Справа № 420/21560/24
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2026-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 року

м. Київ

справа № 420/21560/24

адміністративне провадження № К/990/14094/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шишова О. О.,

суддів: Васильєвої І. А., Яковенка М. М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у касаційній інстанції справу

за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року (складене у складі головуючого судді Бойко О. Я.) та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2025 року (ухвалену в складі колегії суддів: головуючого судді Федусика А. Г., суддів: Бойка А. В. та Шевчук О. А.) у справі №420/21560/24

УСТАНОВИВ:

І. Суть спору

1. Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП, платник податків) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Одеській області (далі - ГУ ДПС, податковий орган) та просив:

- визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУДПС від 26 квітня 2024 року №16940/15-32-24-05; №1694/15-32-24-05; №16950/15-32-24-05; №16966/15-32-24-05;

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12 червня 2024 року №Ф-6761-1532.

2. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначав спірні рішення податкового органу належать до скасування, оскільки останній порушив процедуру проведення перевірки.

Позивачу не було відомо про поновлення проведення перевірки, листи про поновлення та проведення перевірок позивач не отримував, тому в нього була відсутня можливість надати фінансово-господарські документи до перевірки.

2.1. Позивач звертає увагу, що відповідач порушив строки проведення перевірки та визначення суми грошового зобов`язання, перевірку та висновки за її результатами відповідач здійснив не на підставі первинних документів, а на підставі інформаційних баз податкового органу.

2.2. Позивач зазначає, що акт перевірки містить неточності, в ньому відсутні посилання на конкретні документи, що свідчить про необґрунтованість висновків відповідача. Натомість висновки податкового органу спростовуються первинними документами, які підтверджують здійснення позивачем господарської діяльності.

ІІ. Рішення судів першої і апеляційної інстанцій, мотиви їх ухвалення

3. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2025 року, позов задоволено.

3.1. Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив із того, що:

- встановлені судом порушення порядку поновлення та проведення документальної виїзної перевірки 08 грудня 2023 року тягнуть за собою незаконність підстав для проведення 18 березня 2024 року документальної невиїзної перевірки та свідчать про необґрунтованість висновків податкового органу в акті перевірки, що базуються тільки на використанні наявної у відповідача податкової інформації;

- в результаті порушень процедури призначення (поновлення) перевірки та її проведення, винесення податкових повідомлень-рішень, вимоги, такі рішення суб`єкта владних повноважень є протиправними та підлягають скасуванню.

Суд апеляційної інстанції посилався на практику Верховного Суду, за якою, встановивши порушення порядку поновлення та проведення документальної виїзної перевірки, наслідком якого є визнання протиправними її результатів, до аналізу інших обставин, що стали підставою до задоволення позову, суд переходити не може.

ІІІ. Провадження в суді касаційної інстанції

4. Відповідач не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій подав касаційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року, постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2025 року та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

4.1. З огляду на зміст касаційної скарги, підставами касаційного оскарження судових рішень у цій справі скаржником зазначено неправильне застосування судами (судом) норм матеріального права та порушення норм процесуального права у випадках, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

4.2. Податковий орган уважає, що суди першої та апеляційної інстанції в оскаржуваних судових рішеннях суди неправильно застосували положення підпункту 69.2-2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України (далі - ПК України) щодо поновлення перевірки, статті 42 ПК України щодо порядку інформування платника податків через електронний кабінет, 44 ПК України щодо обов`язку платника забезпечити належне отримання кореспонденції за адресою реєстрації.

4.3. На думку податкового органу суди не забезпечили повного та об`єктивного з`ясування фактичних обставин справи, належного дослідження доказів та належного мотивування судових висновків.

4.4. Податковий орган зауважує, що норми ПК України не містять прямих вказівок щодо повторного включення платника податків до оновленого плану-графіка у разі поновлення перевірки, також немає і висновків Верховного Суду щодо правильності та порядку поновлення таких перевірок, що були призупинені. Наголошує, що суди не взяли до уваги й те, що перевірка була розпочата у 2020 році та зупинена у зв`язку з карантинними обмеженнями та воєнним станом, а згодом поновлена.

4.5. ГУ ДПС зазначає, що ФОП не подавав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, тому з боку контролюючого органу було дотримано положення ст.42 ПК України. Крім того, судами взагалі не досліджувались питання реального перебування позивача за кордоном, неможливості отримання листів особисто чи представником в дійсності.

5. Позивачем подано відзив на касаційну скаргу, у якому наголошено на те, що суди попередніх інстанцій прийшли до правильних висновків, тому касаційна скарга задоволенню не підлягає.

6. У додаткових поясненнях податковий орган зауважив, що вправі розраховувати на актуальність (відповідність) даних облікової картки та, відповідно, у випадку недотримання платником податків приписів закону та невиконання обов`язку інформувати податковий орган про зміну своїх персональних даних, платник податків має нести ризик настання негативних наслідків такої поведінки.

7. 12 червня 2025 року справа №420/21560/24 надійшла на адресу Верховного Суду.

IV. Установлені судами фактичні обставини справи.

8. На підставі наказу від 03 лютого 2020 року ГУ ДПC призначена документальна планова виїзна перевірка діяльності позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства в період з 01.01.2017 по 31.12.2019, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 31.12.2019, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2019.

9. Від позивача на повідомлення про проведення перевірки відповідачу надійшла заява від 20 лютого 2020 року про втрату зошиту обліку доходів та іншої бухгалтерської документації. Втрата документів підтверджена повідомленням Приморського ВП в м.Одеса ГУНП в Одеській області від 09 лютого 2020 року №7760.

10. 03 березня 2020 року ГУ ДПС наказом №989 перенесено термін проведення перевірки до дати відновлення втрачених документів на 90 календарних днів з дня повідомлення.

11. У межах поновлення перевірки на підставі направлення від 08 грудня 2023 року на проведення документальної планової перевірки відповідач здійснив виходи, за результатами яких склав акти про неможливість поновлення планової виїзної документальної перевірки у зв`язку з відсутністю платника податків від 08 грудня 2023 року та від 12 грудня 2023 року.

12. 18 січня 2024 відповідач видав наказ «Про внесення змін до наказу ГУДПС від 03 лютого 2020 року №285», на підставі якого провів документальну планову невиїзну перевірку позивача.

13. За результатами перевірки складений акт від 18 березня 2024 року №9925/15-32-24-09/

14. В акті перевірки відповідач зафіксував порушення:

1. п.177.1, п.177.2, п.177.4, п.177.5 ст.177 ПК України - заниження податку на доходи фізичних осіб, який підлягає сплаті до бюджету на суму на суму 686 811,44 грн., у і т.ч. 2017 - 121 064,87 грн., 2018 - 245 552,72 грн., 2019 - 320 193,86 грн.;

2. п.п.1.2, п.п.1.3, п.п.1.4, п.п.1.5 п.16 прим.1 підрозділу 10 розділу, п.п.163.1, 163.1 ст.163, п.п.164.2.2 п.164.2 ст.164, ст.176, п.п.177.2 ст.177 ПК України - донараховано військового збору на загальну суму 57 234,29 грн;

3. п.181.1 ст.181, п.187.1 ст.187 ПК України, внаслідок чого занижений податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету всього в сумі 538 608,73 грн.;

4. п.2 ч.2 ст.6, п.2 ч.1 ст.7, п.8 ст.9 Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», внаслідок чого занижено суму єдиного внеску з сум доходу на загальну суму 393 113,16 грн (табл.1), у тому числі: за 2017 рік у сумі 101 277,00 грн; за 2018 рік у сумі 137 602,08 грн; за 2019 рік у сумі 154 234,08 грн;

5. п.8 ст.9, п. п.2.1 п.2 ст.6 Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», в результаті чого донараховано основний платіж по ЄСВ із заробітної плати в сумі 2457,18 грн.

6. п.8 ст.9 Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», внаслідок чого встановлено неподання звітів про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за серпень 2018 року;

7. п.4.1, п.44.3, п.44.6 ст.44 та ст.85 ПК України - надання до перевірки документів не в повному обсязі.

15. На підставі результатів перевірки відповідач виніс спірні податкові повідомлення-рішення та вимогу про сплату боргу з єдиного внеску 26 квітня 2024 року та 12 червня 2024 року.

16. Уважаючи такі рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

V. Оцінка Верховного Суду

17. Верховний Суд, переглянувши оскаржувані рішення суду першої та апеляційної інстанцій у межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі установлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, виходить з такого.

18. Відповідно до п.п.4.1.4 п.4.1 ст.4 ПК України основним принципом податкового законодавства є презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

19. Пунктом 5.2 статті 5 ПК України передбачено, що у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

20. У площині спірних правовідносин та мотивів судів попередніх інстанцій, Суд уважає за необхідне зазначити, що оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства про проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 09 червня 2021 року у справі №640/14494/19.

21. Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21 лютого 2020 року у справі №826/17123/18 сформував правовий висновок, відповідно до якого, оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки інших підстав щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

22. У постанові від 22 вересня 2020 року у справі №520/8836/18 судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, окрім наведених вище висновків, зазначила, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.

23. У розвиток зазначеного підходу Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 вересня 2021 року у справі №816/228/17 вказала, що підставами для скасування рішень, прийнятих за наслідками перевірки, є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

24. Щодо оприлюднення плану-графіку та зміну податковим органом виду перевірки.

25. За правилами підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

26. Згідно з пунктом 77.1 статті 77 ПК України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному вебсайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

27. Відповідно до пункту 77.2 статті 77 ПК України до плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи

Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.

Порядок формування, затвердження плану-графіка та внесення змін до нього, а також перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Внесення змін до плану-графіка проведення документальних планових перевірок на поточний рік допускається не частіше одного разу в першому та одного разу в другому кварталі такого року, крім випадків коли зміни пов`язані із змінами найменування платника податків, що вже був включений до плану-графіка, та/або виправлення технічних помилок.

Документальна перевірка платника податків, який був включений до плану-графіка проведення документальних планових перевірок на поточний рік внаслідок внесення змін у такому році (інших ніж зміни найменування платника податків, що вже був включений до плану-графіка, та/або виправлення технічних помилок), може бути розпочата не раніше 1 липня поточного року в разі внесення змін до плану-графіка проведення документальних перевірок на поточний рік у першому кварталі такого року і не раніше 1 жовтня поточного року в разі внесення змін до плану-графіка проведення документальних перевірок на поточний рік у другому кварталі такого року.

Оновлений план-графік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 30 числа останнього місяця кварталу (у випадках змін найменування платника податків, що вже був включений до плану-графіка, та/або виправлення технічних помилок - до 30 числа місяця, що передує місяцю, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки).

Платники податків-юридичні особи, що відповідають критеріям, визначеним пунктом 44 підрозділу 4 розділу XX «Перехідні положення» цього Кодексу, та у яких сума сплаченого до бюджету податку на додану вартість становить не менше п`яти відсотків від задекларованого доходу за звітний податковий період, а також самозайняті особи, сума сплачених податків яких становить не менше п`яти відсотків від задекларованого доходу за звітний податковий період, включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки. Зазначена норма не поширюється на таких платників податків у разі порушення ними статей 45, 49, 50, 51, 57 цього Кодексу.

28. Пунктом 77.3 статті 77 ПК України передбачено, що забороняється проведення документальної планової перевірки за окремими видами зобов`язань перед бюджетами, крім правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати митних платежів, податків, зборів та єдиного внеску при виплаті (нарахуванні) доходів фізичним особам, податку з доходів фізичних осіб та зобов`язань за бюджетними позиками і кредитами, що гарантовані бюджетними коштами.

29. Згідно з пунктом 77.4 статті 77 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано (вручено) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

29. За правилами пункту 77.5 статті 77 ПК України у разі планування перевірок одного й того самого платника податків контролюючими органами та органами державного фінансового контролю у звітному періоді такі перевірки проводяться зазначеними органами одночасно. Порядок координації проведення таких перевірок та залучення до перевірок інших органів, передбачених законом, визначається Кабінетом Міністрів України.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу (пункт 77.6 статті 77 ПК України).

30. Пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім: документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків; документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу; фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині: обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального та спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу.

Інформація про перенесення документальних планових перевірок, які відповідно до плану-графіку проведення планових документальних перевірок мали розпочатися у період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), та на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» не були розпочаті, включається до оновленого плану-графіку, який оприлюднюється на офіційному вебсайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, протягом 10 календарних днів з дня завершення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Документальні та фактичні перевірки, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними, тимчасово зупиняються на період по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19). Таке зупинення перериває термін проведення перевірки та не потребує прийняття будь-яких додаткових рішень контролюючим органом.

На період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

31. Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з 19 грудня 2020 року до 30 червня 2023 року на території України карантин.

32. Відповідно до вимог пункту 4 розділу II Закону України від 17 вересня 2020 року № 909-IX «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, надано право Кабінету Міністрів України скорочувати строк дії обмежень, заборон, пільг та гарантій, встановлених відповідними законами України, прийнятими з метою запобігання виникненню і поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, крім випадків, коли зазначене може призвести до обмеження конституційних прав чи свобод особи.

33. На підставі цієї норми Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 03 лютого 2021 року № 89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок», якою скорочено строк дії обмежень, встановлених пунктом 52-2 підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, дозволивши проведення таких видів перевірок юридичних осіб: тимчасово зупинених документальних та фактичних перевірок, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними; документальних перевірок, право на проведення яких надається з дотриманням вимог пункту 77.4 статті 77 Кодексу; документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.1 та/або 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Кодексу, суб`єктів господарювання реального сектору економіки, які сформували податковий кредит за рахунок оформлення ризикових операцій з придбання товарів/послуг (із переліку ризикових платників податків, визначених у межах роботи Тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України з питань розслідування оприлюднених у засобах масової інформації фактів можливих корупційних дій посадових осіб органів державної влади, які призвели до значних втрат дохідної частини Державного бюджету України, утвореної відповідно до Постанови Верховної Ради України від 24 квітня 2020 року № 568-ІХ); документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями; документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.12, 78.1.14, 78.1.15, 78.1.16 пункту 78.1 статті 78 Кодексу.

34. Водночас мораторій на проведення податкових перевірок на період карантину прямо закріплений пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України. Вказана норма в частині обмежень на проведення планових перевірок була чинною, її дія не зупинялася.

35. Відповідно до пункту 2.1 статті 2 ПК України зміна положень цього Кодексу може здійснюватися виключно шляхом внесення змін до цього Кодексу.

36. 07 березня 2022 року набрав чинності Закон №2118-IX, яким підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнено пунктом 69, яким установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

37. Зокрема, згідно з підпунктом 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються.

38. 25 листопада 2022 року набрав чинності Закон України від 03 листопада 2022 року № 2719-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законів України щодо приватизації державного і комунального майна, яке перебуває у податковій заставі, та забезпечення адміністрування погашення податкового боргу».

39. Вказаним Законом внесено зміни до підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України та встановлено, що податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються, крім, зокрема, документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків та/або з підстав, визначених підпунктами 78.1.2 (в частині контролю за трансфертним ціноутворенням), 78.1.5, 78.1.7, 78.1.8, 78.1.12, 78.1.14 - 78.1.16, 78.1.21 та 78.1.22 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, та/або документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями, та/або документальних позапланових перевірок з питань оподаткування юридичними особами або іншими нерезидентами, які здійснюють господарську діяльність через постійне представництво на території України, доходів, отриманих нерезидентами із джерелом їх походження з України, та/або документальних позапланових перевірок нерезидентів (представництв нерезидентів).

40. 01 серпня 2023 року набрав чинності Закон №3219-IX, яким пункт 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнено підпунктом 69.2-1.

Цим підпунктом установлено, що тимчасово, на період з 01 серпня 2023 року до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, документальні позапланові перевірки проводяться виключно на звернення платника податків та/або з підстав, визначених підпунктами 78.1.1 (у частині документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано інформацію, що свідчить про порушення податкового законодавства з питань оподаткування доходів, отриманих нерезидентами, із джерелом їх походження з України та/або з питань оподаткування нерезидентів, які здійснюють свою діяльність через відокремлені підрозділи, у тому числі постійні представництва, платників податків, які здійснюють діяльність у сфері виробництва та/або реалізації підакцизної продукції, організації та проведення азартних ігор в Україні (гральний бізнес), платників податків, які надають фінансові, платіжні послуги), 78.1.2 (у частині контролю за трансфертним ціноутворенням), 78.1.5, 78.1.7, 78.1.8, 78.1.9, 78.1.12, 78.1.14-78.1.16, 78.1.21 та 78.1.22 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, та/або документальні позапланові перевірки платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями.

41. 08 грудня 2023 року набрав чинності Закон України від 09 листопада 2023 року №3453-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо скасування мораторію на проведення податкових перевірок».

42. Названим Законом пункт 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнено підпунктом 69.2-2 такого змісту: документальні та фактичні перевірки під час дії воєнного стану проводяться за наявності безпечних умов для їх проведення, а саме безпечного:

доступу, допуску до територій, приміщень та іншого майна, що використовуються для провадження господарської діяльності та/або є об`єктами оподаткування, або використовуються для отримання доходів (прибутку), або пов`язані з іншими об`єктами оподаткування таких платників податків;

доступу, допуску до документів, довідок про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та до іншої інформації, пов`язаної з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також до фінансової і статистичної звітності у порядку та на підставах, визначених законом;

проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки.

Документальні та фактичні перевірки, які були розпочаті (поновлені), але не можуть бути завершені у зв`язку з виникненням обставин, зазначених у цьому підпункті, або у зв`язку з поданням платниками податків повідомлень та з урахуванням вимог, передбачених підпунктом 69.28 цього пункту, та/або за вмотивованою заявою платника податків, зупиняються до завершення дії таких обставин та/або усунення перешкод щодо проведення перевірки за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке оформлюється наказом, копія якого надсилається платнику податків до електронного кабінету платника податків з одночасним надісланням на електронну адресу (адреси) платника податків інформації про вид документа, дату та час його надіслання до електронного кабінету. Такі обставини зупиняють перебіг строку проведення перевірки з подальшим поновленням її проведення на невикористаний строк. Не підлягають зупиненню документальні перевірки з підстав, визначених підпунктами 78.1.1 (в частині документальних позапланових перевірок платників податків, щодо яких отримано інформацію, що свідчить про порушення податкового законодавства з питань оподаткування доходів, отриманих нерезидентами, із джерелом їх походження з України), 78.1.8 (в частині декларування бюджетного відшкодування), 78.1.21 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу.

Документальні перевірки, що були розпочаті та не завершені до 24 лютого 2022 року, крім перевірок, для яких згідно з підпунктами 1-4 підпункту 69.35-1 цього пункту діє мораторій, поновлюються на невикористаний строк.

Документ, надісланий контролюючим органом до електронного кабінету, вважається врученим платнику податків, якщо він сформований з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».

43. Підсумовуючи наведене, в площині фактичних обставин та доводів сторін слід виділити, що зміни в пп.69.2-2 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України, які поновлюють строки проведення документальних перевірок, що були розпочаті та незавершені до 24 лютого 2022 року, також передбачають обов`язок податкового органу повідомлення про поновлення та дату проведення перевірки.

44. Відповідно до абз.7 пп.69.2-2 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України документ, надісланий податковим органом до електронного кабінету, вважається врученим платнику податків, якщо він сформований з дотриманням вимог законів України від 22 травня 2003 року №851-IV «Про електронні документи та електронний документообіг» та від 05 жовтня 2017 року №2155-VIII «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

45. Відповідно до п.69.35-2 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України оновлений план-графік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, не пізніше останнього числа місяця, в якому було затверджено такий оновлений план-графік.

Документальна перевірка платника податків, який був включений до оновленого плану-графіка проведення документальних планових перевірок на поточний рік відповідно до підпунктів 4 і 5 цього підпункту, може бути розпочата не раніше ніж через два місяці з дня оприлюднення оновленого плану-графіка.

Документальні планові перевірки платників податків, які здійснюють/здійснювали діяльність у сфері виробництва та/або реалізації підакцизної продукції, організації та проведення азартних ігор в Україні (гральний бізнес), та платників податків, що надають фінансові, платіжні послуги, можуть розпочинатися не раніше ніж через 30 календарних днів, наступних за датою оприлюднення оновленого плану-графіка, за умови надіслання (вручення) таким платникам (їх представникам) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення перевірки у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної планової перевірки та письмового повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

46. За позицією податкового органу ПК України не містять прямих вказівок щодо повторного включення платника податків до оновленого плану-графіка у разі поновлення перевірки.

47. Суд апеляційної інстанції зазначив, що відповідно до п.77.1 ст.77 ПК України план-графік на проведення документальних планових перевірок формується на поточний рік. У зв`язку із зупиненням законодавцем проведення перевірок через введення карантину на підставі постанови КМУ, а також у зв`язку з оголошенням Указом Президента України воєнного стану в Україні перерва у проведенні перевірки позивача тривала більше трьох років.

48. Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що з урахуванням змін, внесених на дату проведення спірної перевірки, до Перехідних положень ПК України, план-графік сформований на 2020 рік, на підставі якого була призначена перевірка, повинен бути оновлений та опублікований.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що податковий орган не надав доказів оприлюднення оновленого плану-графіка.

49. Щодо зміни виду перевірки Суд зазначає, що у справі №520/4882/23 Верховний Суд висловив думку, що у податкового органу є дискреція під час призначення виду виїзної/невиїзної документальної позапланової перевірки, і такий вибір є виключною компетенцією контролюючого органу, ані платник податків, ані суд не мають повноважень у це втручатися.

50. У справі, що переглядається, у 2020 році була призначена планова виїзна перевірка, після її поновлення за результатами виходу за податковою адресою та відсутністю платника за адресою, у 2024 році було прийнято рішення про зміну виду перевірки на невиїзну.

51. Відповідно до п.79.1 ст.79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

52. Слід зазначити, що за сформованою практикою Верховного Суду, оскільки невиїзна перевірка проводиться не за місцезнаходженням платника податків, завчасне (до початку перевірки) повідомлення його про час та місце проведення перевірки є гарантією його права на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надання платником податків наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку.

53. У касаційній скарзі та додаткових поясненнях податковий орган наголошує, що ним дотримано вимоги ст. 42 ПК України (надіслано відповідні листи, наказ засобами поштового зв`язку на податкову адресу, яка зазначена в даних платника), у свою чергу, позивачем не було подано заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет.

54. Податковий орган звертає увагу, що на підставі наказу ГУ ДПС №403-п від 18 січня 2024 року «Про внесення змін до наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 03.02.2020 №285» головним державним інспектором відділу позапланових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС в Одеській області Куцаком Володимиром Володимировичем проведена документальна планова невиїзна перевірка ФОП ОСОБА_1 , з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2019 та з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 31.12.2019.

55. ГУ ДПС зазначає, що наказ №403-п від 18 січня 2024 року та повідомлення про проведення документальної планової невиїзної перевірки з 28 лютого 2024 року були направлені 26 січня 2024 року на адресу позивача рекомендованим листом.

56. За приписами підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 ПК України платник податків має право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.

57. Відповідно до пункту 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

58. Згідно з пунктом 42.5 статті 45 ПК України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

59. Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях звертав увагу на те, що обов`язку контролюючого органу щодо повідомлення платника податків про проведення відповідної перевірки кореспондує обов`язок такого платника добросовісно ставитись до отримання відповідної кореспонденції або повідомлень, крім того, необізнаність платника з наказом про проведення перевірки через нехтування або ухилення від виконання такого обов`язку без поважних причин не може бути в подальшому розцінена на користь останнього (постанови Верховного Суду від 10.05.2022 у справі №804/2455/18, від 11.02.2021 у справі №802/549/16-а).

Такий правовий висновок також підтриманий Судовою палатою з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі №810/3116/18.

60. Верховний Суд у постанові від 08 квітня 2021 року у справі №812/821/17 зазначив, що порядок вручення документів платнику податків, передбачений пунктом 42.2 статті 42 ПК України і встановлений законом спосіб не передбачає умови отримання (ознайомлення) документів, надісланих за адресою платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення, а лише передбачає факт їх надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

61. Верховний Суд у постанові від 07 серпня 2025 року у справі №420/37047/23 виснував, що контролюючий орган вправі розраховувати на актуальність (відповідність) даних облікової картки та, відповідно, у випадку недотримання платником податків приписів закону та невиконання обов`язку інформувати податковий орган про зміну своїх персональних даних, платник податків має нести ризик настання негативних наслідків такої поведінки.

62. З цього приводу судами попередніх інстанцій установлено, що у матеріалах справи наявні рекомендовані повідомлення Укрпошти про направлення листів відповідачем на податкову адресу позивача (26 січня 2024 року, 18 березня 2024 року) з позначкою про відсутність адресата за вказаною адресою.

Суди дійшли висновку, що поновлення документальної виїзної перевірки та її проведення відбулося раніше направлення вказаних листів - 08 грудня 2023 року. При цьому, доказів належного повідомлення позивача за 10 днів до проведення перевірки податковим органом не надано. Також, відповідач не надав доказів про повідомлення платника через електронний кабінет.

63. Верховний Суд звертає увагу, що спірні податкові повідомлення-рішення винесені відповідачем за результатом проведення планової документальної невиїзної перевірки, яка проведена на підставі наказу №403-п від 18 січня 2024 року. Податкова вимога винесена 12 червня 2024 року, за якою станом на 31 травня 2024 року за даними інформаційної системи податкових органів борг становить 518 788,94 грн.

64. За матеріалами справи з метою поновлення документальної планової виїзної перевірки та вручення ФОП ОСОБА_1. (або законним (уповноваженим) представникам) листа ГУ ДПС від 08 грудня 2023 року №17993/КПР/15-32-24-05-06 «Про поновлення документальної планової виїзної перевірки» та ознайомлення з направленням від 08 грудня 2023 року № 20311/15-32-24-05 на проведення документальної планової перевірки було здійснено виходи за податковою адресою платника податків: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 .

Натомість судами зазначено, що поновлення документальної виїзної перевірки та її проведення відбулося 08 грудня 2023 року, тобто раніше направлення листа - 24 січня 2024 року.

65. У позовній заяві позивач наполягав, що спірні рішення прийняті без дотримання вимог п.86.8 ст. 86 ПК України, допущені, на думку позивача, процедурні порушення мали важливе значення, оскільки призвели до неможливості подання заперечень на акт перевірки.

Зазначав, що на його адресу засобами поштового зв`язку надійшла вимога про сплату боргу від ГУ ДПС, яка була отримана 29 червня 2024 року представником позивача за довіреністю Теленко Вікторією. У подальшому на відповідний запит представником 08 липня 2024 року отримано копії податкових повідомлень-рішень.

66. У матеріалах справи міститься фіскальний чек від 18 березня 2024 року про направлення рекомендованого листа ОСОБА_1 (трекінг 621) та копія конверту з відміткою про повернення за закінченням терміну зберігання, фіскальний чек від 26 квітня 2024 року про направлення рекомендованого листа ОСОБА_1 (трекінг 252) та копія конверту з відміткою про повернення за закінченням терміну зберігання.

67. Суди врахували пояснення позивача щодо перебування його за кордоном в період з вересня 2023 року по 18 червня 2024 року (на спростування доводів відповідача щодо дотримання ним вимог ст. 42 ПК України та повідомлення позивача), натомість належних та допустимих доказів такого матеріали справи не містять.

68. За наведеного вище, Суд дійшов висновку, що оскаржувані судові рішення не містять оцінки причинно-наслідкового зв`язку між стверджуваними процедурними порушеннями, у тому числі у відповідності до вимог п. 77.4 ст. 77 ПК України.

69. Отже, колегія суддів уважає, що висновки судів у цій справі про безумовне невиконання відповідачем вимог ПК України є передчасними, оскільки у цій справі судами належним чином не досліджувалося причини необізнаності позивача із призначеною відносно нього перевіркою. Крім того, суди попередніх інстанцій залишили поза увагою дії відповідача, вчинені з метою вручення позивачеві наказу, акту та повідомлення про проведення невиїзної перевірки, про які він зазначав у відзиві на позов та апеляційній скарзі та надавав докази на їх підтвердження.

70. Вимоги КАС України зобов`язують суд при вирішенні справи у кожному конкретному випадку вживати передбачені законом заходи з метою з`ясування всіх обставин у справі, що мають значення для вирішення спору, встановити та надати вичерпну оцінку фактичним обставинам у межах спірних правовідносин з метою з`ясування об`єктивних причин та факторів, що зумовили настання для платника податків негативних наслідків у вигляді порушеного права, що підлягає захисту, та в достатній мірі висвітлити мотиви прийняття конкретних рішень.

71. Відповідно до частини другої статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

72. Стаття 75 КАС України визначає, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

73. Підсумовуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи скаржників у касаційних скаргах щодо підстав касаційного оскарження частково знайшли своє підтвердження. Суди першої та апеляційної інстанцій дійшли передчасного висновку про протиправність документальної планової перевіри та її наслідків.

74. Згідно із статтею 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій вказаним вимогам не відповідають, оскільки судами не з`ясовано обставини справи, що мають значення для правильного її вирішення.

75. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

76. За правилами частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу; або суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.

77. З огляду на наведене, касаційна скарга ГУ ДПС підлягає частковому задоволенню, а судові рішення судів попередніх інстанцій - скасуванню із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

78. На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 359 КАС України, Суд

VІ. Судові витрати

79. З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.

80. Керуючись статтями 344, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України Верховний Суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області - задовольнити частково.

2. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2025 року - скасувати, а справу №420/21560/24 - направити на новий розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.

3. Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною і не може бути оскаржена.

Головуючий О. О. Шишов

Судді І. А. Васильєва

М. М. Яковенко