Справа № 240/25777/24
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2026-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
Головуючий у І інстанції: Капинос Оксана Валентинівна
Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.
13 квітня 2026 року м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Ватаманюка Р.В.
суддів: Боровицького О. А. Курка О. П.
розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 адвоката Мариніної Марини Олександрівни про ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,
рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 06.05.2025 позов задоволено.

Визнано протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Житомирській області, що викладена у листах від 17.09.2021, від 30.09.2024, у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку з загибеллю сина поліцейського ОСОБА_2 .

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Житомирській області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, у зв`язку з загибеллю 15.01.2021 сина - поліцейського ОСОБА_2 .

Додатковим рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 28.05.2025 заяву про ухвалення додаткового рішення у справі задоволено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правову допомогу у розмірі 9000 грн.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням та додатковим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та додаткове рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2026 апеляційні скарги Головного управління Національної поліції України в Житомирській області залишено без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 травня 2025 року та додаткове рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 травня 2025 року - без змін.

27 січня 2026 до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Мариніної Марини Олександрівни про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просить стягнути з відповідача судові витрати на правничу допомогу в сумі 6000 грн.

29.01.2026 Головним управлінням Національної поліції України в Житомирській області подано заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення.

Перевіривши матеріали справи та доводи сторін колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви представника позивача з таких підстав.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

З вказаної статті слідує, що додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2).

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 3).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4).

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6).

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7).

Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підтвердження понесених судових витрат заявником були долучені до відзиву на апеляційну скаргу ордер Мороз П.І., договір про надання правничої допомоги номер 9-1 від 15.12.2024, акт приймання-передачі юридичних послуг від 02.06.2025 на суму 6000 грн, копія свідоцтва адвоката.

Згідно акту приймання-передачі юридичних послуг від 02.06.2025 адвокатом надані такі послуги: підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 травня 2025 року по справі №240/25777/24 6000 грн.

Разом з тим суд враховує, що відповідачем подано до суду заперечення на заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в якому вказано про те, що заявлений розмір витрат не є співмірним із складністю справи та виконаним адвокатом робіт (наданих послуг), із реальним часом витраченим адвокатом та із обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт).

Оскільки представником позивача, було підготовлено відзив на апеляційну скаргу вже на основі позовної заяви та оскаржуваного рішення тобто, не було пророблено знаного обсягу робіт для написання даного відзиву, а тому вважаємо, що представником позивача не доведено розмір понесених витрат позивачем на правничу допомогу адвоката.

Відповідачем також зазначено, що у відзиві на апеляційну скаргу представник додає договір про надання правової допомоги від 15.12.2024 №9/1 укладений між Адвокатським бюро «Мариніна та партнери» та Морозом Петром Івановичем. Відповідно до пункту 1.1. розділу 1 ПРЕДМЕТ ДОГОРУ, Бюро зобов`язується надати клієнту правничу допомогу щодо підготовки позовної заяви та представляти інтереси Клієнта у Житомирському окружному адміністративному суді з питань визнання дій ГУНП в Житомирській області протиправними зобов`язання вчинити дії, з метою здійснення захисту прав та законних інтересів. Отже, відповідно до вказаного договору представник позивача не зобов`язувалась представляти інтереси позивача в Сьомому апеляційному адміністративному судді, а тому і відсутні підстави для стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки відсутній договір про надання правової допомоги саме в суді апеляційної інстанції.

Стосовно таких доводів відповідача суд зазначає, що до предмету вказаного договору також входить підготовка та підписування відзивів. А до суду апеляційної інстанції надано ордер на надання правової допомоги у Сьомому апеляційному адміністративному судді від 02.06.2025.

Вказане підтверджує законність представлення інтересів позивача адвокатом Мариніною Мариною Олександрівною в суді апеляційної інстанції.

Колегія суддів враховує, що частиною 5 ст. 134 КАС України вказано, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 04.02.2020 у справі №280/1765/19.

У постанові від 05.09.2019 у справі №826/841/17 Верховний Суд зробив висновок про те, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 14.11.2019 у справі № 826/15063/18, від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

З урахуванням зазначеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

При цьому враховуючи надані позивачем докази понесених витрат на правничу допомогу, суд не заперечує обґрунтованості встановленого договірними відносинами розміру адвокатського гонорару, який було сплачений позивачем за надані послуги

Проте, колегія суддів оцінює співмірність заявленої до стягнення позивачем суми коштів із критеріями, встановленими частиною п`ятою статті 134 КАС України, з урахуванням обсягу необхідної правової допомоги, складністю справи, ціною позову, значенням даної справи для сторін, виходячи з обсягу та характеру доказів у справі (відсутності експертиз, відсутності виклику свідків, тощо), кількості сторін та відсутності інших учасників у справі, виходячи з фактично витраченого представником позивача часу та наданих послуг, а також кількості підготовлених документів та їх зміст.

Дана справа незначної складності розглядалася в порядку письмового провадження. Наявна сформована судова практика по цій категорії справ.

З урахуванням наведеного, оцінивши подані докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, перевіривши їх реальність, необхідність та обґрунтованість, а також застосувавши критерій співмірності, визначений статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат у сумі 6 000 грн є завищеним та не відповідає складності справи, обсягу наданих послуг і часу, витраченого адвокатом у суді апеляційної інстанції.

Водночас суд враховує, що рішенням суду першої інстанції вже було стягнуто витрати на правничу допомогу у розмірі 9 000 грн, що також підлягає врахуванню при визначенні загального розміру компенсації таких витрат у межах даної справи.

З огляду на характер спірних правовідносин, відсутність підвищеної складності справи, розгляд її в апеляційному порядку без виклику сторін, обмежений обсяг процесуальних дій представника позивача, а також керуючись принципами розумності, справедливості та недопущення надмірного збагачення сторони за рахунок іншої, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви та визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню, у сумі 4 500 грн, як співмірної та обґрунтованої у даних правовідносинах.

Керуючись ст.ст. 243, 252, 310, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

заяву представника ОСОБА_1 адвоката Мариніної Марини Олександрівни про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судові витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 грн (чотири тисячі п`ятсот гривень).

В задоволенні заяви в іншій частині, а саме щодо стягнення судових витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 грн - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Боровицький О. А. Курко О. П.