Справа № 320/4898/26
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2026-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

14 квітня 2026 року № 320/4898/26

Суддя Київського окружного адміністративного суду Скрипка І.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Леонтовича А.М. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Правління Пенсійного фонду України, Міністерства оборони України, Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

до Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 із позовом до Правління Пенсійного фонду України, Міністерства оборони України, Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області, в якому просить визнати протиправними деякі положення постанови Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за №135/13402 "Про затвердження Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" із змінами, внесеними згідно з постановами правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 07.02.2012, № 10-1 від 02.03.2023, № 26-2 від 30.07.2025.

За результатом автоматизованого розподілу справу №320/4898/26 передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Леонтовичу А.М.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.03.2026 залишено без руху.

25.03.2026 ОСОБА_1 подано до суду заяву про відвід судді Леонтовича А.М.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.03.2026 відмовлено у задоволенні заяви про відвід судді Леонтовича А.М. (суддя Лисенко В.І.).

13.04.2026 ОСОБА_1 повторно подано до суду заяву про відвід судді Леонтовича А.М.

Названа заява обґрунтована незгодою позивача із ухвалою суду від 25.03.2026 про залишення позовної заяви без руху, якою було визначено недоліки позовної заяви та надано строк для їх усунення.

Ухвалою суду від 13.04.2026 суддя Леонтович А.М. визнав необґрунтованою заяву позивача про відвід, передавши справу до відділу документального забезпечення та архіву для реєстрації в автоматизованій системі документообігу та визначення судді для розгляду заяви про відвід.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.04.2026 заява про відвід розподілена судді Скрипці І.М

Частиною восьмою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

За нормами частини одинадцятої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Згідно із частиною дванадцятою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Підстави для відводу судді передбачені статтями 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України.

За нормами частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Частиною другою статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (частина третя статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України).

За положеннями частини першої статті 37 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді у першій інстанції після скасування попередніх рішення, постанови або ухвали про закриття провадження в адміністративній справі.

За правилами частини першої статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи (частина друга статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України).

За приписами частини третьої статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Частиною четвертою статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-3, 5 частини першої статті 36, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до частини четвертої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у розглядуваній ним справі. Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Суд, який розглядає справу, має бути «безстороннім» і «незалежним» (частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Натомість, як уже було зазначено вище, частина четверта статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Так, мотиви заявлення відводу судді Леонтовичу А.М. зводяться до твердження позивача про те, що подана нею до Київського окружного адміністративного суду позовна заява відповідає вимогам частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, тому безпідставно залишена без руху.

Суд звертає увагу, що ухвала про залишення позовної заяви без руху є процесуальним рішенням суду, прийнятим у межах наданих суду повноважень відповідно до статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України з метою усунення недоліків позовної заяви та забезпечення її відповідності вимогам процесуального закону.

Таким чином, доводи заяви про відвід фактично зводяться до оскарження процесуального рішення суду та незгоди з його змістом.

Водночас, процесуальний закон передбачає інші способи реагування на такі рішення, зокрема їх оскарження у встановленому порядку, однак не допускає використання інституту відводу судді як способу перегляду чи оцінки процесуальних дій суду.

Розглянувши заяву про відвід судді Леонтовича А.М., проаналізувавши наведені позивачем аргументи, суд вважає їх необґрунтованими, оскільки вмотивованих доводів та доказів упередженості судді Леонтовича А.М. у подальшому розгляді справи, не наведено та не надано.

У підсумку суд зазначає, що не може бути підставою для відводу заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у його неупередженості або необ`єктивності, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Оскільки позивачем жодних належних та допустимих доказів щодо обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Леонтовича А.М. не наведено, а мотиви, які зазначені у поданій заяві про відвід судді, базуються лише на припущеннях, що у силу приписів статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України не можуть бути підставою для відводу, тому у задоволенні заяви позивача про відвід судді Леонтовичу А.М. слід відмовити.

Керуючись статями 36, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про відвід судді Леонтовича А.М. в адміністративній справі № 320/4898/26.

Справу №320/4898/26 повернути раніше визначеному складу суду для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Оскарження ухвали суду окремо від рішення суду не допускається. Заперечення на ухвалу суду включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Скрипка І.М.