення АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ» із ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» договору від 30.10.2023 № 16/17 про передачу ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» прав та обов`язків щодо виконання невиконаних АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ» зобов`язань при провадженні ліцензованої діяльності з розподілу природного газу, зокрема, за період 2021 2023 років, а також надало гарантійний лист щодо виконання зазначеного договору в повному обсязі та належним чином у встановлені строки.

Враховуючи зазначене вище, та те, що АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ» було, зокрема, передано ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» складові газорозподільних систем та матеріально-технічне оснащення (необхідне для провадження господарської діяльності з розподілу природного газу), що належить АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ» на праві власності, а також з метою запобігання ризику збою та/або переривання газопостачання природного газу споживачам, що знаходяться на території провадження господарської діяльності АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ» з розподілу природного газу, НКРЕКП прийняла рішення про:

розширення ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» території (місць) провадження господарської діяльності з розподілу природного газу на територію провадження господарської діяльності з розподілу природного газу АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ» (постанова НКРЕКП від 29.11.2023 № 2224 (із змінами);

зупинення з 01 грудня 2023 року АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ» дії ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу (постанова НКРЕКП від 29.11.2023 № 2227 (із змінами).

Враховуючи зазначене вище, та те, що АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ» було, зокрема, передано ТОВ «Газорозподільні мережі України» складові газорозподільних систем та матеріально-технічне оснащення (необхідне для провадження господарської діяльності з розподілу природного газу), що належить АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ» на праві власності, а також з метою запобігання ризику збою та/або переривання газопостачання природного газу споживачам, що знаходяться на території провадження господарської діяльності цього суб`єкту господарювання з розподілу природного газу, НКРЕКП прийняла, зокрема, Постанову № 2227 (зі змінами) якою зупинено з 01.12.2023 АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ» дію ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу.

Також відповідач зауважив, що з 29.02.2020 дія Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» не поширюється на НКРЕКП, а тому твердження позивача про те, що перелік підстав зупинення дії ліцензії суб`єкту господарювання, визначений цим законом є вичерпним, не є релевантним для спірних правовідносин. Під час ліцензування видів господарської діяльності у сфері електроенергетики, на ринку природного газу, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, виробництва теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільними) тепловими мережами, постачання теплової енергії та іншої діяльності відповідач керується, зокрема, Порядком ліцензування видів господарської діяльності, державне регулювання яких здійснюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженого постановою НКРЕКП №548 від 03.03.2020, який містить норму про зупинення дії ліцензії (повністю або частково) у разі настання такої підстави, як передача ліцензіатом цілісного майнового комплексу іншому суб`єкту господарювання, який отримав відповідну ліцензію. Відповідач також наголосив, що зазначений Порядок не є предметом оскарження в межах даної справи.

У відповіді на відзив позивач наголосив, що Порядок ліцензування видів господарської діяльності, державне регулювання яких здійснюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затверджений постановою НКРЕКП від 03.03.2020 № 548 не містить такого поняття як «розширення ліцензійної території». Також цей Порядок не визначає порядку та механізму звернення суб`єкта господарювання до НКРЕКП у зв`язку з розширенням ліцензійної території. Вимоги для суб`єкта господарювання, який хоче розширити свою ліцензійну територію провадження діяльності з розподілу газу мають бути аналогічні, як для суб`єкта, який звернувся за видачею ліцензії, оскільки в іншому випадку це ставить суб`єктів господарювання в нерівне становище.

Так, на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 25.11.2022 № 1335 «Про врегулювання питання використання газорозподільних систем або їх складових» Міністерство енергетики України уклало з ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» Договори експлуатації газорозподільних систем або їх складових, відповідно до яких ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» було надано в експлуатацію газорозподільні системи та їх складові, що знаходяться в державній власності, які раніше були в експлуатації АТ «ВОЛИНЬГАЗ» (отримано ліцензію з розподілу природного газу відповідно до постанови НКРЕКП від 19.06.2017 № 813), АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ» (отримано ліцензію з розподілу природного газу відповідно до постанови НКРЕКП від 19.06.2017 № 807), АТ «ЧЕРКАСИГАЗ» (отримано ліцензію з розподілу природного газу відповідно до постанови НКРЕКП від 29.06.2017 № 840) та направило повідомлення до АТ «ВОЛИНЬГАЗ», АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ» та АТ «ЧЕРКАСИГАЗ» про припинення Договорів експлуатації газорозподільних систем або їх складових з 01 грудня 2023 року. Також, ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» надало документи, що підтверджують передачу Товариству з 01.12.2023 складових газорозподільної системи, що знаходяться у власності АТ «ВОЛИНЬГАЗ», АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ» та АТ «ЧЕРКАСИГАЗ» про припинення Договорів експлуатації газорозподільних систем або їх складових з 01 грудня 2023 року. Також, ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» надало документи, що підтверджують передачу Товариству з 01.12.2023 складових газорозподільної системи, що знаходяться у власності АТ «ВОЛИНЬГАЗ», АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ» та АТ «ЧЕРКАСИГАЗ». При цьому ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» надало копії договорів, укладених з АТ «ВОЛИНЬГАЗ», АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ» та АТ «ЧЕРКАСИГАЗ», про передачу ліцензіату прав та обов`язків щодо виконання невиконаних АТ «ВОЛИНЬГАЗ», АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ» та АТ «ЧЕРКАСИГАЗ» зобов`язань при провадженні ними ліцензованої діяльності з розподілу природного газу.

Проте, наявність самих по собі зазначених документів, не дає право ТОВ «Газорозподільні мережі України» здійснювати діяльність з розподілу природного газу на території, на якій раніше здійснювало вказану діяльність АТ «Чернігівгаз». Для цього, необхідно щоб НКРЕКП перевірило наявність матеріально-технічного оснащення, яке необхідне для провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, наявність персоналу, який задіяний у розподілі природного газу, документи, щодо встановлення тарифу і тд. Тобто, усі документи та інформацію, яка зазначена у ліцензійних умовах на провадження діяльності з розподілу природного газу.

На думку позивача, зазначені у відзиві відповідачем норми Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, затверджених постановою НКРЕКП №201 від 16.02.2017 та Порядку ліцензування видів господарської діяльності, державне регулювання яких здійснюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженого постановою НКРЕКП №548 від 03.03.2020 не спростовують наведений позивачем у позові обов`язок НКРЕКП, визначений Законом України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» повідомляти Антимонопольний комітет України про виявлення ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції. При цьому, дозволу Антимонопольного комітету України на концентрацію та узгоджені дії АРМА та АТ «ДАТ «Чономорнафтогаз» в свою чергу не отримали, хоча це прямо вимагається Законом України «Про захист економічної конкуренції».

Як вказує позивач, в порушення законодавчо встановлених вимог, 05.07.2022 між АРМА та АТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» укладено договір №11/2022 управління активами (майном), згідно якого АТ «ДАТ «Чономорнафтогаз» передано корпоративні права АТ «Чернігівгаз», що належать на праві власності його акціонерам, в тому числі і позивачу. В подальшому, незважаючи на дані обставини, АТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» свідомо продовжив вчиняти незаконні дії щодо скликання та проведення 05.06.2023 позачергових дистанційних загальних зборів акціонерів АТ «Чернігівгаз».

Відповідно до частини 7 статті 24 Закону «Про захист економічної конкуренції» концентрація, яка потребує дозволу відповідно до частини першої цієї статті, забороняється до надання дозволу на її здійснення. До надання такого дозволу учасники концентрації зобов`язані утримуватися від дій, які можуть призвести до обмеження конкуренції та неможливості відновлення початкового стану. Враховуючи норми Закону України «Про захист економічної конкуренції» передача активів АТ «Чернігівгаз» кваліфікується як концентрація, що потребує дозволу Антимонопольного комітету України. Таким чином, набуття контролю над АТ «Чернігівгаз» та вчинення будь-яких дій з боку управителя (в даному випадку АТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз»), спрямованих на управління майном, до отримання дозволу Антимонопольного комітету України на концентрацію забороняється.

Також позивач наголошує, що за результатами проведеного Антимонопольним комітетом України дослідження в частині отримання АТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» в управління акцій акціонерних товариств операторів газорозподільних систем, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 28.05.2022 № 429-р, розпорядженням Голови Комітету державного уповноваженого від 18.12.2023 № 01/241-р розпочато розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції за ознаками вчинення ДАТ «Чорноморнафтогаз» порушення, передбаченого пунктом 12 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді здійснення концентрації шляхом одержання в управління акцій АТ «Чернігівгаз», що забезпечує перевищення 50 відсотків голосів у вищому органі управління товариства, без отримання відповідного дозволу органів Антимонопольного комітету України, наявність якого необхідна.

В подальшому розпорядженням Голови Антимонопольного комітету України - державного уповноваженого від 22.04.2024 року №01/117-р ПрАТ «Газтек» визнано третьою особою та залучено до участі у справах про порушення АТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» у вигляді здійснення концентрацій шляхом одержання в управління акцій операторів газорозподільних мереж. У даному розпорядженні АМКУ зазначив, що прийняття рішень у даних Справах може суттєво зачепити права та інтереси ПрАТ «Газтек», яке є власником акцій суб`єктів господарювання, що передані в управління ДАТ «Чорноморнафтогаз» відповідно до Договору управління активами (майном) від 05.07.20222 №11/2022, укладеного між АРМА та ДАТ «Чорноморнафтогаз». Згідно з абзацом четвертим частини другої статті 39 Закону України «Про захист економічної конкуренції» третьою особою є особа, залучена до участі у справі у зв`язку з тим, що рішення може суттєво зачепити її права та інтереси, охоронювані цим Законом. Про визнання третьою особою органами Антимонопольного комітету України приймається розпорядження, про що повідомляються особи, які беруть участь у справі. Вищезазначеним, в свою чергу поряд з іншим спростовуються протилежні твердження НКРЕКП відносно того, що оскаржувані постанови не порушують прав та інтересів Позивача.

Відповідач у запереченні на відповідь на відзив зазначив, що НКРЕКП не приймала рішення про примусове відчуження майна. Зобов`язання передати майно та кошти (пункт 2 постанови НКРЕКП від 29.11.2023 № 2227) є регуляторним заходом, спрямованим на забезпечення виконання накопичених зобов`язань АТ «Чернігівгаз» новим оператором («ТОВ «Газорозподільні мережі України»), якому було передано операційний контроль над відповідними активами за цивільно-правовими/ господарськими договорами між АТ «Чернігівгаз» та «ТОВ «Газорозподільні мережі України». Це необхідно для захисту прав споживачів та стабільності функціонування ринку.

Окрім того, як вказує відповідач, питання дотримання вимог Закону «Про захист економічної конкуренції» щодо концентрації належить до компетенції Антимонопольного комітету України. НКРЕКП не уповноважена здійснювати контроль за концентраціями та не зобов`язана перевіряти наявність дозволу АМКУ при прийнятті ліцензійних рішень. Факт розслідування Антимонопольним комітетом України відповідно до розпорядження № 01/1173-р та розпорядження №01/241-р розгляд справи №128- 26.13/157-23 є окремими процесами і не свідчить про неправомірність дій НКРЕКП.

Також відповідач наголосив, що НКРЕКП не має повноважень та обов`язку перевіряти дотримання внутрішніх корпоративних процедур ліцензіатів при прийнятті ними рішень. Регулятор діє на підставі офіційних документів та повідомлень, отриманих від уповноважених осіб ліцензіатів. Спори щодо правомірності рішень органів управління АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ» мають вирішуватися в порядку корпоративного судочинства.

ТОВ «Газорозподільні мережі України» у письмових поясненнях зазначило, що вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Передумовою для звернення позивача до суду з даним позовом стали саме обставини втрати позивачем контролю над господарською діяльністю АТ «Чернігівгаз» у зв`язку з арештом корпоративних прав ПрАТ «Газтек» та подальшою передачею відповідних активів АТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз», а не обставини незгоди позивача із правомірністю дій (рішень) НКРЕКП. Проте на даний час єдиним належним управителем корпоративними правами позивача в частині АТ «Чернігівгаз» є виключно АТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» і саме дана особа повноважна вчиняти дії в інтересах АТ «Чернігівгаз», у той час як позивачем належність такого права управління не визнається, що власне і стало передумовою для подання даного позову.

Так, ухвалою Печерського районного суду в м. Києві від 17.05.2022 у справі №757/11188/22-к в рамках кримінального провадження N0000160 від 22.02.2021, накладено арешт на корпоративні права, заборонивши здійснювати облікові операції щодо внесення змін до системи депозитарного обліку щодо акцій та розпоряджатися ними, щодо, у тому числі, акцій ПрАТ «Газтек», емітованих АТ «Чернігівгаз».

Ухвалою Київського апеляційного суду по справі №757/11188/22-к від 19.12.2022 ухвалу Печерського районного суду м. Києва залишено без змін. Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених частині четвертій статті 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22.02.2023 відмовлено у відкритті касаційного провадження на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17.05.2022 та ухвалу Київського апеляційного суду від 19.12.2022.

Слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва Шапутько С.В. 24.05.2022 у справі №757/11783/22-к задовольнив клопотання слідчого ДБР про передачу речових доказів у кримінальному провадженні №0000160 від 22.02.2021, в управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі АРМА).

Розпорядженням Кабінету міністрів України від 28.05.2022 №429-р «Деякі питання управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у виняткових випадках», яким погодився з пропозицією АРМА і Міністерства енергетики щодо передачі в управління Акціонерному товариству «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» (код згідно з ) активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні №0000160 від 22.02.2021.

Кабінетом Міністрів України видано розпорядження від 01.07.2022 №552-р «Деякі питання діяльності акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», яким попередньо погодив рішення правління АТ «НАК «Нафтогаз України» щодо надання згоди на укладення АТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» з АРМА договору управління активами (майном).

В подальшому, між АТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» та АРМА укладено договір від 05.07.2022 №11/2022 управління активами (майном).

Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 25.06.2024 у справі № 991/3183/24 скасовано арешт накладений, зокрема на корпоративні права, що належать на праві власності ПрАТ «Газтек», а саме: цінні папери акції, емітовані АТ «Чернігівгаз».

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 28.06.2024 у справі №757/29029/24-к в межах кримінального провадження № 0000160 від 22.02.2021 повторно накладено арешт на корпоративні права, що належать на праві власності ПрАТ «ГАЗТЕК», а саме: цінні папери акції, емітовані АТ «Чернігівгаз» і передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління вказаними цінними паперами та корпоративними правами в порядку та на умовах передбачених статтями 19, 21 24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів».

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 20.08.2024 №777-р «Деякі питання управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у виняткових випадках» з метою запобігання ризику виникнення надзвичайної ситуації в енергетичній сфері, відповідно до статті 211 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» активи, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема корпоративні права, що належать на праві власності ПрАТ «Газтек», емітовані АТ «Чернігівгаз» передано в управління АТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз».

Відповідно до зазначеної ухвали та розпорядження Кабінету міністрів України між Національним агентством (Установник управління) та АТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» (Управитель) 12.11.2024 укладено Додатковий договір №2 до Договору управління активами (майном) від 05.07.2022 № 11/2022.

В подальшому, рішенням загальних зборів АТ «Чернігівгаз» припинено повноваження Голови та членів Наглядової ради АТ «Чернігівгаз» та обрано нових членів Наглядової ради АТ «Чернігівгаз».

Надалі Наглядовою радою АТ «Чернігівгаз» змінено правління акціонерного товариства, що призвело до того, що господарська діяльність АТ «Чернігівгаз» перестала бути керованою позивачем, а перейшла під контроль держави в особі АТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз».

Позивач зумисне ігнорує той факт, що прийняття Відповідачем оскаржуваних постанов є результатом низки дій та ухвалення нормативних та судових рішень, наслідком яких й стала необхідність надання ліцензії з розподілу природного газу ТОВ «Газорозподільні мережі України». За таких обставин справи вбачається, що передумовою для звернення до суду з даним позовом стало отримання АТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» контролю над господарською діяльністю АТ «Чернігівгаз», ухвалення ряду рішень загальними зборами АТ «Чернігівгаз» із подальшим прийняттям відповідачем оскаржуваних постанов. Таким чином, є можливим дійти висновку, що реальна природа позовних вимог виходить з правовідносин у сфері корпоративного управління цього Товариством, а отже позовні вимоги до НКРЕКП щодо ліцензування діяльності АТ «Чернігівгаз» є похідними від питання правомірності прийняття певних рішень у сфері саме корпоративного управління та виходить за межі оцінки дій Відповідача НКРЕКП, як державного колегіального органу, який здійснює регулювання діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг.

При цьому, позивач ототожнює зупинення дії ліцензії АТ «Чернігівгаз» на здійснення розподілу природного газу з припиненням діяльності цього Товариства що, не тільки не відповідає правовій природі оскаржуваних постанов НКРЕКП, а й спростовується дійсними обставинами, адже вказане акціонерне товариство до цього часу продовжує здійснювати діяльність, реалізовувати господарські договори, тощо. При цьому, позивачем не надано доказів на підтвердження тверджень про припинення діяльності АТ «Чернігівгаз» й, очевидно, що такі докази відсутні.

Позивач намагається обґрунтувати своє право на звернення до суду із позовом про скасування постанов НКРЕКП щодо ліцензування діяльності з розподілу газу тим, що ухвалення цих постанов призведе до порушення його майнових прав. При цьому, позивач вважає, що оскаржувані постанови спрямовані на зменшення статутного капіталу та / або знецінення акцій АТ «Чернігівгаз». Таке твердження не може відповідати дійсності виходячи з такого.

Очевидно, що жодне рішення НКРЕКП не може мати своїми наслідками зменшення статутного капіталу будь-якого акціонерного товариства, а відповідне твердження позивача є безпідставним та ґрунтується, можливо, на свідомій підміні понять повноважень органів управління АТ «Чернігівгаз» та НКРЕКП, як Регулятора ринку природного газу.

Оскаржувані постанови НКРЕКП безпосередньо визначають обов`язки, впливають на права та законні інтереси АТ «Чернігівгаз», як суб`єкта господарювання у сфері, які регулюється зазначеними постановами, а не акціонерів цього Товариства, права та обов`язки яких, зокрема, визначені Законом «Про акціонерні товариства», Статутом Товариства. За таких обставин, належним позивачем у подібних справах є юридична особа, права якої можуть бути порушені, а не її учасник.

Крім того, саме по собі задоволення позову не відновить виробничу діяльність АТ «Чернігівгаз» із здійснення розподілу природного газу, навпаки, з урахуванням налагодженої на даний час системи договірних правовідносин ТОВ «Газорозподільні мережі України», в тому числі й щодо цілісного майнового комплексу, й здійснення заходів аварійного реагування, постачання товарно-матеріальних цінностей для забезпечення поточних та капітальних ремонтів мережі та обладнання, виконання програм розвитку, тощо призведе до колапсу газорозподільної мережі регіону з вірогідним припиненням постачання природного газу всім категоріям споживачів.

Наведене свідчить, що оскаржувані постанови НКРЕКП можуть порушувати права та інтереси АТ «Чернігівгаз», а не корпоративні права позивача у зв`язку з чим позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними. Крім того, позивач обґрунтовує наявність порушеного права обставинами можливості втрати платоспроможності товариством, акціонером якого він є, внаслідок неможливості оплати кредиторської заборгованості АТ «Чернігівгаз», посилаючись на судові рішення, які набрали законної сили, що в свою чергу, на його думку, вплине на обсяг його корпоративних прав в даному товаристві. Зокрема з виконанням оскаржуваних постанов НКРЕКП в частині зупинення дії ліцензії та обов`язку передати майно позивач пов`язує можливість настання негативного наслідку у виглядів втрати платоспроможності АТ «Чернігівгаз», що опосередковано в майбутньому може позбавити його можливості отримання дивідендів та активів товариства при ліквідації товариства. Настання таких негативних наслідків фактично можливе лише в одному випадку, а саме: невиплатою дивідендів Акціонерним Товариством учаснику та не розподілу учаснику товариства під час ліквідації активів ліквідованого товариства. В будь-якому випадку ці правовідносини можуть виникнути в майбутньому лише між учасником та Товариством.

Отже, оскаржувані постанови НКРЕКП самі по собі безпосередньо жодним чином не встановлюють, не змінюють та не припиняють такі права власника акцій товариства, як, зокрема отримання дивідендів від діяльності товариства та активів в разі його ліквідації.

АРМА у письмових поясненнях висловила незгоду з доводами та твердженнями позивача, які викладені у позовній заяві. На думку АРМА, позов подано акціонером, права якого обмежені ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 28.06.2024 у справі № 757/29029/24-к про накладення арешту на корпоративні права ПАТ «ГАЗТЕК», а саме на цінні папери - акції емітовані АТ «Оператор газорозподільної системи «ЧЕРНІГІВГАЗ» та передачу їх в управління АРМА.

Крім того, як вказує АРМА, у позивача відсутні підстави для оскарження актів індивідуальної дії постанов НКРЕКП, оскільки дані постанови не створюють прав та/чи обов`язків для позивача, а стосуються виключно ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» та АТ «Оператор газорозподільної системи «ЧЕРНІГІВГАЗ». Крім того позивачем не надано доказів, які підтверджують, що оскаржувані постанови порушують саме його права за захистом яких він звернувся до суду.

АТ « ДАТ «Чорноморнафтогаз» у письмових поясненнях наголосило, що незгода акціонера з рішенням суб`єкта владних повноважень, яке стосується діляьності акціонерного товариства, може свідчити про порушення прав та інтересів самого товариства, а не корпоративних прав його учасника, оскільки від імені товариства діє його виконавчий орган, а не учасники. Враховуючи вищевикладене, у Позивача відсутні підстави для захисту своїх прав обраним способом шляхом оскарження актів індивідуальної дії, оскільки оскаржувані розпорядження не створюють прав та/чи обов`язків для Позивача.

Обставини справи, встановлені судом.

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ЧЕРНІГІВГАЗ» () отримало ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу відповідно до постанови НКРЕКП від 19.06.2017 № 807 (із змінами).

Відповідно до пунктів 3 та 4 постанови Кабінету Міністрів України від 25.11.2022 № 1335, між Міністерством енергетики України та ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» було укладено Договір експлуатації газорозподільних систем або їх складових, який набирає чинності з 01 грудня 2023 року, відповідно до якого ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» було надано в експлуатацію газорозподільні системи та їх складові, що знаходяться в державній власності, які раніше було передано в експлуатацію АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ», а також Міненерго повідомлено АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ» про припинення зазначеного договору з 01 грудня 2023 року.

Крім того, до НКРЕКП звернулося ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» із наданням підтверджуючих документів щодо зміни місць провадження (розширення території) господарської діяльності з розподілу природного газу на територію провадження господарської діяльності з розподілу природного газу АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ».

Також АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ» повідомило НКРЕКП про укладення із ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» договорів щодо передачі ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» з 01 грудня 2023 року: складових газорозподільної системи, що належать АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ» на праві власності; рухомого та нерухомого майна (матеріально-технічного оснащення, необхідного для провадження господарської діяльності з розподілу природного газу), що належить АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ» на праві власності.

АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ» надало копію договору, укладеного з ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ», щодо передачі ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» прав та обов`язків щодо виконання невиконаних АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ» зобов`язань при провадженні ліцензованої діяльності.

29.11.2023 НКРЕКП прийняла постанову № 2227 «Про зупинення дії ліцензії з розподілу природного газу, виданої АТ «Чернігівгаз», пунктами 1 та 2 якої передбачено:

« 1. Зупинити АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ЧЕРНІГІВГАЗ» () дію ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, виданої відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 19 червня 2017 року № 807, у зв`язку з передачею цілісного майнового комплексу з розподілу природного газу іншому суб`єкту господарювання, який отримав відповідну ліцензію.

2. Зобов`язати АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ЧЕРНІГІВГАЗ» до 31 грудня 2024 року передати відповідно до договору (конфіденційна інформація) грошові кошти та майно (рухоме та нерухоме), належне АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ» на праві власності, для забезпечення виконання ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» () невиконаних АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ» зобов`язань за періоди провадження ним господарської діяльності з розподілу природного газу, визначених за результатами здійснених НКРЕКП заходів державного контролю діяльності АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ» з розподілу природного газу за попередні роки та які будуть покладені за результатами заходу державного контролю НКРЕКП діяльності АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ» у 2021 2023 роках, зокрема: кошти, що підлягають коригуванню за результатами заходів державного контролю; на баланс ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» вузли обліку природного газу, що є на балансі АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ», у тому числі ті, що були встановлені (замінені)».

Також 29.11.2023 НКРЕКП прийнято постанову №2224 «Про внесення змін до додатка до постанови НКРЕКП від 26 грудня 2022 року № 1839 та врегулювання питань щодо провадження ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» діяльності з розподілу природного газу» (далі постанова від 29.11.2023 року №2224) , підпункти 1 та 4 пункту 2 якої передбачають:

« 2. Зобов`язати ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» ():

1) до 01 січня 2024 року надати НКРЕКП належним чином оформлені акти розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності з усіма суміжними суб`єктами ринку природного газу (крім споживачів) у межах території ліцензованої діяльності ВОЛИНСЬКОЇ, ЧЕРКАСЬКОЇ та ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ФІЛІЙ ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ»;

4) до 31 грудня 2024 року забезпечити виконання зобов`язань, покладених на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ЧЕРНІГІВГАЗ» (), за результатами здійснених НКРЕКП заходів державного контролю діяльності АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ» з розподілу природного газу за попередні роки та які будуть покладені за результатами заходів державного контролю НКРЕКП діяльності АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ» за 2021 ? 2023 роки, у частині:

прийняття на баланс ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ФІЛІЇ ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» з балансу АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ» вузлів обліку природного газу, у тому числі тих, що були встановлені (замінені);

виконання в повному обсязі заходів Плану розвитку газорозподільної системи на 2020 ? 2029 роки газорозподільного підприємства АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ», затвердженого постановою НКРЕКП від 24 грудня 2019 року № 3094, Плану розвитку газорозподільної системи на 2021 ? 2030 роки газорозподільного підприємства АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ», затвердженого постановою НКРЕКП від 30 грудня 2020 року № 2809, Плану розвитку газорозподільної системи на 2022 ? 2031 роки газорозподільного підприємства АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ», затвердженого постановою НКРЕКП від 22 грудня 2021 року № 2813, Плану розвитку газорозподільної системи на 2023 ? 2032 роки газорозподільного підприємства АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ», затвердженого постановою НКРЕКП від 19 грудня 2022 року № 1717 та передачі створених активів на баланс ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ФІЛІЇ ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ»;

виконання інших зобов`язань, покладених НКРЕКП на АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ» за результатами заходів державного контролю ліцензованої діяльності АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ».

Згідно з пунктом 17 додатку до постанови НКРЕКП від 26.12.2022 № 1839 (у редакції постанови НКРЕКП від 29.11.2023 № 2224) територія, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» включає Чернігівську філію товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України».

Вважаючи зазначені вище постанови НКРЕКП протиправними та такими, що підлягають скасуванню, ПАТ «Газтек» як акціонер АТ «Чернігівгаз» звернулось до суду зі зазначеним позовом.

Зокрема, позивач є власником 2 629 272 акцій АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз», що складає 23,092892% статутного капіталу останнього та підтверджується інформаційною довідкою ПАТ «Національний депозитарій України» № 9900 від 30.01.2023.

Оцінка аргументів сторін, релевантні джерела права та висновки суду.

Перш за все, суд повинен з`ясувати, чи порушено оскаржуваними постановами права ПАТ «Газтек».

Суд зазначає, що постанови НКРЕКП від 29.11.2023 року № 2224 та від 29.11.2023 № 2227 впливають на права та законні інтереси інтереси АТ «Чернігівгаз». Водночас з позовом у цій справі звернулось не АТ «Чернігівгаз», а його акціонер - ПАТ «Газтек».

При цьому, позивачем не доведено, що має місце порушення саме його прав, які можуть бути предметом судового захисту.

Зокрема, позивач вказує, що розподіл природного газу був основною діяльністю АТ «Чернігівгаз», яка приносила підприємству основний відсоток доходів. Відповідно зупинення дії ліцензії на розподіл природного газу постановою НКРЕКП від 29.11.2023 № 2227 позбавляє АТ «Чернігівгаз» можливості провести розрахунки перед кредиторами, що фактично призведе до банкрутства товариства з подальшою ліквідацією.

У свою чергу змінами до постанови НКРЕКП №1839 від 26.12.2022, внесеними оскаржуваною постановою НКРЕКП від 29.11.2023 №2224 ліцензійну територію ТОВ «Газорозподільні мережі України» було розширено також на ліцензійну територію, на якій здійснювало діяльність з розподілу природного газу АТ «Чернігівгаз»

Відтак, на думку позивача, шляхом прийняття НКРЕКП оскаржуваних постанов відбулось втручання в його права як акціонера АТ «Чернігівгаз», що призвело до унеможливлення продовження ведення господарської діяльності за основним видом діяльності АТ «Чернігівгаз» і відповідно позбавило позивача як акціонера АТ «Чернігівгаз» права на отримання дивідендів та фактично поставило під сумнів можливість отримання у разі ліквідації товариства частини свого майна або вартості частини майна товариства.

Суд зі зазначеним твердженням не погоджується з огляду на таке.

Як зазначає сам позивач, підставою розширення ліцензійної території для ТОВ «Газорозподільні мережі України» та зупинення ліцензії АТ «Чернігівгаз» на розподіл природного газу, тобто підставою ухвалення оскаржуваних постанов стало рішення Правління АТ «Чернігівгаз» на передачу цілісного майнового комплексу з розподілу природного газу іншому суб`єкту господарювання - ТОВ «Газорозподільні мережі України». Позивач не вказав та не довів, що зазначене рішення у встановленому законом порядку скасовано.

Отже, оскаржувані постанови ухвалені відповідачем на підставі відповідного рішення юридичної особи АТ «Чернігівгаз».

Водночас суд наголошує, що, незгода акціонера юридичної особи з рішенням її органів правління є корпоративним спором, на який юрисдикція адміністративного суду не поширюється. Якщо позивач вважає, що були порушені його корпоративні права у АТ «Чернігівгаз», то він вправі оскаржити таке порушення до господарського суду відповідно до пункту 3 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України.

Оскаржувані позивачем акти є актами індивідуальної дії, які спрямовані на регулювання діяльності та містять зобов`язальні приписи щодо АТ «Чернігівгаз», а не ПАТ «Газтек».

У постанові від 29.01.2024 у справі № 826/17478/18 Верховний Суд наголосив, що:

«За змістом частин першої, третьої та четвертої статті 92 Цивільного кодексу України, пункту 13 частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» орган юридичної особи має повноваження щодо представництва юридичної особи (з можливістю їх обмеження відповідно до установчих документів чи закону), створює, змінює припиняє цивільні права та обов`язки юридичної особи, тому підпадає під поняття представництва, наведене у статті 237 Цивільного кодексу України (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.10.2019 у справі № 911/2129/17 (провадження № 12-45гс19, пункт 6.18).

Повноваження діяти від імені юридичної особи є можливістю створювати, змінювати, припиняти цивільні права та обов`язки юридичної особи (стаття 239 Цивільного кодексу України). Таке повноваження не належить до корпоративних прав учасника юридичної особи.

За такого правового регулювання та враховуючи, що позивач є лише акціонером , незгода з рішенням суб`єкта владних повноважень, яке стосується діяльності акціонерного товариства, може свідчити про порушення прав та інтересів самого товариства, а не корпоративних прав його учасника, оскільки від імені товариства діє його виконавчий орган, а не учасники.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), відповідно до якої акціонер (учасник) юридичної особи, навіть мажоритарний, не може розглядатись як належний заявник, якщо йдеться про порушення прав юридичної особи (про це йдеться, зокрема, в рішенні від 20.05.1998 у справі «Кредитний та індустріальний банк проти Чеської Республіки» (Credit and Industrial Bank v. the Czech Republic), заява № 29010/95, пункти 46-52; рішення від 18.10.2005 у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» (Terem LTD, Chechetkin and Olius v. Ukraine), заява № 70297/01, пункти 28 - 30; рішення від 21.12.2017 у справі «Фельдман та банк «Слов`янський» проти України», заява № 42758/05, пункт 30). При цьому навіть у разі, якщо юридичну особу було ліквідовано, ЄСПЛ розглядає справи за заявою саме такої юридичної особи, допускаючи її представництво в особі акціонера (учасника), якщо юридична особа не може брати участі у справі в особі своїх органів (рішення від 21.12.2017 у справі «Фельдман та банк «Слов`янський» проти України», заява № 42758/05).

Подібні правові висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 08.10.2019 у справі № 916/2084/17 (провадження № 12-77гс19), від 15.10.2019 у справі № 905/2559/17 (провадження № 12-264гс18), від 03.12.2019 у справі № 904/10956/16 (провадження № 12-90гс19), від 07.04.2020 у справі № 904/3657/18 (провадження № 12-159гс19), від 07.07.2020 у справі № 910/10647/18 (провадження № 12-175гс19)».

У постанові від 16.07.2020 у справі №826/13664/18 Верховний Суд сформував правову позицію, відповідно до якої відсутність порушених прав та інтересів є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову, адже завданням адміністративного судочинства є саме ефективний захист та відновлення порушених та оспорюваних прав та інтересів особи, чого не можливо досягти без підтвердження (доведення) реальних фактів порушення прав, свобод чи інтересів позивача, або осіб в інтересах яких він звертається з позовом до суду.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що оскільки будь-яких доказів порушення прав ПАТ «Газтек» оскаржуваними постановами матеріали справи не містять, то підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Доводи позивача про протиправність оскаржуваних актів суд не розглядає, оскільки, як зазначено вище, вказані постанови не створюють, не змінюють і не припиняють прав позивача - ПАТ «Газтек».

З огляду на результат вирішеного спору відповідно до вимог статей 132-139 КАС України понесені позивачем судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 242-246, 255 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позовних вимог - відмовити.

2. Надіслати учасникам справи (їх представникам) копію судового рішення в порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 251 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення та набирає законної сили в порядку встановленому статтею 255 КАС України.

Учасники справи:

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Газтек» (ідентифікаційний код юридичної особи: 31815603, місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Ростиславська, буд. 11);

Відповідач: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (ідентифікаційний код юридичної особи: 39369133, місцезнаходження: 03057, місто Київ, вул. Бродських Сім`ї, буд. 19);

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:

1) Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» (ідентифікаційний код юридичної особи: 03358104, місцезнаходження: 14021, м. Чернігів, вул. Любецька, буд. 68);

2) Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (ідентифікаційний код юридичної особи: 44907200, місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1);

3) Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (ідентифікаційний код юридичної особи: 41037901, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Бориса Грінченка, буд. 1);

4) Акціонерне товариство «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» (ідентифікаційний код юридичної особи: 00153117, місцезнаходження: 01054, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 26, оф. 505);

5) Антимонопольний комітет України (ідентифікаційний код юридичної особи: 00032767, місцезнаходження: 03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 45).

Суддя Сас Є.В.