Справа № 420/5501/26
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2026-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5501/26
УХВАЛА

14 квітня 2026 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Катаєва Е.В., вивчивши адміністративний позов ОСОБА_1 до Територіального управління БЕБ у Полтавській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Територіального управління БЕБ у Полтавській області, в якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови:

- нарахувати та виплатити йому грошове забезпечення за період роботи з 04.07.2024 по 24.10.2025 виходячи з посадового окладу, визначеного шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який на 01 січня 2024 року складав 3028 грн. та на 01 січня 2025 року складав 3028 грн. на коефіцієнт, згідно «Умов та розмірів оплати праці і грошового забезпечення працівників Бюро економічної безпеки», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 06.10.2021 року №1068, з урахуванням виплачених сум;

- підготувати та направити до ГУ ПФУ грошовий атестат та довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для перерахунку йому пенсії, станом на 01.01.2026 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з врахуванням Умов та розмірів оплати праці і грошового забезпечення працівників Бюро економічної безпеки, затверджених Постановою КМУ від 06.10.2021 року №1068 щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом про Державний бюджет України на 2026 рік (3328 грн.), на відповідний коефіцієнт, та з зазначенням відомостей про розміри інших щомісячних видів грошового забезпечення, обчислених з урахуванням розмірів встановлених окладів, для здійснення перерахунку пенсії відповідно з 01.02.2026 року;

зобов`язати відповідача:

- нарахувати та виплатити йому грошове забезпечення за період роботи з 04.07.2024 по 24.10.2025 виходячи з посадового окладу, визначеного шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який на 01 січня 2024 року складав 3028 грн. та на 01 січня 2025 року складав 3028 грн. на коефіцієнт, згідно «Умов та розмірів оплати праці і грошового забезпечення працівників Бюро економічної безпеки», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 06.10.2021 року №1068, з урахуванням виплачених сум;

- підготувати та направити до ГУ ПФУ грошовий атестат та довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для перерахунку йому пенсії, станом на 01.01.2026 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з врахуванням Умов та розмірів оплати праці і грошового забезпечення працівників Бюро економічної безпеки, затверджених Постановою КМУ від 06.10.2021 року №1068 щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом про Державний бюджет України на 2026 рік (3328 грн.), на відповідний коефіцієнт, та з зазначенням відомостей про розміри інших щомісячних видів грошового забезпечення, обчислених з урахуванням розмірів встановлених окладів, для здійснення перерахунку пенсії відповідно з 01.02.2026 року.

Частиною 1 ст. 171 КАС України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, крім іншого, відповідає заява вимогам, встановленим ст.ст.160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Позивач був звільнений зі служби 24.10.2025 року. Звернувся до суду з цим позовом 26.02.2026 року, зазначивши в позові, що шестимісячний строк звернення до суду ним не пропущений.

Проте за спірними правовідносинами встановлений іншій строк звернення до суду.

Відповідно до ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Разом з тим, частиною другою статті 233 КЗпП України в редакції, яка набула чинності з 19.07.2022 встановлено, що із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Cудова палата з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.03.2025 у справі №460/21394/23 відступила від правових висновків КАС ВС у постановах від 29.01.2025 у справі №500/6880/23, від 28.08.2024 у справі №580/9690/23, від 23.01.2025 у справі №400/4829/24, від 20.11.2023 у справі №160/5468/23, від 12.09.2024 у справі №200/5637/23 та сформувала наступну правову позицію щодо застосування статті 233 КЗпП України.

Так, судова палата дійшла висновку, що якщо мають місце тривалі правові відносини, які виникли під час дії статті 233 КЗпП України, у редакції, що була чинною до 19 липня 2022 року, та були припинені на момент чинності дії статті 233 КЗпП України, в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», то у такому випадку правове регулювання здійснюється таким чином: - правовідносини, які мають місце у період до 19 липня 2022 року, підлягають правовому регулюванню згідно з положенням статті 233 КЗпП України (у попередній редакції); - у період з 19 липня 2022 року підлягають застосуванню норми статті 233 КЗпП України (у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин»).

На підстав ч.5 ст.242 КАС України, суд враховує останні правові висновки Верховного Суду зазначені у постанові від 21.03.2025 у справі №460/21394/23, згідно яких період підлягає поділу на до 19 липня 2022 року (безстроково) та з 19 липня 2022 року (трьохмісячний строк звернення).

Також в постанові від 21.03.2025 у справі №460/21394/23 судова палата погодилась із висновком апеляційного суду про те, що початок перебігу тримісячного строку для подання адміністративного позову (у частині вимог за період з 19 липня 2022 року по 30 березня 2023 року) слід обчислювати з моменту, коли позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум, що, у цій справі, відбулося шляхом вручення грошового атестата (тобто, письмового документа, у якому детально зазначено суми, нараховані та виплачені позивачу при звільненні).

Згідно з наданими до позову документами позивач отримав грошовий атестат 31.10.2025 року.

Отже позивачем пропущений тримісячний строк звернення до суду.

Ухвалою суду від 03.03.2026 року позов залишений без руху та позивачу наданий строк на подання заяви про поновлення строку звернення до суду.

Позивач подав заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій не заперечував, що він отримав грошовий атестат 31.10.2025, але вказує, що він ніколи не отримував економічну або бухгалтерську освіту, а замість цього все життя віддав службі в правоохоронних органах та на державній службі та був впевнений, що Держава в особі Територіального управління БЕБ у Полтавській області дотримується чинного законодавства та не здійснює дії, які суперечать нормам чинного законодавства та є протиправними. Перевірити дії Територіального управління БЕБ у Полтавській області щодо правильності зазначених у грошовому атестаті сум позивач не мав можливості, тому що не має ані спеціальних фахових знань для цього, ані грошових коштів для залучення такого фахівця.

Також посилається на рішення Конституційного Суду України № 1-р/2025 від 11.12.2025 року, яким визнано неконституційною ч.1 ст.233 КЗпПУ.

Крім того, у заяві позивач вказує, що право на перерахунок його пенсії виникло з 01.01.2026 відповідно трьохмісячний строк звернення на дату подання позовної заяви ще не минув.

До суду також надійшли пояснення представника відповідача, якій наполягав на пропущенні позивачем строку звернення до суду та зазначив, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Порівняльний аналіз термінів «дізнався» та «повинен дізнатися» дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

ТУ БЕБ у Полтавській області також зауважує, що процесуальна можливість для звернення з позовом до суду пов`язана з певним часовим проміжком, протягом якого така особа може реалізувати право на звернення без застосування до неї наслідків пропуску такого строку. Після завершення цього строку, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними

Верховний Суду у своїх постановах неодноразово зазначав, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів або в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Представник наполягає, що ОСОБА_1 повинен був дізнатись про ймовірне порушення своїх прав з моменту ознайомлення з своїм наказом про призначення на посаду, проте лише через 4 місяці після свого звільнення, позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і звертатися з адвокатським запитом до Територіального управління БЕБ у Полтавській області і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти, через два роки після отримання грошового забезпечення за липень 2024 року

Крім цього, про всі нараховані види грошового забезпечення з розшифровкою нарахувань, утримань та виплат щомісячно ОСОБА_1 був ознайомлений шляхом надсилання текстового повідомлення (розрахункового листа) через банківську установу, а при звільненні останньому було надано один примірник розрахункового листа, з яким він ознайомився, про що свідчить його особистий підпис.

Представник вважає, що звернення за правничою допомогою та подальша активність щодо здійснення перерахунку грошового забезпечення (після спливу 4 місяців отриманих належних до виплати сум) не змінює момент, з якого особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а може свідчити лише про час, коли вона чи її представник почали вчиняти дії щодо реалізації права особи і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду, як і не перериває такий строк.

Позивач надав додаткові пояснення, в яких зазначив, що ТУ БЕБ у Полтавській області намагається уникнути відповідальності та позбавити його належного грошового забезпечення. Так, дійсно позовні вимоги позивача охоплюють період з 04 липня 2024 року щодо невиплати грошового забезпечення у повному обсязі. За весь цей період жодного разу ТУ БЕБ у Полтавській області (із зрозумілих причин) не надавало Позивачу розрахунок із зазначенням усіх складових його грошового забезпечення. Позивач не мав ніякої можливості співставити данні, так як ТУ БЕБ у Полтавській області приховувало цю інформацію від позивача по день звільнення.

Дослідивши подані заяви суд дійшов висновку, що позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду не зазначено наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду та не зазначено поважні обставини, які не залежали від його волевиявлення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали їй звернутись до суду в межах процесуальних строків, передбачених ч.2 ст.233 КЗпП України.

Посилання позивача на рішення Конституційного Суду щодо визнання такою, що не відповідає Конституції України ч.1 ст.233 КЗпПУ, суд не приймає до уваги, оскільки на спірні правовідносини розповсюджується ч.2 ст.233 КЗпПУ.

Посилання позивача на те, що право на перерахунок його пенсії виникло з 01.01.2026 відповідно трьохмісячний строк звернення на дату подання позовної заяви ще не минув, суд вважає неспроможним, оскілки позивач фактично неправомірно ототожнює різні спірні правовідносини, а саме щодо розрахунку з ним при звільненні 24.10.2025 року та право на перерахунок пенсії за виготовленою новою довідкою про грошове забезпечення станом на 01.01.2026 року для перерахунку пенсії.

Частинами 1,2 ст.123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно зі ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. ст. 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали.

Суд вважав необхідним залишити адміністративний позов без руху та надати позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі суду шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку із зазначенням інших причин поважності пропуску строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 24.03.2026 року продовжений строк на усунення недоліків позову.

Копія ухвали доставлена в електронний кабінет позивача 24.03.2026 року.

Станом на 13.04.2026 року позивач не усунув недоліки, в автоматизованій системі діловодства спеціалізованого суду заяв, клопотань по справі не зареєстровано.

У той же час надійшли додаткові пояснення відповідача, якій зазначив, що позивачу своєчасно вручений атестат грошового забезпечення та йому достовірно відомо про нараховане грошове забезпечення. Вважав, що позивачем пропущений строк звернення до суду без поважних причин.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. У той же час заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду справи, що стосуються безпосередньо його, максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно ч.5,6,8 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає поверненню на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України.

Частиною 9 ст.18 КАС України визначено, що суд проводить розгляд судової справи за матеріалами у формах, визначених Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Згідно з п.128 Розділу VII Перехідних положень Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІТС, затвердженого Рішенням ВРП 17 серпня 2021 №1845/0/15-21 встановлено, що до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей.

Підпунктом 129.1 п.129 Розділу VII Перехідних положень Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІТС встановлений перелік документів, які формуються як судова справа в електронному вигляді у разі подання до суду процесуальних та інших документів, що стосуються розгляду судових справ, в електронній формі за допомогою підсистеми "Електронний суд": реєстраційні картки; відомості про отримання або надсилання електронних документів; позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи в електронній формі, що подані до суду з використанням підсистеми "Електронний суд"; процесуальні та інші документи в електронній формі, виготовлені судом та надіслані на офіційні електронні адреси учасників судового процесу за допомогою ЄСІТС; інші електронні документи, створені в АСДС в автоматичному режимі (протоколи автоматизованого розподілу справи, протоколи фіксування судових засідань, технічні записи судових засідань тощо);

Відповідно до п.17 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України справи, розгляд яких розпочато та не закінчено за матеріалами у паперовій формі до початку функціонування ЄСІТС, продовжують розглядатися за матеріалами у паперовій формі. За наявності технічної можливості суд може розглядати таку справу за матеріалами в електронній формі.

Оскільки в Одеському окружному адміністративному суді наявна така технічна можливість, справа буде розглядатися, формуватися та зберігатися в електронній формі за матеріалами, що містяться в автоматизованій системі діловодства спеціалізованого суду.

Керуючись ст. ст. 160, 161, 169, 248 КАС України, суддя

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Територіального управління БЕБ у Полтавській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом

Ухвала набирає законної сили у порядку ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст. 293-295 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва