Справа № 135/240/26
Суддя: Михайленко А. В.
Дата ухвалення: 2026-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 135/240/26
Провадження № 2-а/127/94/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2026 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області, в складі:

головуючого судді Михайленка А.В.,

при секретарі Чабанюк Д.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ГУНП у Вінницькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії БНА №6629404 від 07.02.2026 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ГУНП у Вінницькій області про скасування постанови серії БНА №6629404 від 07.02.2026.

На думку позивача, притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, є незаконним, а вказана постанова підлягає скасуванню, оскільки вказаного правопорушення він не вчиняв.

Ухвалою суду від 23.03.2026 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, визначено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

27.03.2026 на адресу суду надійшов відзив з додатками та відеозаписом, поданий представником відповідача Герман І.В.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні просив позов задовольнити та скасувати оспорювану постанову.

Представник відповідача Герман І.В. в судове засідання не з`явилась, у відзиві заперечувала щодо задоволення позову.

Заслухавши думку позивача, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, відзив на позовну заяву, суд прийшов наступного висновку.

З матеріалів справи встановлено, що 07.02.2026 року у м. Ладижин, вул. Будівельників відносно ОСОБА_1 винесено постанову серії ЕНА №6629404, за керування транспортним засобом з номерним знаком, який не освітлювався в темну пору доби, за що передбачено відповідальність за ч.1 ст.121-3 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до п.2 розділу 4 інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015р. №1395, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати ст.283 КУпАП.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Також, ч. 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Правилами Дорожнього Руху ( ПДР ) України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюється єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Частиною 1 статті 121-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі КАС ) визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Позивач стверджує, що не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121-3 КУпАП, оскільки перед початком руху усе працювало.

Судом оглянуто відеозапис, який міститься на CD-диску та наданий відповідачем разом з матеріалами відзиву. З вказаного відеозапису встановлено, що інспектором Джежиком О.С. було зупинено ОСОБА_1 , оскільки останній порушив вимоги ПДР України. На відеозаписі чітко видно вчинене правопорушення, а також пояснення позивача, який вказав, що усунути несправність на місці не має змоги.

Під час складання постанови поліцейським було роз`яснено права позивача та зазначено суму штрафу, який передбачено за вказане правопорушення.

Суд звертає увагу, що згідно з сталою практикою ЄСПЛ ( рішення по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року) Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

В судовому засіданні встановлено, що 07.02.2026 на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 , передбачене ч.1 ст.121-3 КУпАП, дії працівників поліції відповідали вимогам Правил дорожнього руху України, Кодексу адміністративного України та Кодексу України про адміністративні правопорушення, а адміністративне стягнення було накладено правомірно.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, при цьому розмір штрафу відповідає санкції ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Із врахуванням встановлених обставин та наведених вище положень чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БНА№6629404, якою на позивача накладено штраф у розмірі 1190 грн. за вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.121-3 КУпАП є законною та не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.121-3, 245, 251, 252, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.9, 12, 73-77, 90, 229, 242, 244-246, 262, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ГУНП у Вінницькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії БНА №6629404 від 07.02.2026 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя