Справа № 420/357/26
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2026-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2026 р.м. ОдесаСправа № 420/357/26

Перша інстанція: суддя Катаєва Е.В.,

повний текст судового рішення

складено 03.02.2026, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Вербицької Н.В.,
судді Джабурія О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2026 року по справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

05.01.2026 Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1 , в якому просило суд визнати протиправною та скасувати постанову ВП №78204115 від 26.12.2025 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що є боржником в межах виконавчого провадження №78204115 з примусового виконання судового рішення, яким позивач був зобов`язаний здійснити перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2024 рік ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги. На виконання постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.05.2025 позивач листом №1500-0405-5/105450 від 09.06.2025 повідомив відповідача про виконання судового рішення проведення перерахунку, та облік заборгованості в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації, про відсутність фінансування з Державного бюджету.

За наведених обставин, позивач вказував, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Наведені обставин, на думку позивача свідчать про відсутність ознак вини та умислу щодо невиконання у повному обсязі судового рішення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03.02.2026 відмовлено у задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, оскільки ним було проігноровано виконання апелянтом судового рішення в частині проведення перерахунку щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2024 рік, повідомлення ПФУ про наявність заборгованості та необхідності виділення коштів для її погашення, тобто вчинення дій в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на апелянта.

Відповідач своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Третя особа у відзиві на апеляційну скаргу, посилаючись на доводи, що узгоджуються з висновками, викладеними в рішенні суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.12.2024 по справі №420/34195/24, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2025, зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2024 рік відповідно до статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», як учаснику бойових дій, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги.

05.05.2025 Одеським окружним адміністративним судом був виданий виконавчий лист №420/34195/24.

27.05.2025 ОСОБА_1 подав до відповідача в цій справі виконавчий лист для примусового виконання.

28.05.2025 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косютою Василем Ігоровичем винесена постанова ВП №78204115 відкриття виконавчого провадження, яким, окрім іншого, боржника ГУ ПФУ в Одеській області зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів

30.05.2025 постанова про відкриття виконавчого провадження була отримана ГУ ПФУ в Одеській області.

09.06.2025 листом за вих №1500-0405-5/105450 Головне управління ПФУ в Одеській області повідомило відповідача про те, що на виконання судового рішення у справі №420/34195/24 був проведений перерахунок та сума щорічної разової грошової допомоги з урахуванням фактично виплачених сум склала 10805,00 грн та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації.

Додатково було повідомлено про те, що Кабінетом Міністрів України бюджет Пенсійного фонду України на 2025 рік не затверджено. Тому ГУ ПФУ в Одеській області діє на підставі тимчасового розпису доходів і видатків Пенсійного фонду України на 2 квартал 2025 року, яким не передбачені кошти на виплати за рішенням суду.

Також було вказано, що станом на 09.06.2025 за рахунок виділеного Пенсійним фондом України фінансування Головним управлінням ПФУ в Одеській області здійснено погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду з датою набрання рішеннями законної сили по 19.11.2020 включно.

Враховуючи наведене, ГУ ПФУ в Одеській області вказало, що покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління. Виплата щорічної разової грошової допомоги в сумі 10805,00 грн буде здійснена після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду з Державного бюджету України.

До листа від 09.06.2025 за вих №1500-0405-5/105450 ГУ ПФУ в Одеській області додало:

- скріншот з реєстру судових рішень на підтвердження перебування рішення на обліку в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації;

- копію тимчасового розпису доходів і видатків Пенсійного фонду України на 2 квартал 2025 року;

- копії перерахунків та розрахунку на доплату пенсії.

Лист ГУ ПФУ в Одеській області від 09.06.2025 за вих №1500-0405-5/105450 був отриманий відповідачем 28.07.2025.

26.12.2025 постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пхіденком Олександром Сергійовичем, у виконавчому провадження №78204115, за невиконання рішення суду на боржника ГУ ПФУ в Одеській області накладений штраф в сумі 5100 грн.

За змістом постанови від 26.12.2025 про накладення штрафу, старший державний виконавець встановив, що вимоги виконавчого документа боржником не виконано без поважних на те причин.

Також, відповідно до матеріалів справи, ГУ ПФУ в Одеській області 17.11.2025 звернулось до Пенсійного фонду України з листом щодо виділення коштів та формування додаткової відомості на суму 10805 грн для виконання судового рішення у справі №420/34195/24 (а.с.56).

На вказаний запит була надана відповідь від 05.12.2025 в якій Пенсійний фонд України повідомив ГУ ПФУ про те, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України, а взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету без встановлених бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч Кодексу чи закону про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства. Також вказано, що виплата разової грошової виплати до Дня Незалежності України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України у межах передбачених виплат, а фінансування витрат, які виникли на підставі рішень суду, прийнятих національними судами, здійснюється в порядку черговості виконання рішень відповідно до спрямованих коштів, що врегульовано постановою КМУ №902 від 26.08.2021 із змінами внесеними постановою КМУ №1174 від 15.10.2024.

Вирішуючи спір та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять відомостей та належних доказів вчинення позивачем дій, спрямованих на виконання судового рішення, адже у справі відсутні докази про доведення до компетентних органів, наділених правом на виділення коштів по виплаті заборгованості станом на момент прийняття оскаржуваної постанови про накладення штрафу.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (надалі - Закон №1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 28 Закону №1404-VIII передбачено, що Копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 63 Закону №1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону №1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Однак, умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин.

У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону №1404-VIII.

Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону №1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

В цій справі, апелянт, як боржник у виконавчому провадженні, був зобов`язаний провести перерахунок щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності за 2024 рік та здійснити виплату, сум, які утворились після проведеного перерахунку.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до Порядку використання коштів державного бюджету для здійснення виплат із соціальної підтримки окремих категорій населення, затвердженого постановою КМУ №1396 від 27.12.2023, виплати разової грошової виплати до Дня Незалежності України здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених у загальному фонді державного бюджету за бюджетною програмою КПКВК 2501250 «Здійснення виплат із соціальної підтримки окремих категорій населення».

Також відповідно до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджету для забезпечення виконання рішень суду, затвердженого постанови КМУ №902 від 26.08.2021, бюджетні кошти спрямовуються з дотриманням такої пріоритетності напрямі, зокрема підпункт 5 пункту 5, для забезпечення виконання грошових зобов`язань щодо виплати ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань разової грошової виплати до Дня Незалежності України.

При цьому, черговість виконання рішень визначається боржником за датою їх надходження до боржника, в межах однієї дати - за датою набрання рішенням законної сили, якщо рішення, які виконуються за датою набрання ними законної сили, прийнято стосовно декількох позивачів, - за прізвищами в алфавітному порядку.

Розподіл бюджетних коштів між боржниками здійснюється Мінсоцполітики з дотриманням пріоритетності напрямів пропорційно потребі в забезпеченні виконання рішень на підставі інформації, наданої Мінсоцполітики Нацсоцслужбою, Пенсійним фондом України та регіональними органами соціального захисту населення за встановленою Мінсоцполітики формою.

Отже, виконання судового рішення з виплати заборгованості, в межах спірних правовідносин, можливе лише за наявності відповідного фінансування з державного бюджету України.

Постановою КМУ №1156 від 11.10.2024 затверджений Бюджет Пенсійного фонду України на 2024 рік, за яким передбачені видатки для погашення заборгованості з пенсійних виплат (щомісячного довічного грошового утримання) за рішеннями суду в сум 500 000 тис. гривень.

Як вбачається з відкритих джерел мережі Інтернет, станом на 11.11.2024 Пенсійним фондом України розпочато фінансування видатків на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, що набрали законної сили по 19.11.2020 та якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних та інших пов`язаних з ними виплат, що фінансуються з державного бюджету.

Бюджет Пенсійного фонду України на 2025 рік станом на час виникнення спірних правовідносин, не затверджений.

Також, апеляційний суд звертає увагу на те, що тільки 14.02.2025 постановою КМУ №157 був затверджений Порядок використання коштів державного бюджету, передбачених на фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду України (надалі Порядок №157, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 3 Порядку №157, головним розпорядником бюджетних коштів є Мінсоцполітики. Відповідальним виконавцем бюджетної програми та розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня є Пенсійний фонд України

За приписами п.п. 12 п. 4 Порядку №157 Бюджетні кошти спрямовуються на виплату перерахованих пенсій за рішенням суду у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України

Також, відповідно до приписів пункту 11 Порядку №157 розподіл бюджетних коштів у разі їх недостатності здійснюється з урахуванням ресурсної забезпеченості виділених бюджетних асигнувань у такій черговості, у восьму чергу виплата пенсій в частині видатків на виплату перерахованих пенсій за рішенням суду.

Як вказує апелянт, сума, нарахована на виконання судового рішення, що виплачуються за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету, обліковується в автоматизованих системах обробки пенсійної документації (електронних пенсійних справах). При цьому, облік фінансових зобов`язань, що виникають внаслідок нарахування коштів на виконання судових рішень, здійснюється в автоматизованих системах обробки пенсійної документації (електронних пенсійних справах). Заборгованість, визначена на виконання рішень судів, обліковується в електронних пенсійних справах з датою набрання ними законної сили, на підставі цих відомостей у підсистемі Реєстр судових рішень інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України (РСР ІКІС ПФУ), яка забезпечує автоматизацію пенсійного забезпечення та інших завдань у сфері соціального захисту, та є центральним елементом роботи ПФУ, який дозволяє автоматизувати різні процеси, в тому числі і облік заборгованості, визначеної на виконання судових рішень. За наведених підстав відсутня необхідність в окремому (паперовому) інформуванні Пенсійного фонду України про потребу в коштах для проведення виплат на виконання судових рішень. Адже, Пенсійний фонд України автоматичним способом узагальнює обліковану інформацію про суму заборгованості та щомісячно інформує про фінансову потребу Міністерство соціальної політики України, яке є головним розпорядником коштів бюджетної програми за КПКВК 2501250 «Здійснення виплат із соціальної підтримки окремих категорій населення».

Отже, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про відсутність необхідності додатково, у паперовому або електронному вигляді інформувати Пенсійний фонд України про потребу у додатковому фінансуванні, зокрема і щодо виплати заборгованості у межах виконавчого провадження №78204115.

За наведених підстав, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що він в цьому випадку не мав об`єктивної фінансової можливості виконати судове рішення, яке набрало законної сили 15.04.2025, адже станом 09.06.2025 Державою профінансовано виконання рішень, які набрали законної сили 19.11.2020, а на 2025 рік (на час виникнення спірних правовідносин) бюджет ПФУ не затверджений.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що старшим державним виконавцем в оскаржуваній постанові від 26.12.2025, відсутня будь-яка оцінка відомостям викладеним у листі боржника від 09.06.2025 та доданими до нього додаткам щодо невиконання судового рішення в частині проведення виплати перерахованої суми.

Тому, враховуючи наведені вище підстави, апеляційний суд вважає помилковим висновок відповідача щодо невиконання судового рішення без поважних причин.

Зазначає колегія суддів і про те, що апелянт є розпорядником коштів нижчого рівня, виплата заборгованості здійснюється виключно за рахунок коштів Державного бюджету, наявність таких коштів та їх виділення, зокрема і головним розпорядником, яким є Мінсоцполітики, на погашення заборгованості не залежить від апелянта. Тому, застосування до апелянта заходів юридичної відповідальності накладення штрафу за невиконання судового рішення (в частині не виплати перерахованих, на виконання судового рішення, сум) не буде мати жодних позитивних наслідків, спрямованих на дійсне та фактичне виконання судового рішення - виплату заборгованості. А тому, накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

На підставі вище наведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що невиконання судового рішення апелянтом в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Також, апеляційний суд звертає увагу на те, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 28.05.2025 отримана апелянтом 30.05.2025, та строк в 10 днів для виконання рішення суду, встановлений постановою відкриття виконавчого провадження, сплив 16.06.2025, проте оскаржувана постанова прийнята 26.12.202, що не відповідає приписам ч. 1 ст. 63 Закону №1404-VIII, в частині строку перевірки виконання судового рішення та застосування заходів юридичної відповідальності.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржуване рішення - скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, враховуючи приписи ст. 139 КАС України та правову позиція викладену Верховним Судом у постанові від 31.05.2023 по справі №815/4246/17, колегія суддів зазначає, що за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, апелянту мають бути відшкодовані понесені ним судові витрати, витрати на сплату судового збору в суді першої інстанції в сумі 2662,40 грн (а.с. 11), та в суді апеляційної інстанції в сумі 3993,60 грн (а.с.68), всього 6656 грн.

Керуючись 2-12, 72-78, 139, 242, 272, 287, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 327-329 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2026 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Задовольнити адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП №78204115 від 26.12.2025 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області штрафу в розмірі 5100 грн.

Стягнути з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області судові витрати витрати зі сплати судового збору всього в сумі 6656 грн (шість тисяч шістсот п`ятдесят шість гривень.) за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач К.В. Кравченко
Судді Н.В. Вербицька О.В. Джабурія