Справа № 440/12246/25
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2026-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 р. Справа № 440/12246/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Чалого І.С. , Семененко М.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавської митниці на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.12.2025, головуючий суддя І інстанції: Т.С. Канигіна, повний текст складено 12.12.25 по справі № 440/12246/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІШ-АЛЬЯНС ЛТД"

до Полтавської митниці

про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів і карток відмови

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІШ-АЛЬЯНС ЛТД" звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Полтавської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів і карток відмови, а саме просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA806020/2025/000032/2 від 12.08.2025 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA806020/2025/000118 від 12.08.2025;

- визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA806020/2025/000033/2 від 14.08.2025 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA806020/2025/000120 від 14.08.2025.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.12.2025 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІШ-АЛЬЯНС ЛТД" задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення Полтавської митниці про коригування митної вартості товарів №UA806020/2025/000032/2 від 12.08.2025 та № UA806020/2025/000033/2 від 14.08.2025. Визнано протиправними та скасовано картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA806020/2025/000118 від 12.08.2025 та №UA806020/2025/000120 від 14.08.2025. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Полтавської митниці (вул. Кукоби Анатолія, 28, м. Полтава, Полтавська область, 36022, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІШ-АЛЬЯНС ЛТД" (вул. Зінківська, 51/2, м. Полтава, 36009, ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 12112,00 грн.

Полтавська митниця, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу , вважає , що судом порушено норми матеріального права, а саме ст. 49, ст.50 ч. 2 ст. 52, ст. ст 53 55, ст. 57, ст. 58 ст. 64, ст. 318 та 336 Митного Кодексу України (далі - МК України) та процесуального права ст.72, ст. 73, ст.90, ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України. Вказує , що позивачем для оформлення товару за першим методом не надано передбачених законодавством документів для підтвердження ціни товару, що імпортується. Позивачем належними документами не підтверджено складові транспортних витрат та витрат на навантаження/розвантаження, а також залишено без уваги, що відомості про вартість зберігання товару в порту призначення відсутні. Судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги того факту, що понесені декларантом витрати на зберігання оцінюваних партій товару у порту Klaipeda не відображені в графах ДМВ та не зазначені у наданих транспортно-експедиційних документах, що не дає можливості митному органу перевірити декларування всіх складових митної вартості у повному обсязі. Розбіжності в числовому значенні щодо передоплати за товар зазначений в рахунку-фактурі, є суттєвими та вказують на наявність в митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення декларантом митної вартості товару. Таким чином, у матеріалах справи відсутні будь-які документи про фактичну оплату за товар, що унеможливлює підтвердження заявленої митної вартості відповідно до п. 4 та п. 5 ч. 2 ст. 53, ст. 58, ст. 368 МК України. Посилаючись на обставини та обґрунтування , викладенні в апеляційній скарзі , просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.12.2025 по справі №440/12246/24, ухвалити постанову, якою у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІШ-АЛЬЯНС ЛТД" подало до суду відзив на апеляційну скаргу , вважає мотиви та підстави, зазначені в даній скарзі , безпідставними і необґрунтованими, натомість рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.12.2025 по справі № 440/12246/25 ухвалено відповідно до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи, в межах наданих суду повноважень , та правильно застосовано судом як норми процесуального так і матеріального права, в повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, доведено та всебічно обґрунтовано їх в своєму рішенні, надано належну оцінку всім доказам, які надавались суду, ґрунтуючись на повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності. Просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.12.2025 по справі №440/12246/25 залишити без змін.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Учасникам по даній справі було направлено судом апеляційної інстанції та отримано останніми копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, у т.ч. копію апеляційної скарги, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа .

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції , доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи у їх сукупності вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції , що

27.02.2025 між позивачем (покупець) та Компанія "SEA CHEF TECНNOLOGIES" SIA (Латвія) (продавець) укладено контракт № 6 (надалі - Контакт), за умовами яких продавець продає, а покупець купує заморожену рибу і морепродукти, в асортименті, кількості, якості і за ціною згідно Проформ-інвойсів/Інвойсів на кожну поставку, які є невід`ємною частиною контракту.

Згідно з пунктом 2.2 Контракту загальна кількість та ціна Товару визначається в Інвойсах.

Відповідно до пункту 4.2 Контракту платежі за Товар за умовами цього Контракту здійснюються шляхом передоплати грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця:

- до відвантаження товару - згідно з проформ-інвойсів,

- після відвантаження товару і до моменту отримання Товару Покупцем - згідно з інвойсів, які є основним документом, що підтверджує кількість і суму відправленого товару покупцеві.

Оплата за Товар також може здійснюватися протягом 90 днів після отримання товару покупцем, згідно з інвойсів або через 90 днів від дати інвойсу, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Згідно з Контрактом № 6 від 27.02.2025, по інвойсу №1293-1 від 22.06.2025, та СМR б/н від 08.08.2025 та СМR б/н від 09.08.2025 на митну територію України ввозиться частинами партія товару - риба заморожена обезголовлена форель, розмір 0,9-1.8 (Oncorhynchus Mykiss)/Rainbow Trout (Oncorhynchus Mykiss) HG. Size 0.9-1.8. frozen -22 500.00 кг.

Товар поставляється на умовах СFR - Клайпеда, Литва (Інкотермс 2010). Торговий термін за яким продавець зобов`язаний своїм коштом доставити товар у порт відвантаження, завантажити його на судно і сплатити фрахт для доставки товару в зазначений порт призначення. У разі міжнародних перевезень за умовами СГК на продавця покладається також обов`язок митного оформлення товару для експорту. Вважається, що продавець виконав постачання, коли товар перетнув борт судна в порту відвантаження.

Товар оплачений згідно з платіжними інструкціями в іноземній № 41 від 05.06.2025 на суму 59130,00 доларів, № 60 від 14.07.2025 на суму 236 520,00 доларів.

За період з 12.08.2025 по 14.08.2025 ТОВ "ФІШ-АЛЬЯНС ЛТД" подало до Полтавської митниці митні декларації (надалі також МД) разом з відповідними підтверджуючими документами, в яких митну вартість товару визначено декларантом за першим методом - ціною договору, а саме:

1) Митна декларація N 25UA68U5, якою заявлено до митного оформлення риба заморожена обезголовлена форель, розмір 0,9-1,8 (Oncorhynchus Mykiss)/Rainbow Trout (Oncorhynchus Mykiss) HG. Size 0.9-1.8. frozen - 20 000.00 кг. Дата виробництва: 29-30.04.2025, 02,22-24,26-31.05.2025, 02-03.06.2025; Термін придатності - 18 по Цельсію 24 місяців від дати виготовлення. Без харчових добавок та ароматизаторів, на загальну суму 87600.00 доларів США, сума митних платежів -845389,79 грн.

Для митного оформлення до митної декларації додано:

- Сертифікат якості (Quality Certificate) №1293-1 від 18.06.2025 (0003),

- рахунок-фактура (інвойс)(Invoice) №1293-1 від 22.06.2025 (0380),

- міжнародна товарно-транспортна накладна б/н від 08.08.2025 (0730),

- Сертифікат про походження товару (Certificate of origins) №01539 від 22.06.2025 (0861),

- транспортний документ від 05.08.2025 (3000),

- платіжна інструкція в іноземній валюті № 41 від 05.06.2025, (3001),

- платіжна інструкція в іноземній валюті № 60 від 14.07.2025 (3001),

- рахунок фактура № 114 від 12.08.2025,

- Довідка про транспортні витрати № 113 від 11.08.2025,

- контракт № 6 від 27.02.2025,

- договір-доручення №Т-П/ВС-118 на надання послуг на брокесько -митне обслуговування від 29.11.2024,

- договір на виконання перевезення вантажу транспортно-експедиційні та інформативні послуги № 05/08 від 05.08.2025,

- договір організації перевезення № 110624-01 від 11.06.2024,

- інші некласифіковані документи контракт № ЕКS-25.03.01 від 01.03.2025, лист № 7276 від 11.08.2025 (9000), лист №11/08-1 від 11.08.2025 (9000), лист відповідь б/н від 12.08.2025 (9000).

2) Митна декларація № 25UA1U6, якою заявлено до митного оформлення риба заморожена обезголовлена форель, розмір 0,9-1,8 (Oncorhynchus Mykiss)/Rainbow Trout (Oncorhynchus Mykiss) HG. Size 0.9-1.8. frozen - 2 500,00 кг. Дата виробництва: 29-30.04.2025, 02,22-24,26-31.05.2025, 02-03.06.2025; Термін придатності - 18 по Цельсію 24 місяців від дати виготовлення. Без харчових добавок та ароматизаторів, на загальну суму 10950,00 доларів США, сума митних платежів -106738,59 грн.

Для митного оформлення до митної декларації додано:

- Сертифікат якості (Quality Certificate) 1293-1 від 18.06.2025 (0003),

- рахунок-фактура (інвойс)(Invoice) №1293-1 від 22.06.2025 (0380),

- міжнародна товарно-транспортна накладна б/н від 09.08.2025 (0730),

- Сертифікат про походження товару (Certificate of origins) №01539 від 22.06.2025 (0861),

- транспортний документ від 05.08.2025 (3000),

- платіжна інструкція в іноземній валюті №60 від 14.07.2025 (3001),

- рахунок фактура № 115 від 13.08.2025 (3004),

- Довідка про транспортні витрати № 115 від 13.08.2025 (3007),

- контракт № 6 від 27.02.2025 (4100),

- договір-доручення №Т-П/ВС-118 на надання послуг на брокесько-митне обслуговування від 29.11.2024 (64207),

- договір на виконання перевезення вантажу транспортно-експедиційні та інформативні послуги № 05/08-2 від 05.08.2025,

- договір найму (оренди) транспортного засобу від 17.02.2023 № 118 (4301),

- договір найму (оренди) транспортного засобу від 23.08.2022 № 391 (4301),

- Інформаційний лист № 11/08-2 від 11.08.2025,

- інші некласифіковані документи контракт № ЕКS-25.03.01 від 01.03.2025, лист№ 0924 від 11.08.2025 (9000), лист відповідь б/н від 13.08.2025 (9000).

Полтавською митницею прийняті рішення про коригування митної вартості товарів №UА806020/2025/000032/2 від 12.08.2025, №UA806020/2025/000033/2 від 14.08.2025, якими митну вартість товару за митними деклараціями №25UА68U5, №25UА11U6, визначено у розмірі 5,5000 доларів за одиницю, а також було винесено картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА806020/2025/000118, № UА806020/2025/000120, відповідно, якими повідомлено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів.

Вважаючи наведені рішення протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того , що рішення про коригування митної вартості товарів №UA806020/2025/000032/2 від 12.08.2025 та №UA806020/2025/000033/2 від 14.08.2025 не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, прийняті без урахування обставин, які мали значення для його прийняття, за відсутності підстав для його прийняття, відтак підлягають визнанню протиправними та скасуванню, а позовні вимоги у цій частині задоволенню. Враховуючи, що картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення прийняті з тих же підстав, що і рішення про коригування митної вартості товарів, зважаючи на аналіз судом обставин, пов`язаних із визначенням митної вартості товару, суд першої інстанції дійшов висновку, що картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA806020/2025/000118 від 12.08.2025 та №UA806020/2025/000120 від 14.08.2025 є необґрунтованими, а тому підлягають визнанню протиправними та скасуванню, а позовні вимоги у цій частині задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України).

Статтею 264 Митного кодексу України встановлено, що відмова органу доходів і зборів у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта; орган доходів і зборів відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів; митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом; у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно із ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України, митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до частині 1 статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 статті 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).

Згідно з ч. ч. 4, 5, п. 5 ст.10 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

Відповідно до статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

Як визначено у частині третій статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеного в даній нормі.

Відповідно до частин першої - третьої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з частинами шостою та сьомою вказаної статті МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Положеннями частин другої та третьої статті 57 МК України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

За приписами частини восьмої статті 57 МК України, у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях (постанови від 19 лютого 2019 року у справі № 804/1316/16, від 12 березня 2019 року у справі № 826/2313/16, від 27 березня 2020 року у справі № 540/2605/18, від 06 травня 2020 року у справі № 140/1713/19, від 25 листопада 2020 року у справі № 1.380.2019.001657, від 15 квітня 2021 року у справі № 804/14964/15) звертав увагу на те, що обов`язок довести задекларовану митну вартість товару лежить на декларанті. Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковим, оскільки саме з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти подальших дій, спрямованих на визначення дійсної митної вартості товарів.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Необхідність витребовування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

Водночас повноваження контролюючого органу витребовувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх, які передбачені статтею 53 МК України. Не надання декларантом витребовуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації.

Неподання декларантом документів, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МК України, не тягне для нього безумовних негативних правових наслідків. Неподання таких документів може тягнути за собою відмову в митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, відповідно, коригування митної вартості товарів лише в тому разі, коли у митниці будуть обґрунтовані підстави вважати, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість (постанова Верховного Суду від 20 березня 2020 року у справі № 480/4423/18).

Отже, у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.

Аналогічне правозастосування викладене у постанові Верховного суду від 08 серпня 2025 року у справі № 460/164/24.

Колегія суддів зазначає, що можливість надання декларантом додаткових документів на підтвердження правомірності визначення митної вартості товарів за першим методом прямо залежить від чіткого визначення Митницею конкретних обставин, які викликали у неї сумніви у достовірності задекларованої митної вартості, а тому недотримання цих умов свідчить про порушення ним критеріїв правомірності рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, які закріплені у частині другій статті 2 КАС України.

Аналогічне правозастосування викладене у постановах від 25 лютого 2020 року у справі № 260/718/19, від 08 лютого 2020 року у справі № 825/648/17 та ін.

Також, колегія суддів звертає увагу , що в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 р. № 598).

Відповідно до абзаців 4 та 5 правил заповнення графи 33 визначено, що посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Тобто, вимоги вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, контролюючий орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічне правозастосування викладене у постановах від 25 лютого 2020 року у справі №260/718/19, від 08 лютого 2020 року у справі №825/648/17, від 26.05.2022 у справі №560/355/19, від 17.01.2022 р. у справі № 520/2000/19.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що митний орган не надав доказів на підтвердження тієї обставини, що позивачем у деклараціях митної вартості зазначено не всі складові числового значення митної вартості, неправильно здійснено розрахунок, внесено недостовірні або неточні відомості, або у наданих документах містяться розбіжності, ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів.

Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.

Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за резервним методами.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладені в постанові Верховного Суду від 05.05.2022 р. у справі № 2040/6019/18, від 20.06.2023 р. у справі № 1.380.2019.006247.

Колегія суддів зазначає, що основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, то банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (ст. 53) заборонено.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 05 березня 2019 року по справі № 815/5791/17.

Так, з матеріалів справи вбачається, що за період з 12 серпня 2025 року по 14 серпня 2025 року ТОВ «ФІШ-АЛЬЯНС ЛТД» подало до Полтавської митниці митні декларації (надалі також МД) разом з відповідними підтверджуючими документами, в яких митну вартість товару визначено декларантом за першим методом ціною договору, а саме:

1. Митна декларація № 25UA68US, якою заявлено до митного оформлення риба заморожена обезголовлена форель, розмір 0,9-1,8 (Oncorhynchus Mykiss)/Rainbow Trout (Oncorhynchus Mykiss) HG. Size 0.9-1.8, frozen -- 20 000.00 кг. Дата виробництва: 29-30.04.2025, 02,22-24,26-31.05.2025, 02-03.06.2025; Термін придатності - 18 по Цельсію 24 місяців від дати виготовлення. Без харчових добавок та ароматизаторів, на загальну суму 87600,00 доларів США, сума митних платежів - 845389,79 грн. Для митного оформлення до митної декларації додано: Сертифікат якості- (Quality Certificate) 1293-1 від 18.06.2025р. (0003), рахунок-фактура (інвойс)(Invoice) №1293-1 від 22.06.2025р. (0380), міжнародна товарно-транспортна накладна б/н від 08.08.2025р. (0730), Сертифікат про походження товару (Certificate of origin) №01539 від 22.06.2025p (0861), транспортний документ від 05.08.2025р. (3000), платіжна інструкція в іноземній валюті № 41 від 05.06.2025р., (3001), платіжна інструкція в іноземній валюті № 60 від 14.07.2025р. (3001), рахунок фактура № 114 від 12.08.2025р. (3004), Довідка про транспортні витрати № 113 від 11.08.2025р. (3007), контракт № 6 від 27.02.2025р. (4100), договір-доручення №TП/ВС-118 на надання послуг на брокесько митне обслуговування від 29.11.2024p.,(d4207), договір на виконання перевезення вантажу транспортно-експедиційні та інформативні послуги № 05/08 від 05.08.2025р. (4301), договір організації перевезення № 110624-01 від 11.06.2024р. (4301), інші некласифіковані документи контракт № EKS-25.03.01 від 01.03.2025р. (m9000), лист № 7276 від 11.08.2025 (9000), лист №11/08-1 від 11.08.2025 (9000), лист відповідь б/н від 12.08.2025 (9000).

2. Митна декларація № 25UA11U6, якою заявлено до митного оформлення риба заморожена обезголовлена форель, розмір 0,9-1,8 (Oncorhynchus Mykiss)/Rainbow Trout (Oncorhynchus Mykiss) HG. Size 0.9-1.8, frozen -2 500,00 кг. Дата виробництва: 29-30.04.2025, 02,22-24,26-31.05.2025, 02-03.06.2025; Термін придатності - 18 по Цельсію 24 місяців від дати виготовлення. Без харчових добавок та ароматизаторів, на загальну суму 10950,00 доларів США, сума митних платежів - 106738,59 грн.

Для митного оформлення до митної декларації додано: Сертифікат якості - (Quality Certificate) 1293-1 від 18.06.2025р. (0003), рахунок-фактура (інвойс) (Invoice) №1293-1 від 22.06.2025р. (0380), міжнародна товарно-транспортна накладна б/н від 09.08.2025р. (0730), Сертифікат про походження товарy (Certificate of origin) №01539 від 22.06.2025р (0861), транспортний документ від 05.08.2025р. (3000), платіжна інструкція в іноземній валюті №60 від 14.07.2025р. (3001), рахунок фактура № 115 від 13.08.2025р. (3004), Довідка про транспортні витрати № 115 від 13.08.2025р. (3007), контракт № 6 від 27.02.2025р. (4100), договір-доручення №Т-П/ВС-118 на надання послуг на брокесько митне обслуговування від 20.11.2024p.,(d4207), договір на виконання перевезення вантажу транспортноекспедиційні та інформативні послуги № 05/08-2 від 05.08.2025р. (4301), договір найму (оренди) транспортного засобу від 17.02.2023р. № 118 (4301), договір найму (оренди) транспортного засобу від 23.08.2022р. № 391 (4301), Інформаційний лист № 11/08-2 від 11.08.2025р. (9000), інші некласифіковані документи контракт № EKS-25.03.01 від 01.03.2025р. (m9000), лист №0924 від 11.08.2025 (9000), лист відповідь б/н від 13.08.2025 (9000).

При декларуванні товарів позивач визначив їх митну вартість виходячи саме з умов Контракту.

Полтавською митницею на адресу позивача направлені повідомлення в рамках проведення консультацій, декларанта зобов`язано протягом 10 календарних днiв надати (за наявностіi) такi документи:· документи, що підтверджують числові значення складових митної вартостіi, на підставi яких проводився розрахунок митноi вартостіi;· за наявності інші платiжні та/або бухгалтерськіi документи, що підтверджують вартiсть товарiв та мiстять реквiзити, необхідні для ідентифікації ввезених товарів; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;- банківські платіжні документи про попередню оплату за товари;-договір (угоду, контракт) iз третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); - виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (пpaйс- листи) виробника товару; - копію експортної МД країни відправлення;- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Листами № б/н декларант повідомив , що жодних інших документів , крім тих які вже надані, протягом 10 днів надати не має можливості.

Полтавською митницею прийняті спірні рішення про коригування митної вартості товарів:

- №UA806020/2025/000032/2 від 12.08.2025 , яким встановлено наступне : у рахунку-фактурі від 22.06.2025 №1293-1, сертифікаті якості від 18.06.2025 №1293-1, сертифікаті походження від 22.06.2025 №01539 зазначено номер контейнера MSGU9014686, у який товар було завантажено у порту відправлення відправником та виробником «MarAndinoPeru S.A.C» (Перу), проте до митного оформлення не подано транспортний документ (коносамент), за яким здійснено переміщення контейнеру. У зв`язку з викладеним вище, не підтверджено маршрут слідування вантажу. Відповідно до вимог п. 5.5 Контракту від 27.02.2025 №6 визначено, що продавець надає покупцеві транспортні документи, у тому числі коносамент. До митного оформлення не подано проформу інвойс №Р1-1293 по якому здійснюється оплата за товар, та який зазначено в платіжній інструкції від 05.06.2025 №41, як підставу для попередньої оплати за партію товару за ЕМД №25UA68U5 на суму 87600 USD та вагу нетто 20000 кг. Також, рахунок-фактура, який подано до митного оформлення від 22.06.2025 №1293-1 містить посилання на рахунок-проформу №РІ-1293 від 03.06.2025, який не надано до митного оформлення. Оскільки у рахунках-фактурі від 22.06.2025 №1293-1 зазначено номер контейнера MSGU9014686, то можна дійти висновку, що станом на 22.06.2025 товар вже був завантажений на судно та слідував в порт призначення. порту Клайпеди товар завантажено на відправку в Україну згідно наданої CMR 08.08.2025. Отже, зазначений товар зберігався в Клайпеді. За даних умов поставки до складових митної вартості товару належать фактурна вартість товару, витрати на вивантаження товару та обробку оцінюваних товарів в порту (зберігання та завантаження на автомобіль). Однак, згідно декларації митної вартості №25UA68U5 до митної вартості включено лише транспортні витрати (70000грн) та вартість навантаження/розвантаження (1517,30 EUR), а відомості про вартість зберігання товару в порту призначення відсутні, отже, не включені до заявленої митної вартості. Одночасно, відповідно до п. 4.2 Контракту експедиційного обслуговування №EKS-25/03/01 від 01.03.2025, підписаного між ТОВ «ФІШ-АЛЬЯНС ЛТД» та експедитором «Nordnix UAB», замовник (ТОВ «ФІШ-АЛЬЯНС ЛТД») сплачує вартість послуг відповідно до виставленого рахунку-фактури. Проте, для підтвердження витрат на навантаження/розвантаження вантажу декларантом не подано вищевказаний рахунок-фактуру, що не дає можливості митному органу провести точний розрахунок цих числових значень складових митної вартості. Декларантом разом з ЕМД подано банківські платіжні документи від 05.06.2025 №41 на загальну суму оплати 59 130 USD та від 14.07.2025 №60 на загальну суму оплати 236 520 USD. Всього перераховано 295 650USD.У графі «Призначення платежу» даних банківських документів зазначено посилання на контракт №6 від 27.02.2025 та рахунки-проформи №1293, №1293-1, №1293-2, №1293-3. Згідно ЕМД № 25UA68U5 загальна вартість товару по ЕМД становить 87600 USD, вага нетто партії становить 20000 кг. Але до митного оформленнярахунку на задекларовану кількість товару по даній ЕМД не надано. Рахунок-фактура від 22.06.2025 №1293-1 виданий на вагу 22500 кг, загальною вартістю 98550 USD, в якому чітко визначені суми попередньої оплати товару: 20% попередньої оплати за проформою №РІ-1293 становить 19710 USD, та 80% попередньої оплати у сумі 78840 USD, які підлягають сплаті. Рахунки-проформи, зазначені у банківських платіжних документах, також не подані до митного оформлення, що не дає можливості митному органу провести числовий розрахунок суми попередньої оплати за товар. Згідно листа ТОВ «ФІШ-АЛЬЯНС ЛТД» №11/08-1 від 11.08.2025 за рахунком №1293-1 від 22.06.2025 оплачено лише 87600,0 USD. Інших рахунків-фактур із зазначеним в ЕМД №25UA68U0 обсягом та вартістю задекларованої партії товару до митного оформлення не надавалося.

- №UA806020/2025/000033/2 від 14.08.2025 яким встановлено наступне : у рахунку-фактурі від 22.06.2025 №1293-1, сертифікаті якості від 18.06.2025 №1293-1, сертифікаті походження від 22.06.2025 №01539 зазначено номер контейнера MSGU9014686, у який товар було завантажено у порту відправлення відправником та виробником «MarAndinoPeru S.A.C» (Перу), проте до митного оформлення не подано транспортний документ (коносамент), за яким здійснено переміщення контейнеру. У зв`язку з викладеним вище, не підтверджено маршрут слідування вантажу. Відповідно до вимог п. 5.5 Контракту від 27.02.2025 №6 визначено, що продавець надає покупцеві транспортні документи, у тому числі коносамент. Рахунок-фактура, який подано до митного оформлення від 22.06.2025 №1293-1, містить посилання на рахунок-проформу №РІ-1293 від 03.06.2025, яку не надано до митного оформлення. Оскільки у рахунку-фактурі від 22.06.2025 №1293-1 зазначено номер контейнера MSGU9014686, то можна дійти висновку, що станом на 22.06.2025 товар вже був завантажений на судно та слідував в порт призначення. З порту Клайпеди товар завантажено на відправку в Україну згідно наданої CMR б/н від 09.08.2025.Отже, зазначений товар зберігався в Клайпеді. За даних умов поставки до складових митної вартості товару належать фактурна вартість товару, витрати на вивантаження товару та обробку оцінюваних товарів в порту (зберігання та завантаження на автомобіль). Однак, згідно декларації митної вартості №25UA11U6 до митної вартості включено лише транспортні витрати (8762грн) та вартість навантаження/розвантаження (293,83 EUR), а відомості про вартість зберігання товару в порту призначення відсутні, отже, не включені до заявленої митної вартості. Одночасно, відповідно до п. 4.2 Контракту експедиційного обслуговування №EKS-25/03/01 від 01.03.2025, підписаного між ТОВ «ФІШ-АЛЬЯНС ЛТД» та експедитором «Nordnix UAB», замовник (ТОВ «ФІШ-АЛЬЯНС ЛТД») сплачує вартість послуг відповідно до виставленого рахунку-фактури. Проте для підтвердження витрат на навантаження/розвантаження вантажу декларантом не подано вищевказаний рахунок-фактуру, що не дає можливості митному органу провести точний розрахунок цих числових значень складових митної вартості. Декларантом разом з ЕМД подано банківський платіжний документ від 14.07.2025 №60 на загальну суму оплати 236 520 USD. У графі «Призначення платежу» даних банківських документів зазначено посилання на контракт №6 від 27.02.2025 та рахунки-проформи №1293-1, №1293-2, №1293-3. Згідно ЕМД № 25UA11U6 загальна вартість товару по ЕМД становить 10950 USD, вага нетто партії становить 2500 кг. Але до митного оформлення рахунку на задекларовану кількість товару по даній ЕМД не надано. Рахунок-фактура від 22.06.2025 №1293-1 виданий на вагу 22500 кг, загальною вартістю 98550 USD, в якому чітко визначені суми попередньої оплати товару: 20% попередньої оплати за проформою №РІ-1293 становить 19710 USD, та 80% попередньої оплати у сумі 78840 USD, які підлягають сплаті. Рахунки проформи, зазначені у банківських платіжних документах, також не подані до митного оформлення, що не дає можливості митному органу провести числовий розрахунок суми попередньої оплати за товар.

Надаючи оцінку підставам, що покладені в основу оскаржуваних рішень, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до умов Контракту №6 від 27.02.2025р. ТОВ "ФІШ-АЛЬЯНС ЛТД" придбано у компанії "SEA CHEF TECHNOLOGIES" SIA (Латвія) товар - риба заморожена обезголовлена форель, розмір 0,9-1,8 (Oncorhynchus Mykiss)/Rainbow Trout (Oncorhynchus Mykiss) HG. Size 0.9-1.8, згідно рахунку фактури (інвойсів): №1293-1 від 22.06.2025р., на суму 98 550,00 USD.

Товар оплачений згідно платіжних інструкцій в іноземній № 41 від 05.06.2025р. на суму 59130,00 доларів, № 60 від 14.07.2025р. на суму 236 520,00 доларів.

Рахунками - фактурами (інвойсами) підтверджено митну вартість товару риба: риба заморожена обезголовлена форель, розмір 0,9-1,8 (Oncorhynchus Mykiss)/Rainbow Trout (Oncorhynchus Mykiss) HG. Size 0.9-1.8, по ціні 4,38 дол. США/кг.

Вказані рахунки - фактури (інвойси) підписані продавцем товару та містять необхідну інформацію про продаж товару.

Вказані документи не містять розбіжностей та в них зазначено всі відомості щодо ціни, що була фактично сплачена за товар.

За змістом контракту від 27.02.2025 № 6 та інвойсу від 22.06.2025 №12963-1 передбачена поставка товару на умовах CFR (Інкотермс - 2010).

Згідно з Правилами «Інкотермс-2010» умова поставки CFR - Вартість і фрахт (... назва порту призначення) означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Також відповідно до статті А.4 вказаної умови поставки Правил Інкотермс-2010 Продавець зобов`язується завантажити товар на борт судна в порту відвантаження в установлену дату або в межах обумовленого терміну, а Покупець зобов`язаний прийняти поставку товару, коли вона виконана у відповідності до статті А.4, і отримати товар від перевізника в названому порту призначення. У свою чергу, статтею В.5 визначено, що Покупець зобов`язаний нести усі ризики втрати або пошкодження товару з моменту переходу товару через поручні судна в порту відвантаження. Тобто, поставка вважається здійсненою з моменту переходу товару через поручні судна, яке здійснюватиме морське перевезення товару до порту призначення.

Верховний Суд у постанові від 16 червня 2023 року у справі № 825/2410/16 зазначив, що в разі постачання товару на умовах CFR транспортні витрати вже є включеними до фактурної вартості товару. Тому під час визначення митної вартості такі витрати не додають до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Посилання митного органу про не підтвердження позивачем митної вартості задекларованого товару за першим методом внаслідок ненадання ним коносаменту є помилковими, оскільки коносамент сам по собі не є документом, що підтверджує складові митної вартості товару, що перевозиться на морському судні, він не містить у собі відомостей про ціну товару та обов`язковість його подання при митному оформленні не передбачена частиною другою статті 53 МК України.

Отже, коносамент жодним чином не впливає на вартість товару, адже не містять вартісних показників.

Стосовно не надання митному органу рахунку проформи, що були зазначені в платіжній інструкції колегія суддів зазначає наступне.

Проформа-інвойс - це документ, у якому зазначається обов`язок продавця товарів (виконавця послуг) поставити товари (надати послуги) покупцю за наперед обговореною ціною. Ціна послуг та перелік товарів у цьому виді інвойсу не є остаточним, та у подальшому може змінюватись.

Комерційний інвойс це документ, що використовується для митної декларації під час продажу товарів. Він виписується одночасно із відвантаженням товару та надсилається покупцеві. За цим документом також розраховується ПДВ та митні збори.

Затвердженої форми інвойсів та вимог щодо їх заповнення законодавством України не передбачено.

У п. 3 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України зазначено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу).

Тобто, в цьому випадку законодавець вживає поняття інвойсу та рахунку-проформи як тотожні.

При здійсненні контролю правильності визначення митної вартості орган доходів зборів має впевнитись, що комерційний інвойс можна ідентифікувати з поставкою оцінюваного товару та він містить відомості, які підтверджують відомості щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті.

Частиною п`ятою статті 54 Митного кодексу України за органом доходів і зборів, який згідно з чинним законодавством здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, закріплено право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.

Відповідно до частини другої статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

ТОВ «ФІШ-АЛЬЯНС ЛТД» надано рахунок фактура (інвойс) (Invoice) № 1293-1 від 22.06.2025р. якими підтверджено митну вартість товару: риба заморожена обезголовлена форель, розмір 0,9-1,8 (Oncorhynchus Mykiss)/Rainbow Trout (Oncorhynchus Mykiss) HG. Size 0.9-1.8, frozen - 22 500,00 кг., 4,38 доларів США за 1 кг., на загальну суму 98 550,00 доларів США.

Вищезазначений інвойс підписані продавцем товару, містять інформацію про продаж товару та всі відомості щодо ціни за товар.

Щодо доводів апелянта з посиланням на відсутність відомостей про зберігання товару позивач вказує , що зберігання товару не відбувалося оскільки товар із судна було відразу завантажено на відправку в Україну. Тобто , з дати зазначеної в Інвойсі № 1293-1 від 22.06.2025р. по дату зазначену в CMR б/н від 08.08.2025р. та CMR б/н від 09.08.2025 товар знаходився на судні.

Стосовно доводів відповідача про те, що банківський платіжний документ не містить посилання на інвойс, колегія суддів зазначає, що сама по собі відсутність у банківських документах посилання на інвойс чи проформу, за умови наявності вказівки на контракт та товари, які оплачуються, не може ставити під сумнів числове значення ціни товару та правильність визначення митної вартості товару.

Такий висновок суду узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 22.08.2019 у справі №810/2784/18 та від 11.04.2022 у справі №1.380.2019.006980.

Банківські платіжні документи та рахунки - фактури (інвойси), в яких зазначена ціна товару, не суперечать одне одному.

З матеріалів справи вбачається , що позивач під час митного оформлення надав усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товару.

Всі інші обґрунтування (доводи) апелянта з посиланням на недоліки документів, наданих до митної декларації та ненадання позивачем додаткових документів на вимогу митниці для підтвердження заявленої ним митної вартості товару не були підставою для прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів.

Щодо доводів митного органу про наявність рішень про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству, а саме, у митних органів наявна цінова інформація на ідентичний товар, зокрема того ж самого виробника, у схожій кількості, оформлений на таких саме комерційних умовах у максимально наближений час, колегія суддів зазначає, що сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.

При цьому, розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами.

Колегія суддів звертає увагу на те , що витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

В оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товару митний орган також зазначив, що при визначенні (збільшенні) митної вартості товару за основу взято наявну в митниці цінову інформацію, що міститься у базах АСМО Інспектор та ЄАІС Держмитслужби України про товари, митне оформлення яких вже здійснено у максимально наближений до митного оформлення час.

Тобто , основною підставою для коригування показників митної вартості товару, зазначеного в митній декларації, поданій позивачем, став аналіз цінової інформації, яка міститься в базах АСМО Інспектор та ЄАІС Держмитслужби України.

Наявність у митного органу інформації щодо митної вартості товарів згідно митних оформлень аналогічних товарів в базах АСМО Інспектор та ЄАІС Держмитслужби України згідно вказаного в рішенні не свідчить та не може свідчити про факт навмисного заниження вартості товару.

При цьому, посилання у рішенні лише на номер митної декларації, як на джерела цінової інформації, не свідчить про належне обґрунтування відповідачем можливості визначення митної вартості за резервним методом.

У рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митної декларацій, яка була взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваного товару, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Поряд із тим, текст спірного рішення про коригування митної вартості не містить інформації про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, обсяги партій, умов поставки, комерційних умов тощо. Своєю чергою, недоведення ознак подібності товарів та умов імпорту не дозволяє прирівнювати показники митної вартості таких товарів. Посилання у рішенні про коригування митної вартості лише на номер митної декларації як на джерело цінової інформації не свідчить про належне обґрунтування митним органом можливості правоможності щодо митної вартості за резервним методом.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 13.01.2022 року у справі №520/11061/2020.

Таким чином, використані позивачем відомості повністю підтверджені документально, визначені кількісно і достовірні та/або всі складові митної вартості, необхідні для її обчислення, присутні, а інформація в базах АСМО Інспектор та ЄАІС не свідчить та не може свідчити про заниження митної вартості товарів позивачем, що є підставою для відхилення аргументів Відповідача і в цій частині.

Колегія суддів зазначає, що спрацювання ризиків є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах, також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була висловлена в постанові від 19.02.2019 року по справі № 805/2713/16-а.

У постанові Верховного Суду від 09.11.2022 у справі №815/2162/17 зазначено про те, що доводи митниці щодо оцінки ризиків при перевірці митної вартості товарів Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду оцінює критично з огляду на те, що спрацювання профілів ризиків автоматизованої системи аналізу та управління ризиками та наявність в базах митного органу інформації про те, що ідентичні або подібні товари було розмитнено іншими особами за вищою митною вартістю, не може бути підставою для відмови у прийнятті заявленої декларантом митної вартості за ціною контракту, за відсутності інших законних підстав для витребування додаткових документів, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України: що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом.

Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 27.02.2025 року у справі № 300/784/24.

У постанові від 04.11.2021 у справі № 120/2634/19-а Верховний Суд навів ряд причин, з яких показники автоматизованої інформаційної системи не є безумовним джерелом інформації для визначення митної вартості товару, оскільки в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Відтак зазначені доводи відповідача не можуть вважатися судом доведеними та обґрунтованими.

Зі змісту оскаржуваних рішень вбачається, що такі не містять жодних відомостей про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Відповідачем вказано лише номери та дати митних декларацій, які стала джерелом інформації для коригування митної вартості, що свідчить про помилковість зазначених доводів відповідача.

Зазначена позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 21.12.2018 р. по справі №815/1670/17.

Колегія суддів звертає увагу , що у рішеннях про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21 серпня 2018 року у справі №804/1755/17, від 15.10.2024 у справі № 520/6058/24.

Відповідачем під час розгляду справи також не надано до суду доказів здійснення детального порівняння, як і не надано доказів, які б підтверджували подібність характеристик імпортованого позивачем транспортного засобу та транспортного засобу, митна вартість якого була взята митницею за зразок для обчислення, що свідчить про необґрунтованість та недоведеність зазначеного висновку відповідача.

Резервний метод не вимагає від митного органу доведення подібності (аналогічності) товарів, однак зазначений метод повинен ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях і це ґрунтування повинне бути підтвердженим в рішенні про коригування митної вартості.

Однак, рішення про коригування митної вартості товару не містять пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У вказаних рішеннях не зазначено докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Колегія суддів зазначає, що різниця у вартості товарів за різними поставками не є підставою для коригування, оскільки торговельні відносини базуються на свободі договору (постанова ВС від 27 лютого 2025 року у справі № 300/784/24). Спрацювання профілю ризиків АСАУР має інформаційний характер і не є достатньою підставою для відмови у застосуванні першого методу (ст. 58 МК України).

Отже, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості порівняння всіх впливаючих на ціну характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Колегія суддів зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Аналогічне правозастосування викладене у постановах Верховного суду від 07 травня 2025 року у справі №560/1787/23 та від 23 квітня 2025 року у справі № 160/12189/24.

Відповідач не довів наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товару за основним методом.

Враховуючи вищенаведене , колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , що приймаючи спірні рішення про коригування митної вартості імпортованих позивачем товарів за другорядним методом (резервний), митний орган не вказав, яким чином митна вартість товару була визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, що є порушенням вимог Митного кодексу України.

Колегія суддів зазначає , що розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами.

Відповідно, застосування митним органом другорядних методів - за ціною договору щодо ідентичних товарів та резервного методу визначення митної вартості, а також розрахунок скоригованої митної вартості є необґрунтованим.

Крім того, наявність у автоматизованій системі аналізу та управління ризиками за напрямом митної вартості відомостей про те, що ідентичний чи подібний товар розмитнювався за більшою митною вартістю, ніж задекларував позивач, колегія суддів не бере до уваги, оскільки відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень.

При цьому, наявність у вказані системі інформації про те, що подібний чи ідентичний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Аналогічні висновки містять постанова Верховного Суду від 27.02.2025 по справі №300/784/24, що враховується судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Колегія суддів зазначає, що в даному випадку митний орган не довів наявність таких розбіжностей, які дійсно мають вплив на правильність визначення митної вартості, або ж ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар згідно з умовами поставки, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем), а сумніви митного органу щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях.

Згідно із ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із врахуванням вищевикладених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувані рішення Полтавської митниці про коригування митної вартості товарів №UA806020/2025/000032/2 від 12.08.2025 та №UA806020/2025/000033/2 від 14.08.2025 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA806020/2025/000118 від 12.08.2025 та №UA806020/2025/000120 від 14.08.2025 є необґрунтованими, у зв`язку з чим підлягають скасуванню, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують та не узгоджуються із правовим регулюванням спірних правовідносин, позицію щодо чого неодноразово висловлював Верховний Суд, зокрема й у постановах, згаданих вище.

Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, наведених у постанові від 30.01.2019 у справі №755/10947/17, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду, а тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню саме правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах зазначених вище в даній постанові.

Зважаючи на вказані судові рішення Верховного Суду, суд апеляційної інстанції не виключає можливості того, що після прийняття судом рішення у цій справі, остання правова позиція Верховного Суду буде незмінною.

Фактично доводи апеляційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, при цьому порушень норм процесуального права, які б вплинули або змінили цю оцінку, відповідачами не зазначено. Відповідачем наводяться доводи, аналогічні тим, які містяться у відзиві на позовну заву та були предметом розгляду судом першої інстанції інстанцій та спростовані ним.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.12.2025 по справі № 440/12246/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) І.С. Чалий М.О. Семененко