Справа № 420/40893/25
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2026-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

14 квітня 2026 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Радчука А.А., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору (вхід. №ЕС/31398/26 від 23.03.2026),

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.03.2026 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

20.03.2026 року позивачем за допомогою системи «Електронний суд» подано заяву про повернення помилково сплаченого судового збору в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку зі звільненням від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Позивач вказує, що він є військовозобов`язаним (категорія обліку підтверджується витягом з реєстру «Оберіг»), та справа № 420/40893/25 безпосередньо пов`язана з виконанням військового обов`язку - оскарженням дій ТЦК у сфері військового обліку.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов наступного.

У відповідності з ч. 2 ст. 132 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

За визначенням ч. 1 ст. 1 Закон України «Про судовий збір», судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платники судового збору, відповідно до ст. 2 Закону України «Про судовий збір», - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Стаття 4 Закону України «Про судовий збір» визначає розміри ставок судового збору, а стаття 5 - пільги щодо сплати судового збору.

Зокрема, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Таким чином, зазначений пункт включає три окремі категорії платників судового збору та випадки їх звільнення від сплати судового збору в справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків: військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти.

Загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25.03.1992 № 2232-XII Про військовий обов`язок і військову службу.

Згідно з ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовий обов`язок включає:

підготовку громадян до військової служби;

взяття громадян на військовий облік;

прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу;

проходження військової служби;

виконання військового обов`язку в запасі;

проходження служби у військовому резерві;

дотримання правил військового обліку.

Згідно з ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:

допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік;

призовники - особи, які взяті на військовий облік;

військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;

військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;

резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», проходження військової служби здійснюється:

громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом;

іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту та Національній гвардії України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Частиною шостою цієї статті визначено види військової служби, до яких, серед іншого, віднесено військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Подібного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24.07.2025 року у справі № 380/2195/24.

Суд зазначає, що предметом спору у справі №420/40893/25 було оскарження дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо розшуку позивача за порушення правил військового обліку.

Судом було встановлено, що позивач перебуває за межами території України з 18.03.2022 року, проте, з урахуванням законодавчих положень, перебування за кордоном не звільняє від виконання обов`язків та дотримання ним правил військового обліку громадянами України.

На підставі викладеного, вирішуючи питання чи звільнений позивач від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд дійшов висновку, що позовні вимоги та предмет спору не пов`язані з виконанням позивачем військових обов`язків та не стосуються його службових обов`язків, а тому судовий збір повинен сплачуватися на загальних підставах.

Питання щодо повернення судового збору врегульоване статтею 7 Закону України «Про судовий збір». Зокрема, згідно пункту 1 частини 1 вказаної статті, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Проте, враховуючи, що позивач не звільнений від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», інші підстави та докази наявності пільг щодо сплати судового збору до суду не надані, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви позивача про повернення судового збору у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку зі звільненням від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 132, 241, 248, 256 КАС України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору (вхід. №ЕС/31398/26 від 23.03.2026) відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя А.А. Радчук