Справа № 240/5809/24
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2026-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(в порядку судового контролю за виконанням судового рішення)

14 квітня 2026 року м. Житомир

справа № 240/5809/24

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул.Лятошинського Бориса, 5, заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

Відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08.08.2024 у справі №240/5809/24, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 задоволено частково:

- визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 з 26.03.2022 по 19.05.2023 грошового забезпечення, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022 та Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок з 26.03.2022 по 19.05.2023 сум грошового забезпечення (основних, додаткових та одноразових видів грошового забезпечення) обчисливши їх із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, визначених з урахуванням пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (в редакції чинній з 29.01.2020) шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022 та Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт, провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

20 серпня 2025 року від представника позивача - Дубка Сергія Миколайовича (діє на підставі ордеру серії АМ №1079364 від 29.02.2024), до суду надійшла заява (за вх. №64772/25), у якій просить встановити судовий контроль за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 подати звіт про виконання рішення прийнятого у даній справі.

Аргументуючи підстави звернення до суду із вказаною заявою вказує, що відповідач (боржник) рішення суду у справі №240/5809/24 не виконує, зловмисно ігнорує його, в тому числі в порядку виконавчого провадження.

Ухвалою суду від 21.08.2025 прийнято та призначено заяву про встановлення судового контролю до розгляду у порядку письмового провадження.

Військова частина НОМЕР_1 подала заперечення на заяву, в яких вказує, що заперечує щодо задоволення заяви про встановлення судового контролю та зазначає, що нею вжито необхідні заходи щодо виконання судового рішення: нараховано кошти за рішенням суду; включено до заявки на фінансування Військової частини НОМЕР_1 та подано до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Наголошує, що після отримання коштів їх буде невідкладно направлено для фінансування витрат за рішенням суду у справі №240/5809/24.

30 січня 2026 року від представника позивача, через систему "Електронний суд", надійшло клопотання (за вх. №7190/26), у якому просить встановити судовий контроль за виконанням рішення у справі №240/5809/24 та зобов`язати відповідача подати звіт про його виконання.

Зокрема зазначає, що відповідачем не було надано довідки-нарахування на підтвердження здійснення перерахунку грошового забезпечення та копії заявки на фінансування Військової частини НОМЕР_1 , поданої до ІНФОРМАЦІЯ_1 , що унеможливлює встановлення дійсності виконання судового рішення в частині нарахування грошових коштів та замовлення додаткового фінансування.

Вказує, що у період з 08 серпня 2024 року (дата набрання рішенням законної сили) по 21.08.2025 (дата винесення ухвали), відповідачем умисно не здійснювалось належним чином оформлення та подання до вищестоящого розпорядника бюджетних коштів відомості про доплату грошового забезпечення та виділення додаткового фінансування на виконання рішення суду, що унеможливило реалізацію прав позивача на своєчасне отримання доплати грошового забезпечення, як основної соціальної гарантії.

Наголошує, що відповідач до цього часу не виконав рішення суду, а саме не виплатив позивачу належні суми грошового забезпечення, а тому позивач має право на встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

10 квітня 2026 року від Військової частини НОМЕР_1 , через систему "Електронний суд", надійшло клопотання (за вх. №26278/26), у якому додатково до раніше наданих пояснень надає докази нарахування та витребування коштів на користь ОСОБА_1 згідно з рішенням Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/5809/24, а також судову практику в аналогічних спорах, згідно якої судовий контроль у подібних правовідносинах не встановлювався.

З урахуванням приписів частини 1 статті 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та зважаючи на непорушення позивачем питання про розгляд заяви у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, розгляд заяви про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення здійснюється судом в порядку письмового провадження.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд розглянувши подану заяву, з урахуванням наявних у матеріалах справи доказів, зазначає наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до частин 2, 3 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно зі статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

Одним із способів судового контролю за виконанням судового рішення є зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (частина 2 статті 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 08.08.2024 у справі №240/5809/24, яке набрало законної сили, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок з 26.03.2022 по 19.05.2023 сум грошового забезпечення (основних, додаткових та одноразових видів грошового забезпечення) обчисливши їх із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, визначених з урахуванням пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (в редакції чинній з 29.01.2020) шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022 та Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт, провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

У своїй заяві про встановлення судового контролю представник позивача наголошує, що відповідач (боржник) рішення суду не виконує та зловмисно ігнорує його.

Зокрема у своїх поясненнях від 30.01.2026 представник позивача зазначає, що відповідачем умисно не здійснювалося належним чином оформлення та подання до вищестоящого розпорядника бюджетних коштів відомості про доплату грошового забезпечення та виділення додаткового фінансування на виконання рішення суду.

На противагу вказаному відповідач (боржник) у своїх запереченнях вказує, що позивачу (стягувачу) нараховані кошти за рішенням суду, включені до заявки на фінансування Військової частини НОМЕР_1 та подано до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Наголошує, що після отримання коштів їх буде невідкладно направлено для фінансування витрат за рішенням суду у справі №240/5809/24.

До клопотання від 10.04.2026 відповідач надав заявку-розрахунок на фінансування для виплати грошового забезпечення та підйомної допомоги військовослужбовцям, виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 "Інші поточні видатки" за напрямом грошового забезпечення А2558 на березень 2026 року від 09.03.2026 №564/ФЕС.

Відповідно до відомості, доданої до заявки-розрахунку, за п.43 вказано позивача - ОСОБА_1 .

Щодо не виконав рішення суду у справі №240/5809/24 в частині не виплати належних сум грошового забезпечення у зв`язку з відсутністю відповідного фінансування у відповідача (боржника), суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 23 та статті 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України, є порушенням бюджетного законодавства.

Суд зазначає, що невиконання відповідачем судового рішення в частині виплати нарахованого позивачу грошового забезпечення за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у відповідача не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Відсутність бюджетного та іншого фінансування та коштів на виплату грошових сум на виконання судового рішення є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат.

Даний висновок узгоджується з практикою Верховного Суду, висловленою в постановах від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а (К/9901/1598/18), від 13.06.2018 у справі № 757/29541/14-а (К/9901/12146/18).

Верховний Суд у постановах від 07.11.2019 у справі №420/70/19 та від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а дійшов висновку про те, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин.

Суд зазначає, що невиконання судового рішення, яке набрало законної сили, з підстав обмеженого бюджетного асигнування не є тотожним обставинам ухилення або свідомого невиконання судового рішення.

З огляду на викладене, правові підстави для застосування заходів судового контролю у порядку статті 382 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 248, 256, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

ухвалив:

1. У задоволенні заяви представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя А.В. Горовенко