Справа № 280/4374/25
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2026-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 березня 2026 року м. Дніпросправа № 280/4374/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2025 р. (суддя Прасов О.О) в адміністративній справі №280/4374/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не виплати йому грошової компенсації вартості за неотримане речове майно та зобов`язати Військову частини НОМЕР_2 нарахувати та виплатити йому грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно під час проходження військової служби відповідно до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 р. №178, виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами станом на 01 січня 2024 р.

В обгрунтування позовних вимог вказано, що ОСОБА_1 має право на отримання грошової компенсації вартості за неотримане ним речове майно за час проходження військової служби, яку йому відповідачем протиправно не розраховано та не виплачено.

Ухвалами Запорізького окружного адміністративного суду від 02 червня 2025 р. та від 06 серпня 2025 р. поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду, відкрито провадження за його позовною заявою до Військової частини НОМЕР_2 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; допущено заміну відповідача у справі з Військової частини НОМЕР_2 на її правонаступника - Військову частину НОМЕР_1 .

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2025 р., позовну заяву ОСОБА_1 задоволено.

У поданій апеляційній скарзі Військова частина НОМЕР_1 із посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що оскільки позивач проходив військову службу під час мобілізації, то відповідно до приписів пункту 29 розділу V Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил

України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29 квітня 2016 р. №232, у нього не виникло право на отримання грошової компенсації за неотримане речове майно. Також вказано, позивач не звертався із заявою (рапортом) про виплату йому відповідної грошової компенсації.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції не надходив.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу

за призовом під час мобілізації в особливий період у Військовій частині НОМЕР_2 .

Не погоджуючись із бездіяльністю щодо невиплати грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом.

Задовольняючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідач не забезпечив позивача під час проходження військової служби речовим майном, то він повинен був виплатити йому при звільненні грошову компенсацію за вказане майно. Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка рішення здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Абзац 2 пункту 1 статті 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» вказує, що порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №178 від 16 березня 2016 р. затверджений Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, пунктами 2 - 5 якого визначено, що виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу. Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця. Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації, а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації. Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

Як вбачається із наявної в матеріалах справи копії наказу Військової частини НОМЕР_2 №332 від 26 листопада 2024 р., ОСОБА_1 звільнено з військової служби за станом здоров`я з 26 листопада 2024 р. (а.с. 9).

В апеляційній скарзі звернуто увагу на пункт 29 розділу V Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 232 від 29 квітня 2016 р., якою визначено, що у разі звільнення військовослужбовців з військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, за призовом осіб офіцерського складу, предмети речового майна особистого користування, які не були отримані за період проходження служби, не видаються.

Водночас, в пункті 4 розділу ІІІ Інструкції № 232 вказано, що військовослужбовці, які звільняються в запас або відставку, мають право за бажанням отримати або речове майно, яке не було отримане під час проходження служби, або грошову компенсацію за нього.

Верховний Суд в постанові від 24 червня 2025 р. у справі №560/4729/24 досліджував питання виплати компенсації за неотримане речове майно військовослужбовцю, який проходив військову службу під час мобілізації, та зробив наступний правовий висновок: "Норма пункту 29 розділу V Інструкції № 232, спрямована на збереження в наявності у військової частини предметів речового майна для передачі їх за потреби новопризначеним військовослужбовцям, і жодним чином не обмежує право військовослужбовця на отримання компенсації за неотримане речове майно".

Заява про грошову компенсацію за неотримане речове майно була надіслана ОСОБА_1 23 квітня 2025 р. засобами поштового зв`язку на адресу Військової частини НОМЕР_2 , де він проходив військову службу (а.с. 6,7), а тому безпідставними є доводи апеляційної скарги щодо не звернення позивача із відповідною заявою.

Отже, суд першої інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги та погоджується із висновком суду першої інстанції щодо наявності обов`язку у Військової частини НОМЕР_1 , яка є правонаступником Військової частини НОМЕР_2 , в якій проходив військову службу ОСОБА_1 , виплатити йому грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, відсутні підставі, передбаченні статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, для скасування ухваленого ним рішення.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2025 р. в адміністративній справі №280/4374/25 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 31 березня 2026 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Н.І. Малиш