Справа № 480/186/25
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2026-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 квітня 2026 року

м. Київ

справа №480/186/25

адміністративне провадження № К/990/15010/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шевцової Н.В.,

суддів: Стеценка С.Г., Тацій Л.В.,

перевіривши касаційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.11.2025 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2026 у справі № 480/186/25 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому позивач просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Міністерства оборони України оформлене витягом з протоколу засідання з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №33/в від 25 жовтня 2024 року, п. 56, про відмову солдату в запасі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в призначенні одноразової грошової допомоги, встановленої пунктом 7 частини 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991 (далі - Закон №2011-XII в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин);

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, встановлену пунктом 7 частини 2 статті 16 Закону №2011-XII, у зв`язку з встановленням часткової втрати працездатності внаслідок поранення, отриманого 05 січня 2023 року в районі н.п. Соледар Донецької області, при виконанні обов`язків військової служби, а саме - бойового завдання в районі населеного пункту Соледар Донецької області, під час захисту Батьківщини.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 28.11.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Міністерства оборони України, оформлене витягом з протоколу засідання з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №33/в від 25 жовтня 2024 року, п. 56, про відмову солдату в запасі ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги, встановленої пунктом 7 частини 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Зобов`язано Міністерство оборони України (АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_2) призначити та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) одноразову грошову допомогу, встановлену пунктом 7 частини 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів сімей», у зв`язку з встановленням часткової втрати працездатності внаслідок поранення, отриманого 05 січня 2023 року в районі н.п. Соледар Донецької області, при виконанні обов`язків військової служби, а саме - бойового завдання в районі населеного пункту Соледар Донецької області, під час захисту Батьківщини.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу.

02.03.2026 постановою Другого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Міністерства оборони України задоволено частково.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.11.2025 по справі №480/186/25 скасовано в частині зобов`язання Міністерства оборони України (АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_2) призначити та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) одноразову грошову допомогу, встановлену пунктом 7 частини 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів сімей», у зв`язку з встановленням часткової втрати працездатності внаслідок поранення, отриманого 05 січня 2023 року в районі н.п. Соледар Донецької області, при виконанні обов`язків військової служби, а саме - бойового завдання в районі населеного пункту Соледар Донецької області, під час захисту Батьківщини.

Ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково.

Зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) одноразової грошової допомоги, встановленої пунктом 7 частини 2 статті Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів сімей» у зв`язку із встановленням часткової втрати працездатності внаслідок поранення, отриманого 05 січня 2023 року в районі н.п. Соледар Донецької області, при виконанні обов`язків військової служби, а саме - бойового завдання в районі населеного пункту Соледар Донецької області, під час захисту Батьківщини на підставі поданої заяви від 18.03.2024 та доданого до неї пакету документів, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.11.2025 по справі № 480/186/25 залишено без змін.

На зазначені рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду відповідач подав касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 03.04.2026.

Відповідно до статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить забезпечення апеляційного перегляду справи. Касаційне оскарження судового рішення допускається лише у визначених законом випадках.

Згідно із частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.

Пунктом 3 частини шостої статті 12 КАС України передбачено, що для цілей цього Кодексу справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, віднесено до категорії справ незначної складності.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень суд першої інстанції розглянув цю справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Оскаржуючи судові рішенні, прийняті у справі незначної складності та розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, відповідач у касаційній скарзі зазначає про наявність підстав, передбачених підпунктами "а", "в" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, за яких оскаржувані рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції підлягають перегляду в касаційному порядку, що є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.

Скаржник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики (щодо розмежування матеріальних преклюзивних строків виникнення права на соціальну виплату та процесуальних строків звернення, а також щодо меж втручання суду в дискреційні повноваження розпорядника бюджетних коштів під час воєнного стану).

Аналіз цих доводів касаційної скарги у сукупності з обставинами справи, встановленими судами першої та апеляційної інстанцій, не дає підстав для висновку про наявність зазначених вище обставин, а тому скаржник не довів фундаментального значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики, зокрема враховуючи постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2026 у справі № 480/186/25, якою скасовано рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.11.2025 у цій справі в частині зобов`язання відповідача призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу та ухвалено в цій частині нове рішення про зобов`язання Міністерства оборони України повторно розглянути питання щодо її призначення та виплати позивачу.

Посилання скаржника на те, що справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для відповідача має загальний, формальний характер та не містить належного обґрунтування.

Отже, доводи скаржника, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та справа становить значний суспільний інтерес, має виняткове значення для відповідача є необґрунтованими.

Інші, наведені у касаційній скарзі доводи та мотиви не дають підстав для висновку, що судові рішення, постановлені у зазначеній справі, можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

У підсумку Верховний Суд зауважує, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовної практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.11.2025 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2026 у справі № 480/186/25 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Копію цієї ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу, в порядку, визначеному статтею 251 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіН.В. Шевцова С.Г. Стеценко Л.В. Тацій