Справа № 520/3764/26
Суддя: Садова М.І.
Дата ухвалення: 2026-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

13 квітня 2026 року Справа № 520/3764/26

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садової М. І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Харкові клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без руху та клопотання позивача про повернення відзиву відповідачу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, голови Державної служби України з безпеки на транспорті Лагуніна Микити Сергійовича про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просить:

- визнати протиправними дії голови Державної служби України з безпеки на транспорті Лагуніна Микити Сергійовича у ненаданні відповіді в частині розгляду питання належного дослідження відео, яким зафіксовано дії ОСОБА_2 та не зазначення норми закону, якою такі дії з боку його підлеглого ОСОБА_2 можуть бути дозволені посадовій особі;

- зобов`язати Державну службу України з безпеки на транспорті або іншу уповноважену особу, виконати вимоги ст.ст. 18, 19 Закону України «Про звернення громадян», а саме надати ОСОБА_1 повторно належну відповідь в частині розгляду питання належного дослідження відео назва: « 0214MEDIA ID0774 S МР.4», яким зафіксовано дії ОСОБА_2 та зазначити норми закону, якою такі дії з боку посадової особи органу державної влади підлеглого ОСОБА_2 можуть бути дозволені.

Представником Державної служби України з безпеки на транспорті подано клопотання про залишення позовної заяви без руху. В обґрунтування зазаначеного клопотання представник відповідача зазначає, що позовна заява у даній справі не містить викладу обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги до вказаного відповідача, в частині зазначення норм права про повноваження, які, на думку позивача, не виконані або порушені. Також представник відповідача зазначає, що єдиним органом виконавчої влади, який уповноважено на реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (суб`єктом владних повноважень) є саме Державна служба України з безпеки на транспорті. Відтак, на думку представника відповідача Голова Державної служби України з безпеки на транспорті Лагунін Микита Сергійович є неналежним відповідачем у даній справі. Відтак наразі склад учасників справи не відповідає вимогам чинного КАС України, що беззаперечно впливає на можливість ефективного виконання завдань адміністративного судочинства.

Позивачем подано заперечення на вказане клопотання в якому зазначає, що відповідно до вимог діючого законодавства позивачем подаючи уточнену позовну заяву враховано зауваження суду зазначені в ухвалі Харківського окружного адміністративного суду від 02.03.2026 та дотримано вимоги ст.ст. 5, 160 КАС України, що виключає підстави задоволення клопотання поданого представником відповідача про залишення без руху позовної заяви.

Позивачем подано клопотання про повернення відзиву на позовну заяву представнику відповідача. В обґрунтування зазаначеного клопотання позивач зазначає, що в порушення вимог ст. 162 КАС України докази на підтвердження повноважень відповідача надано виключно для суду, що є прямим порушенням норми закону та позбавляє позивача перевірити дійсні реальні повноваження представника відповідача та надати відповідну оцінку доказам і подати заперечення у разі їх наявності, щодо можливих зауважень до повноважень сторони. Просить клопотання задовольнити та повернути відзив від 02.04.2026 за підписом особи Марії Мельникової для усунення недоліків.

Щодо вирішення заявлених питань учасники справи не повідомлялись, розгляд здійснюється у порядку письмового провадження та без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України.

Щодо клопотання представника Державної служби України з безпеки на транспорті про залишення позовної заяви без руху, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Умовою прийнятності позову до розгляду є його відповідність вимогам щодо форми і змісту, які визначені у статті 160 КАС України, а також дотриманні термінів її подачі, обов`язковому поданні переліку матеріалів, що повинні бути додані до неї.

Згідно з ч. 1 ст. 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Частина 1 ст. 169 КАС України передбачає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 160, 161 КАС України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин; вирішуючи спір суд повинен встановити, що у зв`язку з прийнятим рішенням, вчиненням дії чи допущенням бездіяльності суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи інтереси особи у сфері публічно-правових відносин; при цьому, обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Розгляду та задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

При цьому, слід зазначити, що при зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який би міг відновити його становище та захистити порушене, на його думку право. Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних відносин (предмет та підстави позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Отже, визначитися з предметом спору має саме позивач, оскільки саме він є ініціатором судового процесу, а суд створює умови для реалізації ним процесуальних прав сторони спору.

Аналогічні висновки, викладені у постанові Верховного суду від 31.10.2018 по справі № 826/16958/17.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.02.2024 у справі № 990/150/23 виклала такі висновки: "Звертаючись до суду, позивач самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Оцінка предмета заявленого позову як наслідок наявності підстав для захисту порушеного права позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги."

Разом з тим, відповідно до приписів п.п. 1, 2, 6 ч. 2 ст. 173 КАС України завданням підготовчого провадження є остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Суд зауважує, що у постанові від 31.08.2023 по справі № 990/114/23 Велика Палата Верховного Суду підкреслила, що: «Суд першої інстанції на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі не має права давати оцінку обраному позивачем способу захисту порушеного права, доказам та встановлювати наявність чи відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги.

Суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у справі не може надати оцінку достатності або недостатності всіх обставин, наявності або відсутності доказів. Ці всі питання можуть вирішуватись на інших стадіях адміністративного процесу. Такі обставини не можуть виступати підставою для залишення позовної заяви без руху та підставами повернення позовної заяви позивачу.»

Стосовно доводів відповідача, що позовна заява у даній справі не містить викладу обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, суд вважає таку вимогу відповідача передчасною, адже в ході розгляду справи, у разі виникнення сумнівів, суд може з`ясувати ці обставини, шляхом витребування доказів із власної ініціативи.

Щодо доводів представник відповідача, що єдиним органом виконавчої влади, який уповноважено на реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (суб`єктом владних повноважень) є саме Державна служба України з безпеки на транспорті, суд зазначає наступне.

02.03.2026 ухвалою судді адміністративний позов залишено без руху для усунення недоліків викладених у мотивувальній частині цієї ухвали.

На виконання вказаної ухвали, позивач надіслав уточнену позовну заяву в якій визначив відповідачем-1 Державну службу України з безпеки на транспорті та відповідачем-2 Голову Державної служби України з безпеки на транспорті Лагуніна Микиту Сергійовича.

23.03.2026 ухвалою суду адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, голови Державної служби України з безпеки на транспорті Лагуніна Микити Сергійовича про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

В уточненій позовній заяві позивач просить: визнати протиправними дії голови Державної служби України з безпеки на транспорті Лагуніна Микити Сергійовича у ненаданні відповіді в частині розгляду питання належного дослідження відео, яким зафіксовано дії ОСОБА_2 та не зазначення норми закону, якою такі дії з боку його підлеглого Черсунова В. можуть бути дозволені посадовій особі та зобов`язати Державну службу України з безпеки на транспорті або іншу уповноважену особу, виконати вимоги ст.ст. 18, 19 Закону України «Про звернення громадян», а саме надати ОСОБА_1 повторно належну відповідь в частині розгляду питання належного дослідження відео назва: « 0214MEDIA ID0774 S МР.4», яким зафіксовано дії ОСОБА_2 та зазначити норми закону, якою такі дії з боку посадової особи органу державної влади підлеглого Черсунова В. можуть бути дозволені.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви відповідача про залишення позовної заяви без руху.

Щодо клопотання позивача про повернення відзиву на позовну заяву представнику відповідача, суд зазначає наступне.

Статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено вимоги щодо форми та змісту відзиву на позовну заяву, яка стандартизує його структуру.

Відповідно до частин 3, 4 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. До відзиву додаються: 1) докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; 2) документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Позивач зазначає, що в порушення вимог ст. 162 КАС України докази на підтвердження повноважень відповідача надано виключно для суду, що с прямим порушенням норми закону та позбавляє позивача перевірити дійсні реальні повноваження представника відповідача та надати відповідну оцінку доказам і подати заперечення у разі їх наявності, щодо можливих зауважень до повноважень сторони.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 94 КАС України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено КАС України.

Суд зазначає, що 03.04.2026 Державною службою України з безпеки на транспорті подано до суду відзив на позовну заяву до якого долучено довіреність від 09.02.2026 якою уповноважує заступника начальника управління судової роботи та врегулювання спорів Юридичного департаменту - начальника відділу претензійної та судової роботи Мельнікову Марію Олександрівну представляти в судах України інтереси Державної служби України з безпеки на транспорті та Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань в якому зазначено, що Мельнікова Марія Олександрівна може вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо.

Разом з тим, підтвердження повноважень відповідача не є доказами в розумінні ч.4 ст. 162 КАС України, а відтак суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання позивача про повернення відзиву на позовну заяву представнику відповідача.

Керуючись ст. ст. 12, 229, 248, 256, 257-261, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання представника Державної служби України з безпеки на транспорті про залишення позовної заяви без руху - відмовити.

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про повернення відзиву на позовну заяву відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підписана суддею 13.04.2026.

Суддя М. І. Садова