Справа № 320/57325/24
Суддя: Чуприна Олександр Володимирович
Дата ухвалення: 2026-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

14 квітня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Чуприни О.В., суддів Попової О.Г., Говоруна О.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 25.02.2026 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТУМ" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 25.02.2026 адміністративний позов задоволено повністю.

Не погодившись із прийнятим рішенням Головне управління Державної податкової служби у м. Києві подало апеляційну скаргу.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.03.2026 зазначену апеляційну скаргу залишено без руху, оскільки така не відповідає вимогам пункту 1 частини 5 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: до апеляційної скарги не долучено належним чином оформлений документ, який свідчить про сплату судового збору.

За змістом довідки про доставку електронного листа, коментована ухвала суду доставлена до електронного кабінету апелянта 30.03.2026 о 20 год. 44 хв., відтак з урахуванням частини 6 статті 251 Кодексу, вважається врученим 31.03.2026. Отже, останнім днем для усунення недоліків апеляційної скарги (з урахуванням вихідних днів) є 10.04.2026.

На адресу суду 09.04.2026 надійшло клопотання Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, у якому останній просить продовжити строк на усунення недоліків апеляційної скарги або відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги у цій справі. Вказане мотивовано відсутністю коштів на розрахункових рахунках Головного управління ДПС у м. Києві.

Розглядаючи коментоване клопотання, суд виходить із наступного.

Приписами пункту 1 частини 5 статті 296 КАС визначають, що до апеляційної скарги додаються документ про сплату судового збору.

Згідно частини 1 статті 1 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 за №3674-VI (надалі по тексту також - Закон №3674-VІ), судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно частин 1, 2 статті 9 Закону №3674-VІ, судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Пунктом 2 частини 1 статті 3 Закону №3674-VI передбачено, що судовий збір справляється за подання до суду, серед іншого, апеляційної і касаційної скарг на судові рішення.

Крім того, колегія суддів зазначає, що за приписами частини другої статті 121 КАС встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Метою продовження процесуального строку, встановленого судом, є сприяння особі у реалізації процесуального права та/або виконанні процесуального обов`язку. Доцільність продовження процесуального строку обумовлюється рівнем ймовірності, наскільки таке продовження буде ефективним у контексті не тільки реалізації особою процесуального права та/або виконанні процесуального обов`язку, а й правової визначеності учасників правовідносин, спір між якими вирішується із застосуванням процесуальних засобів.

Однак, статтею 44 КАС передбачено перелік змагальних прав учасників справи.

Положеннями наведеної норми КАС чітко обумовлений характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання процесуальних обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо сплати судового збору.

Для цього скаржник як особа, зацікавлена у апеляційному перегляді, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством. Це правило ще в більшій мірі стосується суб`єкта владних повноважень, щодо якого презюмується, що в його розпорядженні є достатньо засобів, зокрема організаційного характеру, для виконання покладених на нього завдань.

Вказані висновки висловлені Верховним Судом у постанові від 17.05.2022 у справі №826/13250/18.

Так само суд також виходить з того, що саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його прохання про відстрочення сплати судового збору; обов`язок сплатити судовий збір, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

Поміж викладеного суд зазначає, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, невжиття суб`єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною для відстрочення сплати судового збору.

Усталеною є практика Верховного Суду, що відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Відповідач, що діє від імені держави як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо сплати судового збору.

Так, долучена Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві виписка з рахунку за 05.04.2026, яка лише фіксує вхідний залишок коштів за КЕКВ 2800 у сумі 0,00 гривень, сама по собі не свідчить про об`єктивну неможливість виконання встановленого законом обов`язку зі сплати судового збору та не підтверджує вжиття всіх залежних від скаржника заходів для забезпечення такого платежу.

Звертаючись із вказаними клопотаннями до суду, апелянт не надав будь-яких доказів щодо вчинення ним дій, спрямованих на виконання процесуальних обов`язків долучити до апеляційної скарги документ про сплату судового збору, та не навів обставини, які б давали підстави для суду вважати, що продовження строку на усунення вказаного недоліку призведе до позитивного результату.

У свою чергу, жодних доказів вчинення дій, спрямованих на забезпечення сплати судового збору на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, апелянтом до теперішнього часу не надано.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку про необґрунтованість клопотання Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги або відстрочення сплату судового збору за подання апеляційної скарги, у зв`язку з чим останнє не підлягає задоволенню.

У встановлений суддею-доповідачем строк особою, яка подала апеляційну скаргу, не усунуто недоліків апеляційної скарги.

Згідно з частиною другою статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга повертається скаржнику, якщо останній не усунув недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Керуючись статтями 169, 298, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у м. Києві про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги або відстрочення сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

2. Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 25.02.2026 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТУМ" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії повернути скаржнику.

3. Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи. Копію ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Чуприна О.В.

Суддя Попова О.Г.

Суддя Говорун О.В.