Справа № 420/25358/25
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2026-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2026 р.м. ОдесаСправа № 420/25358/25

Перша інстанція: суддя Бутенко А.В.,

повний текст судового рішення

складено 11.11.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Семенюка Г.В. та Шляхтицького О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР МЕДІКАП про стягнення штрафних санкцій та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР МЕДІКАП до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області (далі ГУДПСС) звернулось до суду з адміністративним позовом до ТОВ МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР МЕДІКАП (далі ТОВ) та просило:

- стягнути з ТОВ до Державного бюджету України штрафні санкції:

згідно рішення №74 від 29.05.2025 ГУДПСС про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу у розмірі п`ять тисяч вісімдесят три гривні;

згідно рішення №75 від 29.05.2025 ГУДПСС про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу у розмірі п`ять тисяч вісімдесят три гривні.

В свою чергу, ТОВ звернулось до суду з адміністративним позовом до ГУДПСС та просило:

- визнати протиправними та скасувати рішення №74 від 29.05.2025 року та №75 від 29.05.2025 року ГУДПСС про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2025 року позов ГУДПСС до ТОВ про стягнення штрафних санкцій задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ до Державного бюджету України штрафні санкції згідно з рішенням №75 від 29.05.2025 року ГУДПСС про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу у розмірі п`ять тисяч вісімдесят три гривні.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Зустрічний позов ТОВ до ГУДПСС області про визнання протиправними та скасування рішень №74 та №75 від 29.05.2025 року про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу задоволено частково.

Визнано протиправним та скасувати рішення №74 від 29.05.2025 року ГУДПСС про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу.

В іншій частині зустрічних позовних вимог відмовлено.

Частково не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про задоволення первинного позову.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи, а саме з прохальної частини апеляційної скарги вбачається, що рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині позовних вимог, в задоволенні яких було відмовлено, а тому, з врахуванням наведеного, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції лише в цій частині.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ зареєстроване як юридична особа 25.02.2013 року, основним видом діяльності є 86.10 Діяльність лікарняних закладів.

Спеціалістами ГУДПСС під час виконання повноважень щодо контролю за дотриманням суб`єктами господарювання на території міста Одеси вимог чинного законодавства України про рекламу виявлено розміщення реклами ТОВ з ознаками порушень ч.4 статті 8 Закону України Про рекламу - реклама про зниження ціни на товар повинна містити відомості про дату початку і закінчення дії знижки ціни на товар та з ознаками порушень ч.4 ст.21 Закону України Про рекламу - реклама методів діагностики та лікування повинна містити текст попередження такого змісту: "Самолікування може бути шкідливим для вашого здоров`я", що займає не менше 15 відсотків площі (тривалості) всієї реклами за наступною адресою: вул.Троїцька, 33, м.Одеса, медичний центр Інто-Сана.

ГУДПСС направило листа №вих-4637/05.4/31-25 від 22.04.2025 року на адресу ТОВ із вимогою надати до ГУДПСС пояснення та належним чином засвідчені копії наступних документів:

- витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з актуальними відомостями;

- договір(-и) на право власності/оренди/суборенди об`єкту за визначеною адресою провадження господарської діяльності;

- документальне підтвердження вартості розповсюдженої реклами (договір, акти виконаних робіт, рахунки, платіжні документи, макети замовлень тощо);

- договір(-и) на розміщення рекламних засобів;

- дозвіл(-и) на розміщення рекламних конструкцій, та/або згоди власників будинків та споруд на розміщення рекламних конструкцій з підтвердженням права власності (оренди, суборенди);

- інформацію про рекламодавця реклами з додаванням підтверджуючих документів.

У разі відсутності будь-яких документів надати додаткові пояснення щодо цього.

Лист №вих-4637/05.4/31-25 від 22.04.2025 року був отриманий представником ТОВ 02.05.2025 року.

У відповідь на адресу ГУДПСС надійшов лист №вх-7128/31-25 від 06.05.2025 року з поясненнями та документами необхідними для здійснення контролю.

В поясненнях зазначено, що вказана інформації є інформацією про надавача та види діяльності Товариства та розміщена на зовнішній поверхні будинку, біля входу в приміщення, в якому Товариство безпосередньо здійснює надання медичних послуг, а тому в силу положень законодавства, така інформація не вважається рекламою (ч.6 ст.9 Закону України Про рекламу). Крім того, вказана інформація розміщена на виконання вимог Постанови КМУ від 2.03.2016 р. №285 Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з медичної практики, якими визначено що ліцензіат зобов`язаний розмістити біля і входу до закладу охорони здоров`я інформацію із зазначенням медичних спеціальностей, за якими провадиться медична практика. По-друге, вказана інформація, навіть якщо б і вважалась рекламою, в будь-якому випадку, не містить реклами лікарських засобів, медичних виробів, методів профілактики, діагностики лікування і реабілітації, і не містить закликів придбавати товар або послугу, а тому не зобов`язує Товариство додавати до такої інформації текст будь-яких попереджень щодо можливих наслідків самолікування. Щодо терміну знижка, в розумінні Закону України Про рекламу, знижкою є тимчасове зменшення ціни товару, яке надається покупцям (споживачам). Так як додаткові знижки, про які зазначено в інформації, діють на постійній основі для всіх пацієнтів Товариства, останнє не має можливості та підстав зазначати дату початку, і закінчення дії знижки. Також, інформаційні матеріали виготовлені Товариством власними силами без залучення підрядних організацій.

Також, до пояснень надано наступні документи:

- копія ліцензії серії АЕ за №282709, виданої МОЗ України 26 вересня 2013 року,

- копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ,

- копія договору оренди №102-1/03/19 нежитлового приміщення від 01.03.2019 року,

- копія додаткової угоди №6 від 01.01.2025 року.

08.05.2025 року головним спеціалістом сектору контролю за рекламою та дотримання антитютюнового законодавства управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами ГУДПСС складено протокол №83 відносно ТОВ за порушення ч.4 ст.21 Закону України Про рекламу. Суть правопорушення: ТОВ порушило ч.4 ст.21 Закону України Про рекламу - реклама методів діагностики та лікування повинна містити текст попередження такого змісту: "Самолікування може бути шкідливим для вашого здоров`я", що займає не менше 15 відсотків площі (тривалості)/всієї реклами.

08.05.2025 року головним спеціалістом сектору контролю за рекламою та дотримання антитютюнового законодавства управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами ГУДПСС складено протокол №82 відносно ТОВ за порушення ч.4 ст.21 Закону України Про рекламу - реклама про зниження ціни на товар повинна містити відомості про дату початку і закінчення дії знижки ціни на товар. Суть правопорушення: ТОВ порушило ч.4 статті 8 Закону України Про рекламу - реклама про зниження ціни на товар повинна містити відомості про дату початку і закінчення дії знижки ціни на товар.

08.05.2025 року на адресу ТОВ направлено повідомлення про дату, час та місце розгляду справи про порушення законодавства про рекламу 29.05.2025 року о 10:30 год.

Повідомлення було вручено ТОВ 22.05.2025 року, що підтверджується інформацією із сайту Укрпошти.

29.05.2025 року заступником начальника ГУДПСС прийнято рішення №74 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу у розмірі 5083 грн. за недотримання встановлених законом вимог щодо змісту реклами, порушення ч.4 статті 8 Закону України Про рекламу - реклама про зниження ціни на товар повинна містити відомості про дату початку і закінчення дії знижки ціни на товар. У зв`язку з неможливістю встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян згідно ч.7 ст.27 Закону України Про рекламу.

29.05.2025 року заступником начальника ГУДПСС прийнято рішення №75 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу у розмірі 5083 грн. за недотримання встановлених законом вимог щодо змісту реклами, порушення ч.4 ст.21 Закону України Про рекламу - реклама методів діагностики та лікування повинна містити текст попередження такого змісту: "Самолікування може бути шкідливим для вашого здоров`я", що займає не менше 15 відсотків площі (тривалості) всієї реклами. У зв`язку з неможливістю встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян згідно ч.7 ст.27 Закону України Про рекламу.

Вказані рішення ГУДПСС і стали підставою для звернення позивача до суду з даними позовом, а також звернення ТОВ з зустрічним позовом.

Відмовляючи у задоволенні частини позовних вимог ГУДПСС, суд 1-ї інстанції виходив з того, що ГУДПСС не доведено, що вказані знижки стосується всіх клієнтів чи відвідувачів медичного центру Into-Sana. Крім того, такі знижки для клієнтів, які обслуговуються по безлімітним програмам, діють безстроково.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що доводи ГУДПСС щодо порушення ТОВ ч.4 статті 8 Закону України Про рекламу є необґрунтованими та безпідставними.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції і вважає їх такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року № 1023-XII (далі- Закон № 1023-XII), держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.

Спеціальним нормативно-правовим актом, що визначає засади рекламної діяльності в Україні та регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами є Закон України від 03.07.1996 № 270/96-ВР «Про рекламу» (далі - Закон №270/96-ВР).

Частина перша статті 26 Закону № 270/96-ВР, встановлює контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, - щодо захисту прав споживачів реклами (у тому числі щодо спорудження житлового будинку), а також щодо виконання вимог частини десятої статті 8 цього Закону, крім випадків, якщо зазначена реклама є рекламою азартних ігор та організаторів азартних ігор.

Відповідно до п.4, п.9, п.15 ч.1 ст.1 Закону №270/96-ВР, реклама - інформація про особу, ідею та/або товар, розповсюджена за грошову чи іншу винагороду або з метою самореклами в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена, щоб сформувати або підтримати у прямий (пряма реклама, телепродаж) або непрямий (спонсорство, розміщення товару (продакт-плейсмент) спосіб обізнаність споживачів реклами та їхній інтерес щодо таких особи, ідеї та/або товару;

внутрішня реклама - реклама, що розміщується всередині будинків, споруд, у тому числі в кінотеатрах і театрах під час, до і після демонстрації кінофільмів та вистав, концертів, а також під час спортивних заходів та спортивних змагань, що проводяться у закритих приміщеннях, крім місць торгівлі (у тому числі буфетів, кіосків, яток), в яких може розміщуватися інформація про товари, що безпосередньо в цих місцях продаються;

зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Згідно п.8 ч.1 ст.1 Закону №270/96-ВР, знижка - тимчасове зменшення ціни товару, яке надається покупцям (споживачам).

Відповідно до ч.4 ст.8 Закону №270/96-ВР, реклама про зниження ціни на товар, про розпродаж повинна містити відомості про місце, дату початку і закінчення дії знижки ціни на товар, розпродаж, а також про співвідношення розміру нової ціни до попередньої ціни реалізації товару або про розмір знижки.

Статтею 7 Закону №270/96-ВР визначено основні принципи реклами, а саме: законність, точність, достовірність, використання форм та засобів, які не завдають споживачеві реклами шкоди; реклама не повинна підривати довіру суспільства до реклами та повинна відповідати принципам добросовісної конкуренції; реклама не повинна містити інформації або зображень, які порушують етичні, гуманістичні, моральні норми, нехтують правилами пристойності; реклама повинна враховувати особливу чутливість дітей і не завдавати їм шкоди.

Відповідно до абз.4 ч.1 ст.16 Закону №270/96-ВР, зовнішня реклама на територіях, будинках та спорудах розміщується за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб).

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 21 Закону №270/96-ВР, дозволяється реклама лише таких лікарських засобів, медичних виробів та методів профілактики, діагностики, лікування і реабілітації, що в установленому порядку дозволені центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, до застосування в Україні.

У відповідності до ч.4 статті 21 Закону №270/96-ВР, реклама лікарських засобів, медичних виробів, методів профілактики, діагностики, лікування і реабілітації повинна містити:

об`єктивну інформацію про лікарський засіб, медичний виріб, метод профілактики, діагностики, лікування, реабілітації і здійснюватися так, щоб було зрозуміло, що наведене повідомлення є рекламою, а рекламований товар є лікарським засобом, медичним виробом, методом профілактики, діагностики, лікування, реабілітації;

вимогу про необхідність консультації з лікарем перед застосуванням лікарського засобу чи медичного виробу;

рекомендацію щодо обов`язкового ознайомлення з інструкцією на лікарський засіб;

текст попередження такого змісту: "Самолікування може бути шкідливим для вашого здоров`я", що займає не менше 15 відсотків площі (тривалості) всієї реклами, а для аудіальних медіа - має прозвучати не менше одного разу за ролик, але не менше ніж один раз за одну хвилину, та озвучується на тому самому рівні гучності, що й інший звуковий ряд ролика.

Підпункт 9 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затверджене Постановою КМУ від 2 вересня 2015 року №667, передбачає, що Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль за дотриманням законодавства про рекламу в частині захисту прав споживачів реклами, приймає рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження.

Частина друга статті 26 Закону №270/96-ВР визначає, що на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, за фактом виявлення такими органами порушення або в ході розгляду повідомлення (звернення, скарги, заяви тощо) третіх осіб про порушення вимог законодавства про рекламу рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео- та аудіозаписи, а також іншу інформацію, що стосуються виявленого порушення чи повідомлення про нього та необхідні для здійснення такими органами повноважень щодо державного контролю.

Крім того, відповідний орган державної влади має право:

- вимагати від рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами усунення виявлених порушень вимог законодавства;

- вимагати припинення дій, що перешкоджають здійсненню державного контролю;

- надавати (надсилати) рекламодавцям, виробникам та розповсюджувачам реклами обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень;

- приймати рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження;

- приймати рішення про зупинення розповсюдження відповідної реклами.

Органи державної влади зобов`язані повідомляти рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справ про порушення ними вимог законодавства про рекламу не менше ніж за п`ять робочих днів до дати розгляду справи.

Стаття 26 цього Закону визначає повноваження Держпродспоживслужби щодо контролю за дотриманням законодавства про рекламу, зокрема: вимагати від суб`єктів господарювання пояснень і документів, пов`язаних із рекламою та приймати рішення про визнання реклами такою, що порушує закон, і накладати штрафи.

Відповідно до ч.ч.1-2 статті 27 Закону №270/96-ВР, особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть:

1) рекламодавці, винні:

у замовленні реклами продукції, виробництво та/або обіг якої заборонено законом;

у наданні недостовірної інформації виробнику реклами, необхідної для виробництва реклами;

у замовленні розповсюдження реклами, забороненої законом;

у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами та у замовленні розповсюдження реклами (у тому числі користувацького контенту, який визнається рекламою), в якій не дотримано встановлені законом вимоги щодо її змісту;

у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно;

2) виробники реклами, винні у порушенні прав третіх осіб при виготовленні реклами;

3) розповсюджувачі реклами, винні у порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами.

Частина сьома статті 27 Закону №270/96-ВР передбачає, що у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого Постановою КМУ від 26 травня 2004 р. №693 (в редакції Постанови КМУ від 10 листопада 2023 р. №1178), підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі - справа) та накладення штрафу є протокол, що складається посадовими особами Держпродспоживслужби або її територіальних органів.

Рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, передбачені статтею 27 Закону України Про рекламу, приймають Голова Держпродспоживслужби, його заступники, керівники територіальних органів Держпродспоживслужби та їх заступники (далі - уповноважені особи).

Рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу оформлюється у двох примірниках, один з яких залишається в уповноваженої особи, що розглядала справу, другий - вручається суб`єкту реклами або його представникові, про що на першому примірнику такого рішення робиться відповідна позначка, засвідчена підписом суб`єкта реклами або його представника. У разі розгляду справи без участі суб`єкта реклами або його представника рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу надсилається суб`єкту реклами поштовим відправленням, технічними засобами електронних комунікацій протягом трьох робочих днів з дня його прийняття.

Рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу набирає чинності з дня вручення його суб`єкту реклами або його представнику.

Рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу може бути оскаржено в адміністративному порядку, передбаченому Законом України Про адміністративну процедуру, або у судовому порядку.

Сплата штрафу не звільняє суб`єкта реклами від усунення виявлених порушень вимог законодавства про рекламу.

Не сплачений у добровільному порядку штраф стягується в установленому законодавством порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням №74 від 29.05.2025 року ГУДПСС було накладено на ТОВ штрафні санкції за порушення законодавства про рекламу у розмірі 5083 грн. за недотримання встановлених законом вимог щодо змісту реклами, порушення ч. 4 статті 8 Закону України Про рекламу - реклама про зниження ціни на товар повинна містити відомості про дату початку і закінчення дії знижки ціни на товар. У зв`язку з неможливістю встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян згідно ч. 7 ст. 27 Закону України Про рекламу.

Так, рекламні матеріали з текстом: «БЕЗЛІМІТНІ ПРОГРАМИ. Без обмежень по кількості візитів до лікарів протягом року: терапевт та/або педіатр, консультації профільних спеціалістів, лабораторні дослідження, діагностика. Додатково 10% знижка на інші послуги в медичних центрах Into-Sana» не містили відомостей про дату початку і закінчення дії знижки ціни на товар.

Колегія суддів наголошує, що реклама - це інформація, а вивіска (табличка) - спосіб розміщення інформації. Вивіска (табличка) може мати як рекламний характер, так і інформаційний. Різниця полягає у змісті інформації, а не способі її представлення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.02.2019 року у справі №149/2498/17.

Так, ч.5 ст.8 Закону України «Про рекламу» передбачає, що реклама про знижку цін на продукцію, про розпродаж повинна містити відомості про місце, дату початку і закінчення знижки цін на продукцію, розпродаж, а також про співвідношення розміру знижки до попередньої ціни реалізації товару.

Отже, відповідно до наведеної норми, у випадку реклами знижки цін та реклами про розпродаж, вона обов`язково повинна містити такі дані: 1) про місце де діє знижка, або проводиться розпродаж; 2) дату початку і дату закінчення дії знижки чи розпродажу; 3) співвідношення розміру знижки на товар до його попередньої ціни.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу директора ТОВ №3 від 01.01.2021 року «Про безстрокову додаткову знижку для клієнтів», з 01.01.2021 року затверджено безстрокову додаткову знижку в 10% на інші послуги в медичних центрах «Into-Sana» TOB для всіх клієнтів, які уклали договори про медичне обслуговування по безлімітним програмам.

Тобто, інформація про знижки на послуги стосуються виключно клієнтів МЦ «Into-Sana», які уклали договори про медичне обслуговування по безлімітним програмам, а не загальної інформації щодо знижок на послуги в медичних центрах «Into-Sana», якими можуть користуватися будь-які особи.

При цьому, ГУДПСС не доведено, що вказані знижки стосуються всіх клієнтів чи відвідувачів медичного центру «Into-Sana», вказане є лише припущенням контролюючого органу. Крім того, такі знижки для клієнтів, які обслуговуються по безлімітним програмам, діють безстроково.

Отже, як вірно зазначив суд 1-ї інстанції, доводи ГУДПСС щодо порушення ТОВ ч.4 статті 8 Закону України Про рекламу є необґрунтованими та безпідставними, а рішення №74 від 29.05.2025 року про накладення штрафу за порушення вимог законодавства про рекламу є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку стосовно спірних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2025 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Федусик
Судді О.І. Шляхтицький Г.В. Семенюк