Справа № 640/9938/20
Суддя: Войтович І. І.
Дата ухвалення: 2026-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2026 року Справа №640/9938/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтович І. І., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський завод зварювального обладнання" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київський завод зварювального обладнання» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 22.04.2020 №040990 про збільшення суми грошового зобов`язання Приватного акціонерного товариства «Київський завод зварювального обладнання» (ідентифікаційний код - 00222249) за платежем - орендна плата з юридичних осію КБК 18010600 на загальну суму 42 745,37 грн. (сума за податковими зобов`язаннями 28 496,91 грн. сума штрафних санкцій 14 248,46 грн.).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Київською міською радою на підставі рішення від 08.11.2001 №86/1520 надано в оренду ПрАТ «КЗЗО» () земельну ділянку, кадастровий номер :69:077:0001, площею 17900 кв.м., місце знаходження: м. Київ, вул. Польова, 24, згідно договору оренди земельної ділянки від 04.10.2002 №72-6-00066. Договір оренди земельної ділянки від 04.10.2002 №72-6-00066 поновлено на 10 років на підставі угоди, що зареєстрована Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Пунктом 2.2 статті 2 Договору оренди (в редакції рішення Господарського суду міста Києва №910/4158/14 від 26.05.2014) встановлено, що річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється в розмірі 3 % (три відсотки) від її грошової оцінки.

ПрАТ «КЗЗО» в 2015 році було замовлено довідку щодо нормативно грошової оцінки земельної ділянки. Згідно довідки від 28.09.2015 №Ю-14423/2015 нормативна грошова оцінка земельної ділянки (кадастровий номер :69:077:0001) становить 40 463 60,60 грн. Таким чином ПрАТ «КЗЗО» було вірно розраховано орендну плату за жовтень 2019 року у розмірі 153 659,83 грн.

Також позивач зазначає, що ПрАТ «КЗЗО» з 2015 року не замовляло жодної нової довідки щодо нормативно грошової оцінки земельної ділянки (кадастровий номер :69:077:0001), а тому податкове повідомлення-рішення контролюючого органу є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.05.2020 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач зазначає, що камеральною перевіркою встановлено, що сума податкового зобов`язання по орендній платі за землю з юридичних осіб (КБК 18010600) за 2019 року, зазначена ПрАТ «КЗЗО» () в уточнюючій податковій декларації №5 від 07.11.2019 року, є нижча, ніж визначено за результатами камеральної перевірки, оскільки обчислення суми податкового зобов`язання проведено товариством без врахування розміру нормативно грошової оцінки земельної ділянки кадастровий номер :69:077:001 від 18.10.2019 року (відомості Державного земельного кадастру).

13.12.2022 Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» №2825-IX, статтею 1 якого ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва.

Пунктом 1 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону визначено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

14.12.2022 вказаний Закон був опублікований в газеті «Голос України» №254 та набрав чинності 15.12.2022.

05.07.2023 на адресу Київського окружного адміністративного суду від Окружного адміністративного суду міста Києва надійшли матеріали адміністративної справи №640/9938/20, які за результатами автоматизованого розподілу були передані на розгляд судді Войтовичу І.І.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.08.2023 прийнято адміністративну справу №640/9938/20 до провадження та продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, запропоновано сторонам, за наявності, подати до суду додаткові пояснення по справі та докази протягом десяти днів з моменту отримання ухвали суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.03.2026 від Головного управління ДПС у м. Києві витребувано докази у справі.

Через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи «Електронний суд» від Головного управління ДПС у м. Києві 27.03.2026 до суду надійшло клопотання про виконання вимог ухвали суду від 23.03.2026.

Ухвалою суду від 15.04.2026 у справі замінено відповідача його правонаступником Головне управління Державної податкової служби у м. Києві () на Головне управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС (код ЄДРПОУ ВП 44116011, місцезнаходження вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116).

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши усі фактичні обставини справи, з`ясувавши позиції сторін, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київський завод зварювального обладнання» (далі по тексту - ТОВ «КЗЗО») є юридичною особою, , місцезнаходження якої: 03056, м. Київ, вулиця Польова, буд. 24.

Основним видом економічної діяльності підприємства є КВЕД 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Головним управлінням ДПС у м. Києві на підставі підпункту 19-1.1.2 пункту 19-1.1 статті 19-1, підпункту 20.1.4 пункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, згідно порядку встановленого статтею 76, та пункту 86.2 статті 86 Податкового кодексу України (далі ПК України) проведено камеральну перевірку уточнюючої податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) ПрАТ «КЗЗО» (станом на момент проведення перевірки організаційно-правова форма юридичної особи позивача була Приватне акціонерне товариство) за 2019 рік.

Перевіркою встановлено, що сума податкового зобов`язання по орендній платі за землю з юридичних осіб (КБК 18010600) за 2019 року, зазначена ПрАТ «КЗЗО» () в уточнюючій податковій декларації № від 07.11.2019 року, є нижча, ніж визначено за результатами камеральної перевірки, оскільки обчислення суми податкового зобов`язання проведено товариством без врахування розміру нормативно грошової оцінки земельної ділянки кадастровий номер :69:077:001 від 18.10.2019 року (відомості Державного земельного кадастру).

За результатами камеральної перевірки складено акт від 06.12.2019 року №97/26-15-04-07-11/00222249.

На підставі вищевказаного акта перевірки ГУ ДПС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 24.01.2020 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб у сумі 28 496,91 грн та застосовано штрафну (фінансову) санкцію у сумі 24 248,46 грн.

Позивач звернувся до Державної податкової служби України зі скаргою на вказане податкове повідомлення-рішення.

Рішенням Державної податкової служби України про результати розгляду скарги від 02.04.2020 №11873/6/99-00-08-05-06-06 скаргу позивача задоволено частково, скасовано податкове повідомлення-рішення від 24.01.2020 № в частині застосування штрафу у сумі 10 000,00 грн., в іншій частині податкове повідомлення-рішення від 24.01.2020 № залишено без змін.

На підставі рішення Державної податкової служби України про результати розгляду скарги від 02.04.2020 №11873/6/99-00-08-05-06-06, Головним управлінням ДПС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення від 22.04.2020 №040990, яким збільшено суму грошового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб на суму 28 496,91 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 14 248,46 грн.

Як вбачається з матеріалів справи 04.10.2002 між ВАТ «Київський завод зварювального обладнання» (станом на момент укладення договору організаційно-правова форма юридичної особи позивача була Відкрите акціонерне товариство) та Київською міською радою (КМР) укладено договір оренди земельної ділянки №72-6-00066.

За умовами пункту 1 договору КМР на підставі рішення Київради від 08.11.2001 за №86/1520 передає, а ВАТ «Київський завод зварювального обладнання» приймає в оренду на 5 (п`ять) років земельну ділянку площею 17 900 кв.м. для експлуатації та обслуговування адміністративно-виробничих будівель і споруд на вул. Польовій, 24 у Солом`янському районі м. Києва у межах, які перенесені у натуру (на місцевість) і зазначені на плані, що є невід`ємною частиною цього договору.

Договір оренди земельної ділянки від 04.10.2002 №72-6-00066 поновлено на 10 років на підставі угоди, що зареєстрована Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради 29.05.2008 за №72-6-00517.

Підпунктом 2.2 Договору, в редакції рішення Господарського суду міста Києва №910/4158/14 від 26.05.2014 встановлено, що «Річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється в розмірі 3% (три відсотки) від її грошової оцінки».

28.09.2015 Комунальним підприємством «Київський інститут земельних відносин» Департаменту земельних ресурсів Київської міської ради видано довідку №Ю-14423/2015 про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки із кадастровим номером :69:077:0001.

Так, згідно довідки від 28.09.2015 №Ю-14423/2015 про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки (кадастровий номер :69:077:0001), нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 40 463 960,60 грн (сорок мільйонів чотириста шістдесят три тисячі дев`ятсот шістдесят гривень 60 копійок).

Товариством, в уточнюючій податковій декларації з орендної плати за землю за 2019 рік вказано загальну суму у розмірі 1 843 917,93 грн з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями у сумі 153 659,83 грн.

У той же час, податковий орган у акті перевірки посилався на відомості Державного земельного кадастру щодо затвердження 18.10.2019 нової нормативно грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером :69:077:0001 зі значеннями 86 704 051,29 грн (вісімдесят шість мільйонів сімсот чотири тисячі п`ятдесят одна гривня 29 копійок).

Позивач наголошує, що зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки з моменту отримання довідки від 28.09.2015 № Ю-14423/2015, на підставі якої товариство провело розрахунок задекларованої суми, не відбувалося, тому стверджує про правильність визначеного саме товариством розміру орендної плати.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює ПК України (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Суд зазначає, що відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним.

Згідно зі статтею 269 ПК України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) і землекористувачі.

Статтею 270 ПК України визначено, що об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні та земельні частки (паї), які перебувають у власності.

При цьому чинне законодавство України передбачає дві форми плати за землю: земельний податок та орендна плата.

ПК України розмежовує такі платежі за суб`єктним складом. Земельний податок підлягає сплаті власником земельної ділянки або постійним користувачем. Орендна плата встановлюється для орендарів землі на підставі відповідного договору.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності це обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункт 14.1.136. пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Відповідно до статті 285 ПК України, базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

За правилами статті 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Позивач є платником орендної плати за землю, що не є спірним.

Так, згідно з підпунктом 19-1.1.2 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

У відповідності до підпункту 20.1.4, пункту 20.1. статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового (підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України).

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

У свою чергу, за визначенням у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів є предметом документальної перевірки.

Згідно з пунктами 76.1 та 76.3 статті 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених пунктом 75.1 статті 75 ПК України, та за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника. Особливості камеральної перевірки полягають у тому, що для її проведення не потрібен наказ керівника податкового органу або інший спеціальний дозвіл чи направлення, не потрібно згоди платника податків, а також його присутності. Камеральній перевірці підлягає уся податкова звітність суцільним порядком. Фактично предмет камеральної перевірки передбачає встановлення повноти, своєчасності подання платником податкової звітності, перевірку правильності оформлення документів податкової звітності (повноти заповнення усіх необхідних реквізитів, чіткості їх заповнення тощо), перевірку правильності складення розрахунків за податковими платежами (арифметичний підрахунок остаточних сум податків, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування). Перевірка будь-яких інших відомостей камеральною перевіркою не охоплюється.

Судом встановлено, що відповідачем проведено камеральну перевірку уточнюючої податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2019 рік платника орендної плати ПрАТ «КЗЗО».

Спірним у цій справі є питання правомірності донарахування ГУ ДПС у м. Києві податковим повідомленням-рішенням від 22.04.2020 №040990 орендної плати на підставі акта камеральної перевірки, яким встановлено заниження позивачем податкового зобов`язання з орендної плати з юридичних за жовтень 2019 року, тобто здійснено перевірку повноти нарахування і сплати податку за землю з юридичних осіб.

Водночас суд зауважує, що норми підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України не передбачають проведення камеральної перевірки правильності (повноти) нарахування зобов`язань з плати за землю у звітних податкових деклараціях, що відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України є предметом саме документальної, а не камеральної перевірки.

Також відповідачем було використано інформацію з Державного земельного кадастру, в той час як при камеральній перевірці досліджується виключно інформація, наведена в податковій звітності на предмет дотримання методології її оформлення.

У цьому випадку відповідач вийшов за межі предмета камеральної перевірки, адже за наведеного правового регулювання у контролюючого органу відсутні повноваження під час проведення камеральної перевірки досліджувати повноту нарахування і сплати позивачем податків.

Такого ж висновку щодо застосування норм права дійшов Верховний Суд у постанові від 23.11.2023 у справі №640/7643/21 за подібних обставин, вказавши, що прийняте за результатами такої перевірки податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню. У наведеній справі податкове повідомлення-рішення про збільшення платнику податків суми грошового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб так само було прийняте за результатами камеральної перевірки звітної податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), під час якої використано інформацію з Державного земельного кадастру.

З огляду на встановлені обставини та законодавче регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що у відповідача відсутні повноваження під час проведення камеральної перевірки досліджувати повноту нарахування і сплати позивачем податків, позаяк камеральною перевіркою охоплюються лише показники податкової звітності, у зв`язку з чим перевірка будь-яких інших відомостей перебуває поза межами даної перевірки.

Даний висновок узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23.05.2019 у справі №804/8228/14, а також від 23.07.2020 у справі №805/1584/17-а.

Тож, встановлені судом обставини є підставою для визнання спірного податкового повідомлення-рішення протиправним як такого, що прийняте не в порядку та не у спосіб, передбачені законом.

Крім того, слід зазначити, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства (абзац перший пункту 289.1 статті 289 ПК України).

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України) пункт 289.3 статті 289 ПК України).

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі (пункт 286.2 статті 286 ПК України).

Як передбачено положеннями підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку:

- для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки;

- для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області.

Згідно з частиною 1 статті 15 Закону України «Про оцінку земель», підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Згідно з частинами першою, другою статті 20 Закону України «Про оцінку земель» за результатами нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація.

Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки платниками подаються до контролюючого органу в рамках виконання положень пункту 286.2 статті 286 ПК України.

Частиною першою статті 23 Закону України «Про оцінку земель» передбачено, що технічна документація затверджується відповідною сільською, селищною міською радою. Протягом місяця з дня надходження технічної документації з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель, нормативної грошової оцінки відповідна сільська, селищна, міська рада розглядає та приймає рішення про затвердження або відмову в затвердженні такої технічної документації.

Статтею 18 Закону України «Про оцінку земель» визначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться:

- розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років;

- розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7-10 років.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України «Про землеустрій».

Рішенням Київської міської ради від 03.07.2014 №23/23 Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Києва (введено в дію з 01.07.2015) у складі технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Києва затверджено: 1) схеми економіко-планувального зонування міста Києва; 2) нормативну грошову оцінку земель міста Києва (схеми впливу локальних факторів, що характеризують місце розташування земельних ділянок у місті Києві); 3) нормативну грошову оцінку земель сільськогосподарського призначення в межах міста Києва.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог пункту 286.2 статті 286 ПК України ПрАТ «КЗЗО» було замовлено та отримано довідку про розмір нормативно-грошової оцінки земельної ділянки (кадастровий номер :69:077:0001) №Ю-14423/2015 від 28.09.2015, на підставі якої здійснювався розрахунок плати за землю.

Суд звертає увагу, що на момент виникнення спірних правовідносин вказане рішення Київської міської ради було чинним, нова нормативна грошова оцінка земель міста Києва не приймалася, що звільняло позивача від необхідності отримання нового витягу з нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Натомість відповідач у відзиві на позов вказав, що відповідно до даних Державного земельного кадастру (відомості ДЗК від 18.10.2019) нормативно-грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :69:077:0001 становить 86 704 051,29 грн та розрахована з урахуванням цих даних сума орендної плати у жовтні 2019 року становить 182 156,74 грн.

Витяг з технічної документації від 18.10.2019 про розмір нормативно-грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером :69:077:0001 із зазначенням нормативної грошової оцінки земельної ділянки - 86 704 051,29 грн відповідач суду не надав (надано лише скріншот з автоматизованої системи ДЗК).

Водночас суд повторює, що в матеріалах справи відсутні докази прийняття Київської міською радою на момент виникнення спірних правовідносин рішення про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Києва.

Таким чином, встановлені судом обставини, в сукупності з доводами позивача щодо протиправності податкового повідомлення-рішення, є підставою для визнання спірного податкового повідомлення-рішення протиправним та його скасування.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст.2 КАС України).

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідач.

Згідно положень статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частин 1-4 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані.

Згідно з вимогами пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір на суму 2 102 грн 00 коп, що підтверджується платіжним дорученням №1232 від 29.04.2020.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 2 102 грн 00 коп підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС.

Інших витрат до розподілу судом не заявлено.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський завод зварювального обладнання» - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 22.04.2020 №040990.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський завод зварювального обладнання» (, місцезнаходження: 030564, м. Київ, вул. Польова, буд. 24) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремленого підрозділу ДПС (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19, код ЄДРПОУ ВП 44116011) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102,00 грн (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Войтович І. І.