Справа № 260/1349/24
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2026-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 рокуЛьвівСправа № 260/1349/24 пров. № А/857/28950/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Обрізка І.М.,

суддів Іщук Л.П., Шинкар Т.І.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 року , прийняте суддею Маєцькою Н.Д. у місті Ужгороді, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернулася з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (надалі ГУ ПФУ в Закарпатській області, відповідач) про визнання протиправними дій щодо обмеження розміру виплаченої з 01.03.2023 індексації пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних та страхових, додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» (далі Постанова №168) розміром 1500 грн.;

- зобов`язання здійснити з 01.03.2023 перерахунок та виплату пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) у розмірі 1,197 відповідно з урахуванням індексації, встановленої Постановою №168, без обмеження розміру збільшення в результаті перерахунку пенсії розміром 1500 грн., з урахуванням раніше виплачених сум та без обмеження максимальним розміром.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 відмовлено в позові.

Суд виходив з того, що у 2023 Постановою №168 визначено коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,197.

У свою чергу, пунктом 10 Постанови №168 установлено, що: у разі коли розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, не досягає 100 гривень, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії; розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що положення абз.2 п.10 Постанови №168 про те, що «розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1 7 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень», то воно прямо суперечить положенням Законів України №2017-ІІІ «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», №1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» та Конституції України, в тому числі й тому, що порушує право позивача на належний, гарантований державою, рівень пенсійного забезпечення, та як наслідок, призводить до додаткового обмеження максимального розміру його пенсії.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а (п. 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосовувати підхід, який би був найбільш сприятливим для особи.

Просить скасувати рішення суду та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058- IV.

Позивач звернувся до ГУ ПФ України в Закарпатській області із заявою від 24 січня 2024, в якій просив здійснити перерахунок пенсії згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України від 24.03.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році».

Відповідач листом від 16 лютого 2024 повідомив, що відповідно до пункту 10 Постанови № 168 розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії не може перевищувати 1500,00 грн. З 01.01.2023 пенсійна виплата підвищена на коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,197, з урахуванням положень, передбачених пунктом 10 Постанови № 168.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Так, пунктом 3 розділу Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» №2710-IX від 03.11.2022 (далі - Закон №2710) на 2023 зупинено дію Закону №1282.

Пунктом 8 розділу Прикінцеві положення Закону №2710 установлено, що у 2023 ч.2 ст.42 Закону №1058-IV та ст.64 Закону №2262 застосовуються у порядку, на умовах та у строки, що визначені Кабінетом Міністрів України.

Колегія суддів зазначає, що вказані вище положення Закону №2710 є чинними та неконституційними не визнавалися.

Таким чином, Законом №2710 делеговано Кабінету Міністрів України повноваження встановлювати порядок та умови індексації пенсійного забезпечення у 2023.

При цьому, словосполучення у порядку, на умовах та у строки, що визначені Кабінетом Міністрів України прямо вказує на наявність повноважень Уряду встановлювати як показники збільшення розміру пенсій внаслідок індексації, так і обмеження розміру такої індексації.

Так, з метою реалізації п.8 розділу Прикінцеві положення Закону №2710 Урядом 24.02.2023 прийнято Постанову №168, пунктом 1 якої установлено, що з 01.03.2023 перерахунок пенсій згідно з Порядком №124 проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197.

Пунктом 2 Постанови №168 установлено, що з 01.01.2023 розміри пенсій, призначених відповідно до ст.ст.13, 21, 36 Закону №2262 (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до п.2 Постанови №118 військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31.12.2022 включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

У свою чергу, п.10 Постанови №168 встановлено, що: у разі коли розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, не досягає 100 гривень, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії; розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень.

З огляду на зазначене, положеннями абз.2 п.10 Постанови №168 визначено граничний розмір індексації пенсії, зокрема встановлено, що внаслідок здійснення перерахунку на виконання пунктів 1-7 цієї постанови з 01.03.2023 пенсій, призначених згідно із Законом №2262, з урахуванням підвищення її розміру на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 не може бути більшою ніж 1500 грн.

При цьому також зазначено, що коефіцієнт збільшення застосовується до розміру пенсії без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством.

Верховний Суд у постановах від 07.06.2024 по справі №420/25804/23, від 25.06.2024 по справі №420/24063/23, від 02.07.2024 по справі №620/12774/23, від 31.07.2024 по справі №380/27728/23, від 12.09.2024 по справі №380/25970/23, від 24.10.2024 по справі №440/3462/24 сформулював висновок щодо застосування положень абз.2 п.10 Постанови №168, вказавши, що зазначеними положеннями визначено граничний розмір індексації пенсії, а саме встановлено, що реалізація КМУ покладених на нього повноважень в частині обмеження верхньої межі індексації спрямовано на утримання зростання нерівності між розмірами пенсійних виплат різних категорій пенсіонерів з метою збалансування наявного фінансового ресурсу держави та досягнення справедливого балансу між захистом інтересів якомога більшої кількості громадян, особливо тих, чиї пенсії є дуже низькими. Вказана стратегія Уряду передусім сприяє забезпеченню соціальної справедливості та економічної стабільності в умовах воєнного стану, коли держава в першу чергу зобов`язана мобілізувати всі доступні їй ресурси, у тому числі фінансові, саме для посилення своєї обороноздатності та відсічі збройної агресії рф.

Таким чином, застосувавши обмеження у відповідний період максимального розміру збільшення в результаті перерахунку пенсії на підставі Постанови №168, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 31.07.2024 по справі №380/27728/23, від 22.08.2024 по справі №420/33233/23, від 10.09.2024 по справі №420/35756/23, від 29.11.2024 по справі №380/24058/23.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.09.2024 по справі №320/8511/23, рішення Київського окружного адміністративного суду від 09.01.2024 в частині задоволення позовної вимоги про визнання протиправним та нечинним абз.2 п.10 Постанови №168 щодо визначення розміру збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, який не може перевищувати 1500 гривень, було скасоване та прийнято постанову, якою відмовлено у задоволенні вказаної позовної вимоги.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що нарахування позивачу індексації пенсії з 01.03.2023 згідно Постанови №168 в обмеженому розмірі в сумі 1500 грн проведено відповідачем у межах чинного законодавства, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог.

Крім того, апеляційний суд враховує висновки, викладені в ухвалі касаційного суду про відкриття касаційного провадження від 14.10.2024, згідно якого суд касаційної інстанції зазначив, що «Верховний Суд у постанові від 07.06.2024 у подібній справі № 420/25804/23 вже сформулював правову позицію щодо обмеження розміру збільшення перерахунку пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» розміром 1 500 грн, яка зводиться до того, що:

«- положеннями Постанови № 168 визначено верхню межу розміру індексації пенсії у граничному розмірі 1500, 00 грн, яку не може перевищувати сума індексації (підвищення) у разі здійснення на виконання пункту 2 цієї постанови;

- це означає, що якщо сума індексації пенсії в результаті проведеного перерахунку перевищує 1500, 00 грн, доплата до пенсії встановлюється у межах граничної суми - в розмірі 1500 грн».

Таким чином, висновок суду апеляційної інстанції повністю узгоджуються з висновками Верховного Суду, який викладений у постанові від 07.06.2024 у подібній справі № 420/25804/23, а доводи апеляційної скарги щодо порушення норм матеріального права жодним чином їх не спростовують.

Відтак, враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Апеляційний суд при прийнятті даного рішення також застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії», заява №303-A, п. 29).

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 року у справі №260/1349/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. І. Шинкар