Справа № 440/12319/24
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2026-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження

14 квітня 2026 року

м. Київ

справа №440/12319/24

адміністративне провадження №К/990/15166/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А., суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.04.2025 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2026 у справі №440/12319/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області , в якому просила:

визнати протиправними дії та бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні, перерахунку та виплаті пенсії з 09.11.2023 у розмірі 30% грошового забезпечення на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ФП80166/11911 від 10.08.2024;

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо виключення зі складу пенсійної виплати та відмови включити до складу пенсійної виплати доплати до основного розміру пенсії у розмірі 2000,00 грн, встановленої на підставі постанови кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» (далі - Постанова №713);

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у нездійсненні перерахунку пенсії з 01.01.2024 у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, від якого залежить підвищення пенсії відповідно до статті 47 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ), як особі, яка зазнала репресій і в подальшому була реабілітована ;

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у нездійсненні перерахунку пенсії з 01.03.2024 на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» (далі - Постанова №185) у зв`язку зі зміною (збільшенням) основного розміру пенсії;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 09.11.2023 у розмірі 30% грошового забезпечення на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ФП80166/11911 від 10.08.2024 відповідно до вимог статей 43 та 63 Закону №2262-ХІІ з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова №704), положень статті 47 Закону №2262-ХІІ, положень Постанов №713, №185, та з вирахуванням проведених виплат.

Полтавський окружний адміністративний суд рішенням від 24.04.2025, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2026, позов задовольнив частково. Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії з урахуванням грошового забезпечення, визначеного у довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.08.2024 №ФП80166/11911, виданої на ім`я ОСОБА_2 . Визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2024 у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, від якого залежить підвищення пенсії відповідно до статті 47 Закону №2262-ХІІ, як особі, яка зазнала репресій і в подальшому була реабілітована. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 09.11.2023 у розмірі 30% грошового забезпечення на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.08.2024 №ФП80166/11911, виданої на ім`я ОСОБА_2 , відповідно до вимог статей 43 та 63 Закону №2262-ХІІ з урахуванням положень Постанови №704, статті 47 Закону №2262-ХІІ, з урахуванням проведених виплат. У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, позивачка звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати в частині відмови у задоволенні позову та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Дослідивши зміст касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Розгляд справи в суді першої інстанції здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини першої та четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

За правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Підставами касаційного оскарження судових рішень попередніх інстанцій, скаржниця визначає положення пункту 3 частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відповідно до якого підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Як на підставу касаційного оскарження скаржник посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій положень статей 36, 43, 45, 46, 63 Закону №2262-ХІІ, Постанов №704, №713, №185 у правовідносинах стосовно перерахунку пенсії по втраті годувальника, призначеною відповідно до статті 36 Закону №2262-ХІІ, з урахуванням індексацій і доплат.

Також скаржниця підставою касаційного оскарження судових рішень попередніх інстанцій, скаржник визначає положення пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України, відповідно до якого підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

На обґрунтування цієї підстави позивачка зазначає, що суди попередніх інстанцій не врахували висновки Верховного Суду, сформульовані у справах №553/3619/16-а, №500/1813/21, №440/6017/21, №440/1185/21 щодо застосування наведених вище норм.

Скаржниця також посилається на підстави касаційного оскарження, передбачені підпунктом «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України і зазначає, що ця справа становить значний суспільний інтерес, має виняткове та важливе значення для самої скаржниці, оскільки вона є дружиною померлого чоловіка, який загинув внаслідок участі у забезпеченні захисту Держави, та маю право на належний рівень пенсійного забезпечення, як особа, яка має право на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону №2262-ХІІ. Зазначає, що відповідно до Закону №2211-ХІІ визначено, що держава гарантує військовослужбовцям і їх родинам достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів, зокрема, шляхом надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно з вимогами частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, з-поміж іншого, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.

Підставами для відкриття касаційного провадження у цій справі є пункти 1, 3 частини 4 статті 328 КАС України, підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Наведені аргументи потребують ретельної перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому проаналізувавши підстави на яких подано касаційну скаргу у цій справі, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд судових рішень попередніх інстанцій.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 328, 329, 330, 334 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.04.2025 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2026 у справі №440/12319/24.

Витребувати з Дніпропетровського окружного адміністративного суду справу №440/12319/24.

Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не оскаржується.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб