Справа № 640/20384/21
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2026-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Свентух В.М.,
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2026 року Справа № 640/20384/21

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 27 травня 2025 року у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Данлій»

до Головного управління ДПС у місті Києві

про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Данлій» (далі - Позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - Відповідач) в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у м. Києві щодо неподання до відповідного органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про повернення на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Данлій» надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на додану вартість на суму 132931,00 грн;

- зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві подати до Головного управління Державної казначейської служби у місті Києві висновок про повернення надміру сплаченого Товариством з обмеженою відповідальністю «Данлій» податку на додану вартість в сумі 132931 (сто тридцять дві тисячі дев`ятсот тридцять одна) гривень, на підставі заяви від 21.04.2021.

2. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 27 травня 2025 року адміністративний позов було задоволено повністю.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що спірні кошти, за якими було сформовано переплату, були зараховані до бюджету з власного поточного рахунку Позивача згідно відповідних платіжних доручень, а не з рахунку СЕА ПДВ.

Також суд не прийняв до уваги посилання Відповідача на порядок відображення даних в інтегрованій картці платника податків, оскільки наведене жодним чином не впливає на повернення спірних коштів.

3. Не погоджуючись з таким рішенням суду Відповідач подав апеляційну скаргу у якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову у задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що залишок переплати з ПДВ в ІКП ТОВ «Данлій» було сформовано за рахунок коштів які сплачувалися з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ (далі - СЕА ПДВ), оскільки показники в Інтегрованій картці платника (далі - ІКП) відображаються в хронологічному порядку.

Також Апелянт стверджує, що судом помилково не було взято до уваги надані Відповідачем інтегровані картки ТОВ «Данлій» з ПДВ за 2018 рік, з який вбачається, що сплачені кошти на бюджетний рахунок у загальному розмірі 132 931,00 грн за платіжними дорученнями № 151 від 19.07.2018 (28 365,00 грн), № 185 від 30.08.2018 (51 787,00 грн), № 200 від 20.09.2018 (28 779,00 грн), № 222 від 08.10.2018 (14 000,00 грн) та № 226 від 17.10.2018 (10 000,00 грн) списано до бюджету в погашення нарахованих сум ПДВ.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято за неповно встановлених обставин справи та з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2025 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а від 09.09.2025 призначено справу до судового розгляду.

5. У строк, встановлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

6. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

7. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи 21 квітня 2021 року представником Позивача подано Відповідачу заяву щодо повернення суми переплати з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 132931,00 грн.

Листом від 29.04.2021 року Головним управлінням ДПС у м. Києві повідомлено позивача, що згідно інформаційних ресурсів ДПС, в інтегрованій картці ТОВ "Данлій" станом на 29.04.2021 року обліковується переплата з податку на додану вартість в сумі 169967,77 грн.

Вказано, що зазначена переплата виникла та обліковується в ІКП в хронологічному порядку відповідно до Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 №5, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15 березня 2021 за №321/35943 (далі - Наказ №5) за рахунок надходжень до бюджету коштів з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ (169967,7 грн.) в погашення нарахованої платником суми податку до сплати.

На переконання Відповідача, наведене свідчить про відсутність підстав для повернення ТОВ "Данлій" переплати з ПДВ у розмірі 132931,0 грн. з бюджетного рахунку на поточний рахунок платника в банку.

Позивач вважає, що Відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо неподання до відповідного органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про повернення на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Данлій" надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на додану вартість на суму 132931,00 грн, а тому звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

8. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Згідно з підпунктом 20.1.6 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право, крім іншого, для здійснення функцій, визначених податковим законодавством, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, у порядку, визначеному цим Кодексом, інформацію, довідки, копії документів (засвідчені підписом платника податків або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності) про фінансово-господарську діяльність, отримувані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, дотриманням вимог іншого законодавства, здійснення контролю за яким покладено на органи державної податкової служби, а також фінансову та статистичну звітність, в порядку та на підставах, визначених цим Кодексом.

Пунктом 43.1. - 43.6 статті 43 Податкового кодексу України (в редакції на день виникнення спірних правовідносин) передбачено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

У разі повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зарахованих до бюджету з рахунка платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість у порядку, визначеному пунктом 200-1.5 статті 200-1 цього Кодексу, такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, а у разі його відсутності на момент звернення платника податків із заявою на повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість чи на момент фактичного повернення коштів - шляхом перерахування на поточний рахунок платника податків в установі банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані

На виконання положень ПК України, наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787, затверджено Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів (далі Порядок № 787).

Відповідно до пункту 5 Порядок № 787 (у редакції чинній на момент виникнення спірних відносин), повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування компенсації здійснюється за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної податкової служби України (далі - органи ДПС) та органи Державної митної служби України (далі - органи Держмитслужби)) подання подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС, органи Держмитслужби, та перерахування компенсації до Казначейства подається висновок відповідно до Порядку інформаційної взаємодії Державної фіскальної служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 11 лютого 2019 року № 60, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 квітня 2019 року за № 370/33341, та Порядку повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18 липня 2017 року № 643, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09 серпня 2017 року за № 976/30844.

Міністерством фінансів України прийнято наказ від 11.02.2019 № 60 «Про затвердження Порядку інформаційної взаємодії Державної фіскальної служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.04.2019 за № 370/33341 (далі Порядок № 60), відповідно до пункту 1 якого цей Порядок визначає механізм інформаційного обміну: між ДПС, територіальними органами ДПС та Казначейством і територіальними органами Казначейства у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені за платежами, контроль за справлянням яких покладено на ДПС.

Пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 60 передбачено, що платник податків має право на повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені з єдиного рахунка, відкритого на ім`я ДПС у Казначействі.

Заява подається платником податків до територіального органу ДПС за основним місцем обліку такого платника виключно в електронній формі через сервіс «Електронний кабінет», що функціонує відповідно до статті 42-1 розділу II Податкового кодексу України, з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах, електронних довірчих послуг та електронного документообігу.

У разі повернення з єдиного рахунка помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені платник податків у заяві зазначає суму, дату сплати і реквізити з розрахункового документа, за якими кошти перераховано на єдиний рахунок, та поточний рахунок платника податку в установі банку, на який необхідно повернути такі кошти.

9. Висновки суду апеляційної інстанції

Системний аналіз викладених норм права дозволяє колегії суддів стверджувати, що, чинним законодавством чітко визначено механізм повернення платникам помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, пені та надміру утриманої (сплаченої) суми.

До предмету спору у цій справі належить вирішення питання щодо наявності/ відсутності правових підстав для повернення як надмірно сплачених коштів - суми сплаченого податку на додану вартість в розмірі 132 931,00 грн згідно з платіжними дорученнями № 151 від 19.07.2018 (28 365,00 грн), № 185 від 30.08.2018 (51 787,00 грн), № 200 від 20.09.2018 (28 779,00 грн), № 222 від 08.10.2018 (14 000,00 грн) та № 226 від 17.10.2018 (10 000,00 грн).

Так, на переконання Апелянта, Позивач сплатив податкові зобов`язання не з поточного розрахункового рахунку підприємства, а з рахунку в СЕА ПДВ, внаслідок чого на у цьому випадку застосовуються правила п.43.4-1 Податкового кодексу України.

Проте, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і не приймає до уваги такі доводи Апелянта, оскільки матеріалами справи підтверджується, що грошові зобов`язання за податковим повідомленням-рішенням, які просить повернути Позивач, були сплачені до Державного бюджету з поточного розрахункового рахунку Позивача в банку, а не з рахунку в СЕА ПДВ, отже правила п. 43.4-1 ПК України на спірні правовідносини не поширюються, і відмова податкового органу у здійсненні такого повернення не відповідає вимогам норм ПК України.

При цьому, колегія суддів приймає до уваги, що переплата ПДВ формувалася з наявних станом на 30.06.2018 у сумі 30569,83 грн не були списані та одночасно з коштів, зарахованих як з рахунку в СЕА ПДВ, так і безпосередньо сплачених до бюджету згідно зазначених вище платіжних доручень, а тому сума перевищення подвоювалася. Водночас, хронологічний порядок відображення таких зарахувань в ІКП не нівелює право Позивача на повернення надмірно сплачених ним коштів саме згідно платіжних доручень № 151 від 19.07.2018, № 185 від 30.08.2018, № 200 від 20.09.2018, № 222 від 08.10.2018 та № 226 від 17.10.2018 враховуючи, зокрема, наявність переплати станом на 30.06.2018 у розмірі 30569,83 грн.

При цьому, факт наявності у Позивача переплати з податку на додану вартість підтверджується змістом листа від 29.04.2021 та відомостями з інтегрованої картки платника податків. Крім того, Апелянт не зазначає жодних доводів та не надає належних і допустимих доказів, які доводили б наявність у Позивача податкового боргу.

Отже, судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.

Надаючи оцінку всім іншим доводам сторін та учасників справи, судова колегія також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві підлягає залишенню без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 27 травня 2025 року - без змін.

10. Розподіл судових витрат.

Судові витрати, відповідно до ст. 139 КАС України, перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 27 травня 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 13 квітня 2026 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев