Справа № 480/2537/25
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2026-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення

14 квітня 2026 року Справа № 480/2537/25

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Шевченко І.Г., розглянувши у приміщенні суду в м. Суми заяву представника ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 11.11.2025 у справі №480/2537/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії позовні вимоги задоволено частково, а саме:

- визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 за період з 29.01.2020 до 31.12.2020 грошового забезпечення, у тому числі премії, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01.01.2020,

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 за період з 29.01.2020 до 31.12.2020 грошового забезпечення, у тому числі премії, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, із врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01.01.2020 на відповідний тарифний коефіцієнт, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44, з урахуванням раніше виплачених сум,

- визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 за період з 01.01.2021 до 31.12.2021 грошового забезпечення, у тому числі премії, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01.01.2021,

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 за період з 01.01.2021 до 31.12.2021 грошового забезпечення, у тому числі премії, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, із врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01.01.2021 на відповідний тарифний коефіцієнт, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44, з урахуванням раніше виплачених сум,

- визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 за період з 01.01.2022 до 31.12.2022 грошового забезпечення, у тому числі премії, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01.01.2022,

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 за період з 01.01.2022 до 31.12.2022 грошового забезпечення, у тому числі премії, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, із врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01.01.2022 на відповідний тарифний коефіцієнт, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44, з урахуванням раніше виплачених сум,

- визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 за період з 01.01.2023 до 19.05.2023 грошового забезпечення, у тому числі премії, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01.01.2023,

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 за період з 01.01.2021 до 19.05.2023 грошового забезпечення, у тому числі премії, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, із врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44, з урахуванням раніше виплачених сум,

- визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у серпні 2020 року, у березні 2022р. та у квітні 2023 року, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01.01.2020, станом на 01.01.2022 та станом на 01.01.2023,

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у серпні 2020 року, у березні 2022 року та у квітні 2023 року, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, із врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2020, на 01.01.2021, на 01.01.2022 та на 01.01.2023 відповідно, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44, з урахуванням раніше виплачених сум,

- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 що полягає у не включенні до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» під час обчислення розміру грошової компенсації при звільненні за невикористані ним дні оплачуваних відпусток (щорічних та додаткових) за 2020, 2021, 2022, 2023 роки,

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію при звільненні за невикористані ним дні оплачуваних відпусток (щорічних та додаткових) за 2020, 2021, 2022, 2023 роки, обчисливши її суму, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, з урахуванням сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44, з у рахуванням виплачених сум,

а у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2026 рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.11.2025 у справі №480/2537/25 залишено без змін (а.с.130-143).

Відтак, рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.11.2025 набрало законної сили.

У подальшому представник позивача подав заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення у цій праві. Заява вмотивована тим, що після набрання рішенням суду першої інстанції законної сили, в інтересах позивача до відповідача було подано адвокатський запит, в яких у тому числі просилося:

1) надати копії розрахунків щодо перерахованого грошове забезпечення за період з 29.01.2020 по 19.05.2023 включно року на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.11.2025 року у справі Мо480/2537/25,

2) надати інформацію щодо перерахунку допомоги на оздоровлення, одноразової грошової допомоги при звільненні, компенсації за невикористану щорічну основну відпустку, надбавок та доплат, нарахованих та виплачених у зв`язку із проходженням військової служб та звільненням з неї,

3) надати відомості щодо виплачених сум на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.11.2025 року у справі N9480/2537/25.

Втім станом на подачу цієї заяви Військова частина НОМЕР_1 досі не надала жодних розрахунків та іншої звітності щодо перерахунку грошового забезпечення позивача. Тож, наразі, рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.11.2025 у справі №480/2537/25 не виконано ні в частині:

- здійснення розрахунків грошового забезпечення у відповідності до рішення суду;

- ні в частині виплати такої заборгованості.

Ухвалою суду від 27.03.2026 заяву представника позивача про встановлення судового контролю призначено до розгляду у порядку письмового провадження на 14.04.2026 та витребувано у Військової частини НОМЕР_1 надати суду до 13.04.2026 належним чином завірені копії доказів на підтвердження виконання рішення суду у цій справі.

Ухвалу суду від 27.03.2026 отримано 07.04.2026 Військовою частиною НОМЕР_1 , що підтверджується поштовим повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.166).

Втім станом на сьогодні витребуваних ухвалою суду від 27.03.2026 доказів на підтвердження виконання рішення суду у цій справі відповідачем не надано. Про причини не подання таких доказів суд також відповідачем не повідомлено.

Перевіривши у письмовому провадженні матеріали справи, доводи заяви представника позивача, суд виходить з наступного.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення ухвалюється судом іменем України та є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст.ст. 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, визначені ст.ст.381-1, 382, 382-1 КАС України.

Так, відповідно до ч.ч.1,2 ст.381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 382 КАС України визначено, що суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно ч.ч.1,3 ст.382-1 КАС України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Вказані вище положення не розкривають умови, за яких суд має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення. Втім, очевидно, що такими умовами можуть бути невиконання, виконання не у повному обсязі або не у спосіб встановлений судом судового рішення всупереч вимог Конституції та закону.

Відповідачем на виконання вимог ухвали від 27.03.2026 не надано суду жодних доказів на підтвердження виконання рішення суду у цій справі.

Відтак, на переконання суду, станом на сьогодні рішення суду у цій справі не виконано відповідачем, а відповідачем не надано жодних заперечень на противагу цьому.

Поряд з цим, суд відмічає, що Верховний Суд у постанові від 1 лютого 2022 року у справі №420/177/20 та ухвалах від 26 січня 2021 року у справі №611/26/17, від 7 лютого 2022 року у справі №200/3958/19-а, від 10 лютого 2022 року у справі № 160/13013/19, від 24 липня 2023 року у справі №420/6671/18, дійшов висновків, що основним призначенням стадії виконання судового рішення є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту. В адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.

У рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина судового процесу для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі Горнсбі проти Греції суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (пункт 40).

З огляду на викладене, суд акцентує увагу на тому, що інститут судового контролю полягає у здійсненні судом контролюючої функції по відношенню до суб`єкта владних повноважень з дотримання ним принципу обов`язковості судового рішення.

Враховуючи, що рішення суду від 11.11.2025 у цій справі на момент розгляду цієї заяви Військовою частиною НОМЕР_1 не виконано, з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд вважає за необхідне заяву представника позивача про встановлення судового контролю задовольнити та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 подати звіт про виконання судового рішення від 11.11.2025 у справі №480/2537/25, у строк три місяці з дня отримання копії цієї ухвали суду відповідачем.

Керуючись ст. ст. 248, 256, 295, 381-1, 382, 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі №480/2537/25 - задовольнити.

Встановити Військовій частині НОМЕР_1 строк для подання звіту про виконання судового рішення від 11.11.2025 у справі №480/2537/25, у строк три місяці з дня отримання копії цієї ухвали суду відповідачем.

Роз`яснити Військовій частині НОМЕР_1 , що звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення має містити відомості, визначені ч.2 ст.382-2 Кодексу адміністративного судочинства України та до звіту суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення мають бути додано документи, визначені ч.3 ст.382-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, є остаточною і оскарженню не підлягає. Заперечення на цю ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.Г. Шевченко