Справа № 480/7776/24
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2026-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 р. Справа № 480/7776/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Катунова В.В. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання Євсєєвої М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 25.12.2025, суддя С.М. Глазько, по справі № 480/7776/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Білопільський елеватор"

до Головного управління ДПС у Сумській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Білопільський елеватор", звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Сумській області, у якій просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області № 14 від 13.05.2024.

В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що 25.03.2024 Головним управлінням ДПС у Сумській області видано наказ № 678-кп «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податків ТОВ Білопільський елеватор» на підставі підпункту 78.1.21 статті 78 Податкового кодексу України.

На підставі зазначеного наказу з 26.03.2024 по 01.04.2024 відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань виплати доходів із джерелом походження в Україні на користь нерезидентів - компаній AGROPROSPERIS 2 LIMITED та ALLIS ENTERPRISES LIMITED (Республіка Кіпр) та утримання податку з таких доходів за період з 01.01.2017 по 31.12.2019.

За результатами перевірки 08.04.2024 складено акт № 4089/18-28-23-14/35943861, у якому контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем вимог податкового законодавства щодо оподаткування процентних доходів, виплачених на користь зазначених нерезидентів.

На підставі вказаного акта перевірки ГУ ДПС у Сумській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 13.05.2024 № 14, яким позивачу визначено грошове зобов`язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб на загальну суму 20 541 855 грн.

Позивач зазначає, що висновки акта перевірки є необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки компанії AGROPROSPERIS 2 LIMITED та ALLIS ENTERPRISES LIMITED є фактичними отримувачами (бенефіціарними власниками) процентного доходу, а не агентами чи номінальними утримувачами доходу.

У позовній заяві вказано, що всі кредитні договори та договори про реструктуризацію, за якими здійснювалась виплата процентів, є чинними, укладені належним чином, а відповідні додаткові угоди прямо підтверджують статус нерезидентів як власників прав вимоги за кредитними зобов`язаннями.

Позивач також зазначає, що відповідачем не враховано фінансову звітність нерезидентів, звіти про рух грошових коштів, а також обставини подальшого використання отриманих процентних доходів, що, на думку позивача, призвело до помилкових висновків щодо співвідношення отриманих і виплачених сум.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 25.12.2025 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Білопільський елеватор" до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області № 14 від 13.05.2024.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Білопільський елеватор" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області судовий збір в розмірі 30280,00 грн.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, представник відповідача в апеляційній скарзі зазначає, що на його думку, власний капітал AGROPROSPERIS 2 складається з акційної премії, отриманої від випуску привілейованих акцій, що підлягають погашенню, а зменшення акційної премії обумовлено викупом цих акцій у власного акціонера AMARISTA за рахунок отриманого процентного доходу від українських підприємств.

Згідно відповідей Міністерства фінансів Республіки Кіпр встановлено, що джерелом походження коштів, за рахунок яких було надано позики українським підприємствам, є кошти компанії NAP (Кайманові Острови), а не власні кошти AGROPROSPERIS 2 LIMITED, що підтверджується наступним.

На переконання апелянта, «інвестиційні операції» було здійснено з метою приховування ланцюга походження грошових коштів, що були наданні в вигляді кредитів українським підприємствам та відповідно учасниками даної схеми було виключено таку ознаку кінцевого власника отриманих доходів як наявність юридичних зобов`язань для перерахунку отриманих доходів від українських підприємств. Фактично учасники схеми отримавши кредитні кошти від NAP (Кайманові Острови) перекваліфікували ці кошти в аванси акціонера по яким не встановлюється юридичне зобов`язання по поверненню і відсутні строки для їх повернення.

Позивач не скористався своїм правом та не надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Білопільський елеватор» () зареєстроване як юридична особа 19.06.2008 Білопільською районною державною адміністрацією Сумської області та перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Сумській області як платник податків, у тому числі податку на прибуток підприємств.

Основним видом діяльності позивача є складське господарство, іншими видами діяльності є, зокрема, після урожайна діяльність, оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин.

Учасником Товариства з найбільшою часткою у розмірі 99,90% є Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОБІЛДТНВЕСТ".

Товариство входить до складу транснаціональної інвестиційної групи NCH, яка включає, зокрема:

- компанію "ЕЙТІЕС АГРІБІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД" (компанія "ATS AGRIBUSINESS INVESTMENTS LIMITED");

- компанію "АМАРІСТА ЛІМІТЕД" (компанія "AMARISTA LIMITED");

- компанію "АГРО ДЕВЕЛОПМЕНТ (ЮКРЕЙН) ЛІМІТЕД" (компанія "AGRO DEVELOPMENT (UKRAINE) LIMITED");

- компанію "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" (компанія "AGROPROSPERIS 2 LIMITED");

- компанію "ЕЛЛІС ЕНТЕРПРАИЗИС ЛІМІТЕД" (ALLIS ENTERPRISES

9 липня 2008 року позивач та компанія "ЕЙТІЕС АГРІБІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД" уклали кредитний договір № LA-22-08 (надалі - "Кредитний договір 2008 року), відповідно до якого "[...] Кредитор [компанія "ЕЙТІЕС АГРІБІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД"] передає Позичальнику [Позивач] в тимчасове користування грошові кошти, в подальшому Кредит, для поповнення обігових коштів і налагодження фінансово-господарської діяльності Позичальника, а Позичальник зобов`язується використати Кредит для поповнення обігових коштів і налагодження фінансово-господарської діяльності Позичальника, а Позичальник зобов`язується використати Кредит на поповнення обігових коштів і налагодження фінансово-господарської діяльності, повернути Кредитору на умовах даного договору таку саму суму Кредиту і виплатити Кредитору відсотки за користування Кредитом [...] Загальна сума Кредиту складає 2 500 000,00 дол. США (два мільйони п`ятсот) [...] Розмір ставки відсотків за користування кредитом складає 11% річних [...] виходячи з 365 календарних днів у роцї'.

У подальшому з огляду на укладення 1 грудня 2016 року Договору про реструктуризацію між компанією "ЕЙТІЕС АГРІБІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД", компанією "АМАРІСТА ЛІМІТЕД" та компанією "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" компанія "ЕЙТІЕС АГРІБІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД" була замінена на нового кредитора - компанію "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД", зареєстровану у Республіці Кіпр.

Компанія "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" була кредитором за Кредитним договором 2008 року протягом 2017-2018 року, а після укладення 27 листопада 2018 року Договору про реструктуризацію між компанією "АГРО ДЕВЕЛОПМЕНТ (ЮКРЕЙН) ЛІМІТЕД", компанією "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" та компанією "ЕЛЛІС ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД" компанія "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" була замінена на нового кредитора - компанію "ЕЛЛІС ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД", зареєстровану у Республіці Кіпр. Сума Кредиту була змінена на 6 500 000,00 доларів США. Процентна ставка була зменшена з 11% річних до 9,8% річних, а потім до 3% річних. Позивача було замінено на Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОДАР-БАР".

15 квітня 2010 року позивач та компанія "ЕЙТІЕС АГРІБІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД" уклали кредитний договір № LA-32-10 (надалі - "Кредитний договір 2010 року'), згідно з пп. 1.1-1.3 якого "[...]Кредитор [компанія "ЕЙТІЕС АГРІБІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД"] передає Позичальнику [Позивач] в тимчасове користування грошові кошти, в подальшому Кредит, для поповнення обігових коштів і налагодження фінансово-господарської діяльності Позичальника, а Позичальник зобов`язується використати Кредит на поповнення обігових коштів і налагодження фінансово-господарської діяльності Позичальника, повернути Кредитору на умовах даного Договору таку саму суму Кредиту і виплатити Кредитору відсотки за користування Кредитом. Загальна сума Кредиту складає 3 000 000,00 дол. США (три мільйони) доларів США. Розмір ставки відсотків за користування кредитом складає 11% річних, виходячи з 365 календарних днів у році.

У подальшому з огляду на укладення 1 грудня 2016 року Договору про реструктуризацію між компанією "ЕЙТІЕС АГРІБІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД", компанією "АМАРІСТА ЛІМІТЕД" та компанією "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" компанія "ЕЙТІЕС АГРІБІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД" була замінена на нового кредитора - компанію "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД", зареєстровану у Республіці Кіпр.

Компанія "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" була кредитором за Кредитним договором 2010 року протягом 2017-2018 року, а після укладення 27 листопада 2018 року Договору про реструктуризацію між компанією "АГРО ДЕВЕЛОПМЕНТ (ЮКРЕЙН) ЛІМІТЕД", компанією "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" та компанією "ЕЛЛІС ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД" компанія "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" була замінена на нового кредитора - компанію "ЕЛЛІС ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД", зареєстровану у Республіці Кіпр. Сума Кредиту була змінена на 4 921 583,85 доларів США, процентна ставка була зменшена з 11% річних до 9,8% річних.

Протягом 2017-2018 років позивач здійснював виплату доходу на користь нерезидента - компанії "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" - у вигляді процентів за Кредитними договорами:

за 2017 рік - 47 737 418 грн;

за 2018 рік - 14 967 295 грн.

Також, протягом 2019 року Позивач здійснював виплату доходу на користь нерезидента - компанії "ЕЛЛІС ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД" - у вигляді процентів за Кредитними договорами у розмірі 22 281 311 грн.

При виплаті такого доходу Товариство застосовувало зменшену ставку оподаткування податком з доходів нерезидента із джерелом їх походження з України у розмірі 2% на підставі Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи (надалі - "Конвенція).

Враховуючи викладене в абзаці вище, Товариством було нараховано та сплачено такі суми податку з доходів нерезидента із джерелом їх походження з України:

за 2017 рік - 954 748 грн;

за 2018 рік - 299 346 грн;

за 2019 рік - 445 626 грн.

25.03.2024 Головним управлінням ДПС у Сумській області видано наказ № 678-кп «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податків ТОВ Білопільський елеватор», підставою для проведення якої зазначено підпункт 78.1.21 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

На підставі вказаного наказу посадовими особами ГУ ДПС у Сумській області у період з 26.03.2024 по 01.04.2024 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Білопільський елеватор» з питань виплати доходів із джерелом походження в Україні на користь нерезидентів компаній AGROPROSPERIS 2 LIMITED та ALLIS ENTERPRISES LIMITED (Республіка Кіпр) та утримання податку з таких доходів за період з 01.01.2017 по 31.12.2019.

За результатами проведеної перевірки 08.04.2024 складено акт № 4089/18-28-23-14/35943861 «Про результати проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю Білопільський елеватор», до якого додано додатки.

З акта перевірки № 4089/18-28-23-14/35943861 від 08.04.2024 вбачається, що у період з 26.03.2024 по 01.04.2024 року Головним управлінням ДПС у Сумській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Білопільський елеватор» () з питань дотримання вимог податкового законодавства при виплаті доходів із джерелом їх походження з України на користь нерезидентів за період з 01.01.2017 по 31.12.2019.

Перевіркою встановлено, що ТОВ «Білопільський елеватор» здійснювало виплати доходів у вигляді процентів за користування кредитами на користь компаній-нерезидентів «AGROPROSPERIS 2 LIMITED» (Республіка Кіпр) та «ALLIS ENTERPRISES LIMITED» (Республіка Кіпр) на підставі кредитних договорів № LA-22-08 від 09.07.2008 та № LA-32-10 від 15.04.2010. Загальна сума сплачених відсотків (за вирахуванням податку) за перевіряємий період склала 4 596 481,75 дол. США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 123 883 180,30 грн. У розрізі податкових періодів виплати здійснювались наступним чином: у 2017 році сплачено 2 931 675,57 дол. США (79 623 777,06 грн); у 2018 році 854 500,89 дол. США (23 105 225,56 грн); у 2019 році 810 305,29 дол. США (21 154 177,69 грн). При здійсненні цих виплат платник податків утримав податок за ставкою 2%, керуючись пунктом 2 статті 11 Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування, сплативши до бюджету сумарно 93 805,84 дол. США (2 528 230,83 грн).

Висновки акта перевірки про порушення податкового законодавства ґрунтуються на інформації та копіях документів, отриманих ДПС України від Міністерства фінансів Республіки Кіпр (як компетентного органу) у відповідь на запити про міжнародну правову допомогу. Зокрема, контролюючим органом використано інформацію з листів кіпрського компетентного органу від 18.01.2021 № 3.10.43.2/AV.216 P.822, від 22.02.2021 № 3.10.43.2/AV.225 P.848, від 18.06.2018 № TD 3.10.43.2/AV.150 P.634 та від 11.05.2023 № 3.10.43.2/AV.268 P.972. Аналізом зазначених матеріалів встановлено, що фактичним (бенефіціарним) власником доходу є не кіпрські компанії, а партнерство з обмеженою відповідальністю «NCH Agribusiness Partners LP» (Кайманові Острови), а кіпрські компанії виконували виключно транзитну функцію.

Щодо компанії «AGROPROSPERIS 2 LIMITED» (Кіпр) перевіркою встановлено, що вона була зареєстрована 27.10.2016, а вже 01.12.2016 уклала тристоронню угоду про реструктуризацію, за якою отримала кредитний портфель українських підприємств від попереднього кредитора «ATS Agribusiness Investments Limited». Зазначена компанія не мала власних активів для надання позик: фінансування здійснювалося за рахунок випуску привілейованих акцій, які передавалися єдиному акціонеру компанії «AMARISTA LIMITED» (Кіпр), яка, в свою чергу, отримувала фінансування від «NCH Agribusiness Partners LP» (Кайманові Острови). Встановлено відсутність у «AGROPROSPERIS 2 LIMITED» необхідного обсягу ресурсів для ведення самостійної діяльності: персонал надавався за договорами аутсорсингу компанією «ATS Agribusiness Investments Limited», директори компанії Andreas Santis та Angela Avgousti одночасно обіймали посади директорів у численних інших компаніях групи AGROPROSPERIS (зокрема, Agroprosperis 3 LTD, Agroprosperis Trading 2 LTD та ін.), а управління банківськими рахунками та глобальний контроль здійснювалися офісом компанії «NCH Capital Inc» у м. Нью-Йорк, США.

З аналізу фінансової звітності «AGROPROSPERIS 2 LIMITED», наданої кіпрським компетентним органом, вбачається, що єдиним джерелом доходу компанії були відсотки від позик українських підприємств. При цьому компанія застосовувала режим вирахування умовних процентів (Notional Interest Deduction NID), що дозволяло зменшувати об`єкт оподаткування на Кіпрі на суму до 79,9%. Так, у 2017 році при нарахованому процентному доході 45 663 030 євро об`єкт оподаткування було зменшено на 36 494 051 євро (NID), внаслідок чого сплачений на Кіпрі корпоративний податок склав лише 7 886 євро (0,017% від доходу). У 2018 році при доході 49 856 924 євро сплачено 362 246 євро податку (0,7%). Отримані кошти «AGROPROSPERIS 2 LIMITED» перераховувала своєму акціонеру «AMARISTA LIMITED» у формі викупу привілейованих акцій, що підлягають погашенню. Зокрема, 29.12.2018 було викуплено 916 акцій на суму 69 000 тис. доларів США, а 30.12.2019 1 014 акцій на суму 76 383 тис. доларів США. Кошти від цих операцій транзитом проходили через «AMARISTA LIMITED» і спрямовувалися на погашення авансів/позик перед кінцевим бенефіціаром «NCH Agribusiness Partners LP» (Кайманові Острови).

Щодо компанії «ALLIS ENTERPRISES LIMITED» (Кіпр) перевіркою встановлено аналогічну схему транзиту коштів. У грудні 2018 року ця компанія отримала права вимоги за кредитами від «AGROPROSPERIS 2 LIMITED» в обмін на випуск привілейованих акцій. Отримані від українського позичальника відсотки компанія «ALLIS ENTERPRISES LIMITED» перераховувала назад на користь «AGROPROSPERIS 2 LIMITED» також через механізм викупу власних акцій (наприклад, у 2018 році на суму 9 662 677 дол. США, у 2019 році на суму 14 832 518 дол. США). У подальшому ці кошти рухалися за вищеописаним ланцюгом до Кайманових Островів. Фінансова звітність «ALLIS ENTERPRISES LIMITED» за 2019 рік підтверджує, що 83% витрат з податку на прибуток становив податок, сплачений в Україні, і лише 17% податок на Кіпрі.

На підставі викладеного в акті перевірки зроблено висновок, що компанії «AGROPROSPERIS 2 LIMITED» та «ALLIS ENTERPRISES LIMITED» не мали права визначати подальшу економічну долю доходу, були зв`язані зобов`язаннями щодо перерахування коштів і діяли як проміжні ланки (кондуїтні компанії). Тому застосування пільгової ставки 2% згідно з Конвенцією визнано неправомірним. Доходи підлягали оподаткуванню за ставкою 15% відповідно до пп. 141.4.2 п. 141.4 ст. 141 Податкового кодексу України.

Згідно з розділом IV акта перевірки, контролюючим органом встановлено порушення ТОВ «Білопільський елеватор» п. 103.2 ст. 103, пп. 141.4.2 п. 141.4 ст. 141 Податкового кодексу України та ст. 11 Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр, внаслідок чого підприємством не утримано та не сплачено до бюджету податок на доходи нерезидентів на загальну суму 16 433 483 грн, у тому числі: за 2017 рік 10 562 338 грн; за 2018 рік 3 064 978 грн; за 2019 рік 2 806 167 грн.

На підставі встановлених порушень Головним управлінням ДПС у Сумській області 13.05.2024 прийнято податкове повідомлення-рішення № 14, яким ТОВ «Білопільський елеватор» визначено грошове зобов`язання з податку з доходів нерезидентів (податку на прибуток іноземних юридичних осіб) на загальну суму 20 541 855 грн, у тому числі основний платіж та штрафні (фінансові) санкції (податкове зобов`язання у розмірі 16 433 483 грн та штрафні санкції у розмірі 4 108 372 грн).

Не погодившись з оскаржуваним ППР, позивач звернувся зі скаргою до Державної податкової служби України (надалі - "ДПС України), яка була залишена без задоволення рішенням № 22386/6/99-00-06-01-02-06 від 23.07.2024 року, отриманим позивачем 30 липня 2024 року.

Позивач не погоджуючись з висновками акта перевірки та прийнятим податковим повідомленням-рішенням, звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність висновку контролюючого органу про те, що нерезиденти "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" (Кіпр) та "ЕЛЛІС ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД" (Кіпр) не є бенефіціарними (фактичними) отримувачами (власниками) доходу у вигляді процентів за користування позикою, а відтак і безпідставність доводів контролюючого органу щодо необхідності оподаткування виплаченого вказаній компанії доходу у вигляді відсотків за загальним правилом в розмірі 15%.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 14.1.54 ст. 14 ПК України визначено, що дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

Згідно з пп. 141.4.1 ст. 141 ПК України доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, оподатковуються в порядку і за ставками, визначеними цією статтею. Для цілей цього пункту такими доходами є: а) проценти, дисконтні доходи, що сплачуються на користь нерезидента, у тому числі проценти за позиками та борговими зобов`язаннями, випущеними (виданими) резидентом.

Відповідно до п. 141.4.2 ст. 141 ПК України резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи (крім постійного представництва нерезидента на території України) будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), утримують податок з таких доходів, зазначених у підпункті 141.4.1 цього пункту, за ставкою в розмірі 15 відсотків (крім доходів, зазначених у підпунктах 141.4.3 - 141.4.6 та 141.4.11 цього пункту) їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності.

Отже, законодавством України передбачено, що оподаткуванню податком на прибуток за ставкою 15 % підлягають виплачені резидентом на користь нерезидента проценти як плата за використання коштів або товарів (робіт, послуг), отриманих у кредит.

Відповідно до пункту 3.2 статті 3 ПК України якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору.

Порядок застосування міжнародного договору України про уникнення подвійного оподаткування стосовно повного або часткового звільнення від оподаткування доходів нерезидентів із джерелом їх походження з України визначено ст. 103 ПК України.

Згідно з п. 103.2 ст. 103 ПК України особа (податковий агент) має право самостійно застосувати звільнення від оподаткування або зменшену ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України на час виплати доходу нерезиденту, якщо такий нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу і є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України.

Положеннями п. 103.4 ст. 103 ПК України визначено, що підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до п. 103.5 ст. 103 ПК України довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.

Отже, у момент виплати доходу достатньою підставою для застосування зниженої ставки податку є наявність довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України і така довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.

Між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр підписано Конвенцію про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи від 08.11.2012, яку ратифіковано 04.07.2013. Набрала чинності для України 07.08.2013 року.

За змістом положень зазначеної Конвенції, проценти, що виникають в одній Договірній Державі і сплачуються резиденту другої Договірної Держави, будуть оподатковуватись тільки в цій другій Державі, якщо такий резидент має фактичне право на ці проценти і підлягає оподаткуванню в цій другій Договірній Державі у відношенні цих процентів.

Термін "проценти" при використанні в цій статті означає доход від боргових вимог будь-якого виду, незалежно від іпотечного забезпечення і незалежно від володіння правом на участь у прибутках боржника, і зокрема, доход від урядових цінних паперів і доход від облігацій і боргових зобов`язань.

Термін "проценти" не буде включати ніякі доходи, які можуть розглядатись як розподіл згідно з положеннями статті 10 цієї Конвенції.

Положення пункту 1 цієї статті не застосовуються, якщо особа, що фактично має право на проценти, яка є резидентом однієї Договірної Держави, здійснює комерційну діяльність у другій Договірній Державі, в якій виникають проценти, через розташоване там постійне представництво, або здійснює в цій другій Державі незалежні особисті послуги з розташованої там постійної бази, і боргове зобов`язання, на підставі якого сплачуються проценти, дійсно відноситься до такого постійного представництва або постійної бази.

Разом з тим, право на застосування зменшеної ставки податку, передбачену відповідним міжнародним договором України, виникає, за умови одночасного виконання таких вимог: нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України; нерезидентом надано довідку (або її нотаріально засвідчену копію), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України; нерезидент є бенефіціарним власником доходу.

За правилами п. 103.3 ст. 103 ПК України бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу для цілей застосування пониженої ставки податку згідно з правилами міжнародного договору України до дивідендів, процентів, роялті, винагород тощо нерезидента, отриманих із джерел в Україні, вважається особа, що має право на отримання таких доходів.

При цьому бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу не може бути юридична або фізична особа, навіть якщо така особа має право на отримання доходу, але є агентом, номінальним утримувачем (номінальним власником) або є тільки посередником щодо такого доходу.

Для визначення особи як фактичного отримувача доходу, така особа повинна володіти не тільки правом на отримання доходу, але повинна бути і особою, яка визначає подальшу економічну долю доходу. Тобто, коли отримувач процентів має право отримувати вигоду та визначати подальшу економічну долю доходу і не пов`язаний договірними або юридичними зобов`язаннями щодо перерахування такого доходу іншій особі, отримувач є бенефіціарним власником доходу (постанова КАС ВС від 14.08.2018 №К/9901/51316/18).

Отже, чинним законодавством не встановлено форми документу, що підтверджує статус контрагента як бенефіціарного власника доходу, та який повинна мати особа на момент проведення виплати. Однак, у разі заперечення обставин щодо бенефіціарного статусу нерезидента-отримувача доходу, обов`язок доказування зворотного в силу положень Кодексу адміністративного судочинства України покладається на контролюючий орган як на суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у справах №817/1045/17 та №803/1005/17.

З матеріалів справи, колегією суддів встановлено, що в даному ж випадку, на підтвердження того факту, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір станом на 2017 рік, позивач надав свідоцтво резидента, видане 20.02.2017 Податковим управлінням 1472 Нікосії Міністерства фінансів Республіки Кіпр, яким засвідчено, що компанія "AGROPROSPERIS 2 LIMITED" зареєстрована у республіці Кіпр з 27.10.2016. Апостиль виданий компанії "AGROPROSPERIS 2 LIMITED" головою відділу прибуткових податків А. Хаджидеметріу, засвідчений постійним секретарем Міністерства юстиції та з питань громадського порядку Кіпру у м. Нікосії В. Іоанну 24.02.2017 № 43885/17 (т.1 а.с.143).

Крім того, на підтвердження того факту, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір станом на 2018 рік, позивач надав податкове свідоцтво резидента, видане 19.04.2018 Податковим управлінням 1472 Нікосії Міністерства фінансів Республіки Кіпр, яким засвідчено, що компанія "AGROPROSPERIS 2 LIMITED" зареєстрована у республіці Кіпр з 27.10.2016. Апостиль виданий компанії "AGROPROSPERIS 2 LIMITED" головою відділу прибуткових податків А. Хаджидеметріу, засвідчений постійним секретарем Міністерства юстиції та з питань громадського порядку Кіпру у м. Нікосії Хризі Блітса 26.04.2018 № 87721/18 (т.1 а.с.146).

Також, на підтвердження того факту, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір станом на 2018 рік, позивач надав податкове свідоцтво резидента, видане 13.04.2018 окружним відділом прибуткових податків Лімасоль Податкового управління Міністерства фінансів Республіки Кіпр, яким засвідчено, що компанія "ALLIS ENTERPRISES LIMITED" є резидентом в Республіці Кіпр починаючи з 16.05.2008. Апостиль виданий компанії "ALLIS ENTERPRISES LIMITED" підписаний Є. Хараламбус, що діє на посаді Податкового комісара та засвідчений постійним секретарем Міністерства юстиції та з питань громадського порядку Кіпру у м. Нікосії Хризі Блітса 26.04.2018 №87739/18 (т.1 а.с.149).

На підтвердження того факту, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір станом на 2019 рік, позивач надав податкове свідоцтво резидента, видане 21.02.2019 окружним відділом прибуткових податків Лімасоль Податкового управління Міністерства фінансів Республіки Кіпр, яким засвідчено, що компанія "ALLIS ENTERPRISES LIMITED" є резидентом в Республіці Кіпр починаючи з 16.05.2008. Апостиль виданий компанії "ALLIS ENTERPRISES LIMITED" підписаний Є. Хараламбус, що діє на посаді Податкового комісара та засвідчений постійним секретарем Міністерства юстиції та з питань громадського порядку Кіпру у м. Нікосії Хризі Блітса 01.03.2019 №41064/19 (т.1 а.с.152).

Надані позивачем документи відповідають вимогам як міжнародного, так і національного законодавства. Зазначені обставині визнаються сторонами, зокрема, відповідач не заперечує, що компанії "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" та "ЕЛЛІС ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД" були резидентами Республіки Кіпр у розумінні Конвенції у спірні періоди і надавала позивачу довідки на підтвердження цьому, видані компетентним (уповноваженим) органом Республіки Кіпр, які відповідають вимогам ст. 103 (пп. 103.4-103.5) ПК України.

В свою чергу, спір між сторонами виник у зв`язку з невизнанням контролюючим органом права позивача на застосування зменшеної ставки оподаткування податком з доходів нерезидента із джерелом їх походження з України у розмірі 2% у 2017-2019 роках на підставі Конвенції з посиланням на те, що компанії "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" та "ЕЛЛІС ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД" не були бенефіціарними власниками процентного доходу, отриманого від ТОВ "Білопільський елеватор", оскільки, на думку відповідача, здійснювали подальше перерахування процентів на користь компанії NCH Agribusiness Partners LP (скорочено NAP) (Кайманові Острови).

Аналізуючи зазначені вище доводи податкового органу та надані сторонами докази, суд першої інстанції вірно зауважив, що сам по собі факт укладення договору про реструктуризацію не підтверджує того, що компанії "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" та "ЕЛЛІС ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД" не були бенефіціарними власниками процентного доходу, отриманого від ТОВ "Білопільський елеватор" у 2017-2019 роках.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на наступне:

1) договір про реструктуризацію від 01.12.2016 було укладено з метою передачі функції фінансування в межах групи компанії "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД", при чому за наслідками укладення такого Договору компанія "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" набула права вимоги до українських компаній групи, включаючи позивача, за кредитними договорами, стороною яких вона стала (т.1 а.с.40-43);

2) договір про реструктуризацію від 27.11.2018 було укладено з метою передачі функції фінансування в межах групи компанії "ЕЛЛІС ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД", при чому за наслідками укладення такого Договору компанія "ЕЛЛІС ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД" набула права вимоги до українських компаній групи, включаючи позивача, за кредитними договорами, стороною яких вона стала (т.1 а.с.52-54);

3) відповідач не наводить жодного доказу того, що в результаті укладення Договорів про реструктуризацію компанії "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" та "ЕЛЛІС ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД" набули статусу агента або особи, що виконує лише посередницькі функції щодо доходу, отримуваного за кредитними договорами, стороною яких вони стали.

Більше того, і позивач, і компанії "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" та "ЕЛЛІС ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД" підтвердили, що (а) останні не є агентом, номінальним утримувачем (номінальним власником) чи посередником щодо доходу, отримуваного за такими Кредитними договорами, і є власником прав вимоги за Кредитними договорами; (б) у компанії "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" та "ЕЛЛІС ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД" не існує зобов`язань з передання отриманих за Кредитними договорами процентів третім особам.

Відповідач же не вказує яким чином факт зміни структури внутрішньогрупового фінансування може довести відсутність у компанії "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" та "ЕЛЛІС ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД" статусу бенефіціарного власника процентного доходу, отриманого від позивача у 2017-2019 роках.

У постанові від 21.03.2018 у справі № 803/1005/17 Верховний Суд відзначив, що чинним законодавством не передбачено ні уповноваженого органу, ні форми звітності, на підставі яких резидент міг би документально підтвердити фактичне право на одержання доходу (статус бенефіціарного власника). Водночас у разі заперечення обставин щодо бенефіціарного власника, обов`язок доказування зворотного покладається на контролюючий орган як на суб`єкта владних повноважень.

В іншій постанові від 14.08.2018 у справі № 817/1045/17 Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, аналізуючи подібні правовідносини, стороною яких виступала компанія тієї ж інвестиційної групи, що і "ЕЙТІЕС АГРІБІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД", зазначив, що "[…] проценти за користування позикою були перераховані на рахунок нерезидента - ATS AGRIBUSINESS INVESTMENTS LIMITED, Кіпр, а відповідачем, всупереч вимог процесуального Закону, не було надано доказів того, що вказаний нерезидент не має повноважень визначати подальшу економічну долю такого доходу у вигляді відсотків тобто не є бенефіціарним (фактичним) отримувачем доходу, а з наданих позивачем доказів, що наявні в матеріалах справи, не вбачається, що вказана компанія має будь - які зобов`язання щодо подальшого перерахування отриманого доходу (його більшої частини) іншому нерезиденту, як відсутні і будь-які обмеження щодо самостійного визначення подальшої економічної долі вказаного доходу, суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про необґрунтованість доводів контролюючого органу, що нерезидент - ATS AGRIBUSINESS INVESTMENTS LIMITED, Кіпр, не є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу у вигляді процентів за користування позикою, а відтак і безпідставність доводів контролюючого органу, щодо необхідності оподаткування виплаченого вказаній компанії доходу у вигляді відсотків за загальним правилом в розмірі 15%.".

Згідно із додатковими угодами № 7, № 8 до вищевказаних кредитних договорів та листів податкового департаменту Міністерства фінансів Республіки Кіпр від 22.02.2021 (т.2 а.с.241-234) та 18.01.2021 (т.2 а.с.232-234), компанії "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" та "ЕЛЛІС ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД" не є агентами, номінальними утримувачами (номінальними власниками) чи посередниками щодо доходу, отримуваного за такими Кредитними договорами, а є власниками прав вимоги за Кредитними договорами і у них не існує зобов`язань з передання отриманих за Кредитними договорами процентів третім особам.

Відповідно до Управлінських звітів компанії "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" та Управлінських звітів компанії "ЕЛЛІС ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД", основними видами діяльності компаній є здійснення капіталовкладень та фінансування пов`язаних компаній.

Відповідно до п. 87 Статуту компанії "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД", управління діяльністю компанії здійснюється Радою директорів, яка "може здійснювати всі повноваження Компанії, які відповідно до Закону і цього Статуту не повинні здійснюватися на Загальних зборах Компанії. До таких повноважень згідно зі Статутом належать, зокрема, такі: повноваження укладати договори (п. 4 Статуту); повноваження на викуп, випуск привілейованих акцій, що підлягають викупу, розпорядження акціями (пп. 5.4, 5.6, 8 Статуту); повноваження на пред`явлення вимог до учасників стосовно сплати грошей, несплачених за їх акції (п. 20 Статуту); повноваження на конфіскацію акцій учасників у разі несплати ними заборгованості відповідно до вимоги про сплати (пп. 43-45 Статуту).

Аналогічні положення передбачені Статутом і для Ради директорів компанії "ЕЛЛІС ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД".

Також, Додатковими угодами до Кредитних договорів, укладеними після укладення Договору про реструктуризацію від 01.12.2016 та Договору про реструктуризацію від 27.11.2018, всі вони були підписані директорами компанії "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" та компанії "ЕЛЛІС ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД".

Рішення про зворотній викуп акцій компанії "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" та компанії "ЕЛЛІС ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД" протягом 2017-2019 років приймались Радою директорів.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що протягом 2017-2019 років компанії "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" та "ЕЛЛІС ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД" мали своє місцезнаходження на території Республіки Кіпр, що не заперечується відповідачем в Акті перевірки. Управління компаніями здійснювали директори на підставі Генеральних договорів про надання послуг від 02.01.2020, укладених між компанією "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" та компанією "ЕЙТІЕС АГРІБІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД", компанією "ЕЛЛІС ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД" та компанією "ЕЙТІЕС АГРІБІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД".

Відповідно до умов зазначених договорів (пункт 2.1), компанія "ЕЙТІЕС АГРІБІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД" як виконавець зобов`язалась надати компанії "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" як замовнику такі послуги: загальне управління компанією; управління кредитним портфелем та фінансування афілійованих компаній; аналіз та управління грошовими потоками; підготовка звітності щодо платежів за виданими кредитами; забезпечення документообігу та виконання інших звичайних функцій, пов`язаних з діяльністю компанії; ІТ-підтримка діяльності компанії та її бізнес-процесів; взаємодія з аудиторами щодо підготовки річних звітів.

Згідно із п. 29.1, під час надання послуг компанія "ЕЙТІЕС АГРІБІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД" як виконавець залучає працівників: Ангелу Августі, Андреаса Сантіса, Олександра Кравченка, Георгію Янгопулу, Їанноса Савідеса та будь-яких інших працівників, якщо вони необхідні для надання послуг компанії "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД".

Аналогічні положення передбачені Генерального договору про надання послуг від 02.01.2020, укладеного з компанією "ЕЛЛІС ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД".

Вказані особи також виконували функції директорів в інших компаніях, але лише в компаніях групи, що не може підтверджувати або спростовувати статус компаній "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" та "ЕЛЛІС ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД" як бенефіціарного власника процентного доходу, отриманого від позивача.

Протягом 2017-2019 років компанія "ЕЙТІЕС АГРІБІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД" виплатила 374298 євро в якості винагороди директорів пов`язаних компаній-учасників групи, що підтверджується з листами компанії "ЕЙТІЕС АГРІБІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД" від 21.12.2023, від 26.03.2024.

Також, протягом цього періоду компанії не видавали генеральних довіреностей, що підтверджується свідоцтвами бенефіціарного власника процентного доходу за 2017-2019 роки.

Як встановлено з фінансової звітності компанії "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" за 2017-2018 роки та фінансової звітності компанії "ЕЛЛІС ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД" за 2018-2019 роки в результаті використання своїх фінансових інструментів (включаючи надання кредитів Позивачу) компанія "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" та компанія "ЕЛЛІС ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД" самостійно несуть такі ризики: ризик зміни відсоткової ставки, кредитний ризик, ризик втрати ліквідності, ризик зміни цін на ринку, операційний ризик, ризик недотримання нормативно-правових вимог, судовий ризик, репутаційний ризик (розділ "Управління фінансовими ризиками").

Протягом 2017-2019 років компанія "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" та компанія "ЕЛЛІС ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД" мали незначну заборгованість перед пов`язаними особами, яка була погашена, що відображено у розділі "Кредиторська заборгованість" фінансової звітності компаній за 2017-2019 роки.

Також, статус компаній "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" та "ЕЛЛІС ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД" як бенефіціарних власників процентного доходу, отриманого від позивача, підтверджується меморандумами аудиторської компанії "Делойт", складеними на підставі фінансової звітності відповідних компаній-нерезидентів.

Колегія суддів наголошує, що на відміну від транзиту коштів, наявність чи відсутність економічної присутності не є достатньою (ключовою) підставою, у відриві від всіх інших критеріїв/обставин, для висновку, що нерезидент не є бенефіціарним власником доходу.

Вирішуючи питання чи компанія нерезидент самостійно несе ризики у зв`язку із проваджуваною нею діяльністю, слід зважувати на те, що цей критерій дотримано, якщо особа нерезидент самостійно несе ризики пов`язані із її господарською діяльністю. Підтвердженням самостійності несення ризиків можуть виступати: (а) окремі положення договорів, що стосуються відповідальності особи та передбачають можливість застосування до неї штрафних санкцій за порушення договірних зобов`язань; (б) дійсна реалізація по відношенню до нерезидента заходів із притягнення його до юридичної відповідальності (пред`явлення кредиторами вимог про сплату штрафних санкцій; ініціювання судових проваджень тощо); (в) наявність сумнівної заборгованості (bad debt) тощо.

За загальним правилом ознаками, які можуть вказувати на те, що особа-нерезидент не є кінцевим бенефіціарним власником доходу у вигляді процентів, є, зокрема: фактичні ризики, пов`язані із наданням позики резиденту, несе третя особа, а не особа-нерезидент.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 02.04.2024 р. у справі № 826/6241/17.

Колегія суддів вважає, що податковим органом в акті перевірки не проаналізовано детально дані фінансової звітності, відсутні жодні показники, які б свідчили про фактичну наявність господарських ризиків, характер грошових потоків, які б свідчили про фінансування "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" та "ЕЛЛІС ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД", у зв`язку з притягненням останньої до відповідальності, виплатою за зобов`язаннями, фінансування зобов`язань не встановлено.

Отже, відповідачем до суду не надано належних та допустимих доказів, що компанія нерезидент зобов`язана передавати отриманий дохід або переважну його частину на користь іншої особи, обставини справи підтверджують відсутність транзиту грошових коштів від "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" та "ЕЛЛІС ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД", відповідно відсутні підстави вважати, що вказані компанії не є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу від позивача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, під час розгляду цієї справи не довів, що "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" та "ЕЛЛІС ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД" не мають повноважень визначати подальшу економічну долю такого доходу у вигляді відсотків, тобто не є бенефіціарними (фактичними) отримувачами доходу, а з наданих позивачем доказів, що наявні в матеріалах справи, не вбачається, що вказані компанії мають будь-які зобов`язання щодо подальшого перерахування отриманого доходу (його більшої частини) іншому нерезиденту, як відсутні і будь-які обмеження щодо самостійного визначення подальшої економічної долі вказаного доходу.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновклм суду першої інстанції про необґрунтованість та недоведеність тверджень контролюючого органу про те, що нерезиденти "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" (Кіпр) та "ЕЛЛІС ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД" (Кіпр) не є бенефіціарними (фактичними) отримувачами (власниками) доходу у вигляді процентів за користування позикою, а відтак і безпідставність доводів контролюючого органу щодо необхідності оподаткування виплаченого вказаній компанії доходу у вигляді відсотків за загальним правилом в розмірі 15%.

Подібна правова позиція зазначена Верховним Судом у постанові від 19.03.2025 у справі № 560/8133/24 та постанові від 02.07.2025 у справі № 120/14477/24, яка сформована за аналогічних правовідносин (обставин) та в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України є обов`язковою для врахування.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 25.12.2025 по справі № 480/7776/24 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 25.12.2025 по справі № 480/7776/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов З.Г. Подобайло
Постанова складена в повному обсязі 17.04.26.