Справа № 380/5110/26
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

13 квітня 2026 року м. Львівсправа № 380/5110/26

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., перевіривши матеріали позовної заяви у справі № 380/5110/26 за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів до державного бюджету в розмірі 90445,37 грн,

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 (позивач) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом до ОСОБА_1 (відповідач/ ОСОБА_1 ) про стягнення з відповідача збитків, завданих державі в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 90445,37 грн.

Ухвалою судді від 30 березня 2026 року визнано неповажними причини пропуску позивачем строку звернення до суду, які вказані у позовній заяві; позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу в десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки у спосіб подання до суду, зокрема заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку та наданням доказів на їх підтвердження.

На виконання вимог вказаної ухвали представник позивача через систему «Електронний суд» подав, зокрема додаткові пояснення у справі від 07 квітня 2026 року, в яких вказує, що пропуск строку звернення до суду зумовлений об`єктивними обставинами, які не залежали від волі позивача, а саме відсутністю бюджетних асигнувань для сплати судового збору. У зв`язку з цим була відсутня можливість здійснити оплату судового збору та подати позов. Після отримання фінансування невідкладно було здійснено оплату судового збору та подано позов. Також персонал групи юридичного забезпечення прикордонного загону задіяний у заходах забезпечення оборони України, стримування та відсічі окупаційних військ Російської Федерації, захисту безпеки населення та інтересів держави. Військова частина НОМЕР_1 , яка відповідно до статті 6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» входить до структури Державної прикордонної служби України та відповідно до пункту 2 Указу з 24 лютого 2022 року переведена на воєнний стан і залучена разом зі Збройними Силами України та іншими військовими формуваннями, утвореними відповідно до законів України, до забезпечення оборони України, стримування та відсічі окупаційних військ Російської Федерації, захисту безпеки населення та інтересів держави. Основним завданням військової частини НОМЕР_1 під час дії воєнного стану є захист територіальної цілісності та суверенітету України. З огляду на вищезазначене, військова частина НОМЕР_1 позбавлена можливості фізичного виконання вимог судового процесу згідно з КАС України.

З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, дотримання принципу рівності сторін, представник позивача просить суд про поновлення позивачу строку для подання позовної заяви до суду.

Постановляючи цю ухвалу, суд зазначає таке.

Як зазначив суд в ухвалі від 30 березня 2026 року про залишення позовної заяви без руху, позивач пропустив установлений частиною другою статті 122 КАС України тримісячний строк звернення до суду для суб`єкта владних повноважень майже на два роки.

КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного процесуального строку, однак лише у разі його пропуску з поважних причин.

Так, за правилами частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними можуть бути визнані лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом або заявою про перегляд судового рішення, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Водночас суд зауважує, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Представник позивача стверджує, що пропуск строку звернення з цим позовом до суду зумовлений об`єктивними обставинами, які не залежали від волі позивача, зокрема відсутністю бюджетних асигнувань для сплати судового збору.

Щодо такого твердження суд зазначає, що усталеною є практика Верховного Суду, що відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальності за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Відповідач, що діє від імені держави як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, у спосіб уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, зокрема і щодо сплати судового збору.

Суд також зауважує, що початок перебігу строку звернення до суду розпочався для позивача 05 січня 2024 року, утім, цей позов до суду він подав лише 23 березня 2026 року, тобто зі значним пропуском (майже на два роки) установленого КАС України строку звернення до суду, і в матеріалах цієї справи відсутні докази, що протягом такого тривалого часу у позивача були відсутні кошти для сплати судового збору.

Суд наголошує, що на підставі вимог статті 77 КАС України саме на заінтересовану особу, яка звертається з відповідним клопотанням до суду, покладається обов`язок подання доказів поважності причин пропуску строку звернення з позовом до суду.

Щодо покликань представника позивача на запровадження в Україні правового режиму воєнного стану суд зазначає таке.

Відповідно до Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Надалі правовий режим воєнного стану неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та такий триває й на сьогодні.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

У період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність (частина перша статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

У постанові від 10 листопада 2022 року у справі № 990/115/22 Велика Палата Верховного Суду вказала, що питання поновлення процесуального строку у разі його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожній конкретній ситуації з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам собою факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

За усталеною практикою Верховного Суду введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку є у прямому причинному зв`язку з такою обставиною. Сам собою факт запровадження воєнного стану в Україні не є безумовною підставою для поновлення процесуального строку, а тому це питання має вирішуватися в кожній конкретній ситуації з урахуванням доводів, наведених у заяві, та обставин, які об`єктивно перешкоджали вчиненню процесуальних дій.

Суд зазначає, що, незважаючи на введений воєнний стан, безліч поштових відділень в Україні працювали безперебійно; Львівський окружний адміністративний суд виконував свої повноваження, тож позивач не був позбавлений реальної можливості вчасного звернення з відповідним позовом до суду.

Своєю чергою, жодних доказів на підтвердження того, у які саме періоди починаючи з 05 січня 2024 року (дати виникнення у позивача підстав для подання позову до суду) до 23 березня 2026 року (дати фактичного подання позову до суду) персонал групи юридичного забезпечення військової частини НОМЕР_1 був задіяний у заходах забезпечення оборони України, стримування та відсічі окупаційних військ Російської Федерації, захисту безпеки населення та інтересів держави для того, щоб встановити реальну неможливість вчасного звернення військової частини НОМЕР_1 з цим позовом до суду з урахуванням факту запровадження воєнного стану в Україні, позивач суду не надав.

Суд відзначає, що визначені процесуальним законом строки звернення до суду - це той орієнтовний період, протягом якого позивач мав би проявити інтерес стосовно свого позову, якщо він дійсно зацікавлений у тому, щоб провадження у справі було відкрито, а його спір вирішено. З іншого боку строк звернення до суду є своєрідним бар`єром, який повинен запобігати зловживанню правами і сприяти правовій визначеності правовідносин.

Реалізувати своє право на захист в порядку адміністративного судочинства потрібно вчасно, а поновити пропущений строк звернення до суду суд може лише якщо для цього є поважні і об`єктивні причини.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог КАС України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Представником позивача не надано жодних належних доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення позивача до адміністративного суду та не наведено поважних обставин, які не залежали від його волевиявлення та були пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановленого строку.

Наведені ж представником позивача у додаткових поясненнях у справі від 07 квітня 2026 року обставини не є об`єктивно непереборними і не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду, а є результатом суб`єктивних дій самого позивача.

До того ж, суд повторно наголошує, що жодних належних та допустимих доказів для підтвердження обставин, наведених у додаткових поясненнях у справі від 07 квітня 2026 року, позивач суду не надав.

Отже, суд визнає неповажними причини пропуску позивачем строку звернення до суду з цим адміністративним позовом, які зазначені у додаткових поясненнях у справі від 07 квітня 2026 року.

Відповідно до частини першої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина друга статті 123 КАС України).

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Ураховуючи викладене, а також беручи до уваги те, що позивачем пропущений строк звернення до суду, а для обґрунтування поновлення такого строку позивач не навів жодних поважних причин його пропуску, підтверджених належними доказами, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви позивачу.

Пунктом 2 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Суд встановив, що за подання цього позову до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 3328,00 грн, що підтверджується наявною у матеріалах справи платіжною інструкцією від 20 березня 2026 року № 2795.

З огляду на наведене суд уважає, що позивачу належить повернути сплачений ним за подання цього позову судовий збір в сумі 3328,00 грн.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 122, 123, 169, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати неповажними причини пропуску позивачем строку звернення з позовом до суду, які зазначені у додаткових поясненнях у справі від 07 квітня 2026 року.

Позовну заяву військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів до державного бюджету в розмірі 90445,37 грн повернути.

Повернути військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 3328,00 грн, сплачений відповідно до платіжної інструкції від 20 березня 2026 року № 2795.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду відповідно до ст.ст. 293-297 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Повний текст ухвали складено 13 квітня 2026 року.

СуддяКлименко Оксана Миколаївна