Справа № 460/2449/26
Суддя: О.Р. Гресько
Дата ухвалення: 2026-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 квітня 2026 року м. Рівне№460/2449/26

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді О.Р. Греська, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом

Департаменту цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради

доРівненського громадського формування з охорони громадського порядку «Правопорядок»
про припинення діяльності юридичної особи,
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Департаменту цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради (далі по тексту позивач) до Рівненського громадського формування з охорони громадського порядку Правопорядок (далі по тексту відповідач) про припинення діяльності Рівненського громадського формування з охорони громадського порядку «Правопорядок» шляхом примусового розпуску (ліквідації) юридичної особи, призначивши ліквідатора з припинення юридичної особи Рівненського громадського формування з охорони громадського порядку «Правопорядок» Громенка Дмитра Вячеслововича, з встановленням двомісячного строку для заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи Рівненського громадського формування з охорони громадського порядку «Правопорядок» з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи на сайті Міністерства юстиції України

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач Рівненське громадське формування з охорони громадського порядку Правопорядок, тривалий час не виконує покладених на нього законом і статутом обов`язків, фактично не здійснює діяльності, не взаємодіє з органами Національної поліції та органами місцевого самоврядування, ігнорує їхні вимоги та не подає звітності. У зв`язку з цим позивач вважає діяльність формування такою, що здійснюється формально з порушенням законодавства, та просить суд припинити його діяльність шляхом примусового розпуску.

Ухвалою від 16.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

04.03.2026 на адресу суду представником відповідача подано клопотання про продовження строку для подання відзиву.

Відповідач подав відзив на позовну заяву у якій заперечив проти задоволення позову. Зазначив, що позовні вимоги є необґрунтованими й недоведеними. На думку відповідача, позивач не надав належних та допустимих доказів порушення законодавства з боку Рівненського громадського формування з охорони громадського порядку Правопорядок, системного невиконання статутних обов`язків, ігнорування вимог органів поліції, подання недостовірної звітності або наявності загрози громадському порядку. Відповідач вважає, що доводи позову ґрунтуються на припущеннях та оціночних судженнях, а підстави для застосування такого крайнього заходу, як примусовий розпуск громадського формування, відсутні. Також відповідач зазначає, що його діяльність здійснюється відповідно до статутних завдань і законодавства, а заявлені вимоги є непропорційними та такими, що порушують принцип свободи об`єднань.

Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

08.05.2009 за заявою відповідача до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців включено відомості про юридичну особу Рівненське громадське формування з охорони громадського порядку «Правопорядок» (далі РГФ з ОГП «Правопорядок»), ідентифікаційний код юридичної особи 36518818, місцезнаходження: селище Квасилів, вул. Шкільна, буд. 1. Статут відповідача затверджено рішенням загальних зборів Квасилівського

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову, суд встановив наступне.

28.04.2009 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про реєстрацію Рівненського громадського формування з охорони громадського порядку Правопорядок, , вид діяльності: 84.24 Діяльність у сфері охорони громадського порядку та безпеки (основний).

Відповідно до статуту Рівненського громадського формування з охорони громадського порядку Правопорядок останнє створене відповідно до Закону України «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону». Формування створене на добровільних засадах з метою сприяння органам місцевого самоврядування, правоохоронним органам та органам виконавчої влади, а також посадовим особам у запобіганні та припиненні адміністративних правопорушень і злочинів, захисті життя та здоров`я громадян, інтересів суспільства і держави від протиправних посягань, а також у рятуванні людей і майна під час стихійного лиха та інших надзвичайних ситуацій.

Відповідно до пункту 10 розділу ІІ Статуту відповідача основними завданнями формування є: 10.1. у сфері охорони громадського порядку: надання допомоги органам Національної поліції у забезпеченні громадського порядку і громадської безпеки, запобіганні адміністративним проступкам і злочинам; інформування органів Національної поліції про вчинені або ті, що готуються, злочини, місця зосередження злочинних угрупувань; сприяння органам Національної поліції у виявленні кримінальних правопорушень, розшуку осіб, які їх вчинили, захисті інтересів держави, підприємств, установ, організацій, громадян від злочинних посягань; участь у забезпеченні безпеки дорожнього руху та боротьбі з правопорушеннями неповнолітніх, дитячою бездоглядністю; 10.2. у разі виникнення надзвичайних ситуацій: надання невідкладної допомоги особам, які потерпіли від нещасних випадків чи правопорушень; участь у рятуванні людей і майна, підтриманні громадського порядку у разі стихійного лиха та інших надзвичайних обставин.

Відповідно до пункту 33 розділу VII Статуту відповідача члени формування зобов`язані: брати активну участь в охороні громадського порядку, припиненні кримінальних і адміністративних правопорушень та запобіганні їм; під час виконання обов`язків з охорони громадського порядку мати особисте посвідчення члена громадського формування та нарукавну пов`язку члена формування; доставляти до органу Національної поліції, штабу формування або громадського пункту охорони порядку осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, з метою його припинення, якщо вичерпано інші заходи впливу, для встановлення особи порушника, складання протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим; надавати у межах наданих їм прав допомогу народним депутатам України, представникам органів державної влади та органів місцевого самоврядування у їх законній діяльності, якщо в цьому їм чиниться протидія або загрожує небезпека з боку правопорушників.

Вважаючи, що відповідач тривалий час не виконує покладених на нього законом і статутом обов`язків, фактично не здійснює діяльності, не взаємодіє з органами Національної поліції та органами місцевого самоврядування, ігнорує їхні вимоги та не подає звітності, позивач звернувся до суду з позовом про припинення діяльності Рівненського громадського формування з охорони громадського порядку «Правопорядок» шляхом примусового розпуску (ліквідації) юридичної особи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, фізичних осіб - підприємців та відокремлених підрозділів юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави регулюються Законом України від 15 травня 2003 року №755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (далі ЗУ №755-IV).

Відповідно до ст.5 ЗУ №755-IV систему органів у сфері державної реєстрації становлять:

1) Міністерство юстиції України;

2) інші суб`єкти державної реєстрації.

Правовідносини щодо створення відповідача урегульовані нормами Закону України від 22 червня 2000 року №1835-III «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону» (далі ЗУ №1835-III).

Відповідно до ст.3 ЗУ №1835-III громадські формування з охорони громадського порядку і державного кордону створюються і діють у взаємодії з правоохоронними органами, Державною прикордонною службою України, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, додержуючись принципів гуманізму, законності, гласності, добровільності, додержання прав та свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, рівноправності членів цих формувань.

Координацію діяльності громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону здійснюють відповідно місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування.

Повсякденна (оперативна) діяльність таких формувань організовується, спрямовується і контролюється відповідними органами Національної поліції, підрозділами Державної прикордонної служби України.

Громадські формування з охорони громадського порядку і державного кордону не мають права займатися підприємницькою або іншою діяльністю з метою одержання прибутку.

Використання громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону України для виконання завдань, не передбачених цим Законом, забороняється.

Порядок створення громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону вказаний у ст.4 вказаного Закону. Зокрема, громадські формування з охорони громадського порядку і державного кордону створюються на добровільних засадах за місцем роботи, навчання або проживання громадян.

Рішення про створення громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону приймається на зборах (конференціях) громадян. На збори можуть бути запрошені представники трудових колективів, навчальних закладів, правоохоронних органів, підрозділів Державної прикордонної служби України та громадськості. Громадські формування з охорони громадського порядку і державного кордону створюються у складі не менше ніж 10 осіб.

Місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та правоохоронні органи надають всіляку допомогу та підтримку у створенні громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону.

Згідно зі ст.6 ЗУ №1835-III громадське формування з охорони громадського порядку і державного кордону набуває статусу юридичної особи з дати його державної реєстрації в порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Для реєстрації громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону подаються рішення про його створення, підтримане відповідним органом Національної поліції чи підрозділом Державної прикордонної служби України, узгоджене з цими органами положення (статут), інформація про склад керівного органу, а також список членів формування.

Громадське формування з охорони громадського порядку і державного кордону у разі внесення змін до статутних документів повідомляє суб`єкта державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань у п`ятиденний строк з дня прийняття такого рішення.

Згідно зі ст.12 ЗУ №1835-III членами громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону можуть бути громадяни України, які досягли 18-річного віку, виявили бажання брати участь у зміцненні правопорядку і в охороні державного кордону та здатні за своїми діловими, моральними якостями і станом здоров`я виконувати на добровільних засадах взяті на себе зобов`язання.

Члени громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону можуть брати участь у забезпеченні правопорядку та охороні державного кордону за місцем реєстрації цих об`єднань та лише після проходження відповідної правової та спеціальної підготовки в органах Національної поліції, підрозділах Державної прикордонної служби України і одержання в органі місцевого самоврядування посвідчення члена громадського формування і нарукавної пов`язки, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України. Підготовка членів зазначених громадських формувань здійснюється у порядку, що встановлюється Міністерством внутрішніх справ за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у справах охорони державного кордону України.

Не можуть бути членами зазначених громадських формувань особи, які порушують громадський порядок, особи, судимість з яких не знята або не погашена у встановленому законом порядку, та раніше засуджені за умисні кримінальні правопорушення, хворі на хронічний алкоголізм і наркоманію, визнані в судовому порядку недієздатними чи обмежено дієздатними, та інші особи у випадках, передбачених законами України.

Відповідно до ст.7 ЗУ №1835-III діяльність громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону може бути припинена шляхом примусового розпуску або саморозпуску відповідно до закону.

У разі порушення громадським формуванням вимог законодавства щодо його діяльності, а також у разі засудження його уповноважених осіб за вчинення кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, передбаченого статтею 111-1 Кримінального кодексу України, за заявою реєструючого органу діяльність такого громадського формування може бути заборонена за рішенням суду у встановленому законом порядку.

Отже, із наведених норм вбачається, що примусовий розпуск (заборона діяльності) громадського формування є винятковим заходом, який може застосовуватися судом лише за наявності передбачених законом підстав, зокрема у разі встановленого порушення формуванням вимог законодавства щодо його діяльності або у випадках, прямо визначених кримінальним законом.

Згідно зі ст.20 ЗУ №1835-III контроль за діяльністю громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону здійснюється органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування у порядку, встановленому законом.

Органи, що проводять реєстрацію зазначених громадських формувань, здійснюють контроль за дотриманням ними вимог положення (статуту). Представники цих органів мають право спостерігати за проведенням громадськими формуваннями заходів, вимагати необхідні документи, одержувати пояснення.

Контроль за джерелами і розмірами надходжень коштів до цих громадських формувань здійснюється відповідно до закону.

У разі порушення фінансової дисципліни з боку громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону воно несе відповідальність згідно з законом.

Відповідно до ст.21 ЗУ №1835-III нагляд за додержанням і застосуванням законів громадськими формуваннями з охорони громадського порядку і державного кордону здійснюється в порядку, визначеному Конституцією і законами України.

У вказаному контексті суд враховує відмінність між припиненням діяльності громадського формування та забороною його діяльності як різними правовими категоріями. При цьому встановлено, що саме позивач виступав реєструючим органом щодо відповідача. Водночас у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази порушення відповідачем вимог законодавства щодо його діяльності, а також відсутні відомості про засудження уповноважених осіб формування за вчинення відповідних кримінальних правопорушень чи інші обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого заходу, як примусовий розпуск.

Права громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону вказані в ст.10 ЗУ №1835-III. Зокрема, для виконання завдань, визначених у цьому Законі, громадські формування з охорони громадського порядку і державного кордону та їх члени мають право:

1) брати участь у забезпеченні охорони громадського порядку і державного кордону разом з поліцейськими, військовослужбовцями Державної прикордонної служби України, а в сільській місцевості - самостійно шляхом виконання конкретних доручень керівника відповідного органу Національної поліції чи підрозділу Державної прикордонної служби України;

2) вживати спільно з поліцейськими заходів до припинення адміністративних і кримінальних правопорушень;

3) представляти і захищати інтереси своїх членів у державних органах та підприємствах, установах, організаціях, навчальних закладах;

4) взаємодіяти з іншими органами громадської самодіяльності, що беруть участь у заходах, спрямованих на:

ведення індивідуально-профілактичної роботи з особами, схильними до вчинення адміністративних і кримінальних правопорушень;

надання допомоги у боротьбі з кримінальними правопорушеннями у сфері економіки, податкового законодавства, а також пияцтвом, наркоманією, порушеннями правил торгівлі та у сфері благоустрою території міст, інших населених пунктів;

охорону природи і пам`яток історії та культури;

забезпечення безпеки дорожнього руху;

5) вносити до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності пропозиції щодо запобігання адміністративним і кримінальним правопорушенням, виникненню причин і умов, що сприяють їх вчиненню;

6) підтримувати зв`язки з відповідними громадськими організаціями інших країн з метою обміну досвідом роботи.

Згідно зі ст.11 ЗУ №1835-III громадські формування з охорони громадського порядку і державного кордону проводять свою діяльність під контролем органів Національної поліції, підрозділів Державної прикордонної служби України шляхом:

1) спільного з поліцейськими, прикордонниками патрулювання і виставлення постів на вулицях, майданах, залізничних вокзалах, в аеропортах, морських і річкових портах, у місцях компактного проживання громадян, розташування підприємств, установ, організацій, навчальних закладів, а також у місцях можливої появи порушників кордону в межах району, що контролюється Державною прикордонною службою України, прикордонної смуги; участі в забезпеченні охорони громадського порядку під час проведення масових заходів, погоджених у випадках, передбачених законом, з виконавчими органами місцевого самоврядування;

2) проведення разом з прикордонниками огляду на маршрутах можливого руху порушників державного кордону, місць їх укриття, транспортних засобів, суміжної з державним кордоном місцевості з метою встановлення причин та умов перебування невідомих осіб;

3) участі у заходах правоохоронних органів, спрямованих на боротьбу з окремими видами правопорушень.

Невикористання своїх прав громадським об`єднанням не є порушенням вимог закону.

Відповідно до ст.13 ЗУ №1835-III члени громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону зобов`язані:

1) брати активну участь в охороні громадського порядку і державного кордону, припиненні адміністративних і кримінальних правопорушень та запобіганні їм;

2) під час виконання обов`язків з охорони громадського порядку і державного кордону мати особисте посвідчення члена громадського формування та нарукавну пов`язку;

3) доставляти до органів Національної поліції, в підрозділи Державної прикордонної служби України, штаб громадського формування з охорони громадського порядку або громадський пункт охорони порядку, приміщення виконавчого органу селищної, сільської ради осіб, які вчинили адміністративне правопорушення, з метою його припинення, якщо вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи порушника, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості скласти його на місті вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим;

4) надавати у межах наданих їм прав допомогу народним депутатам України, представникам органів державної влади та органів місцевого самоврядування у їх законній діяльності, якщо в цьому їм чиниться протидія або загрожує небезпека з боку правопорушників.

Крім того, члени громадських формувань, які беруть участь в охороні державного кордону, зобов`язані знати:

1) місцевість, точне проходження кордонів, номери і місце розміщення прикордонних знаків на дільниці застави;

2) режим державного кордону і прикордонний режим, чинне законодавство з цих питань;

3) зразки документів на право в`їзду та перебування громадян України та інших осіб у районах, що контролюються Державною прикордонною службою України, у прикордонній смузі.

Члени громадських формувань під час виконання своїх обов`язків з охорони громадського порядку і державного кордону після обов`язкового пред`явлення посвідчення члена громадського формування мають право:

1) вимагати від громадян додержання правопорядку, припинення адміністративних і кримінальних правопорушень, додержання режиму державного кордону, в тому числі на територіях, що межують з державним кордоном, де прикордонну смугу не визначено;

2) у разі підозри у вчиненні адміністративних і кримінальних правопорушень перевіряти у громадян документи, що посвідчують їх особу;

3) спільно з поліцейськими та військовослужбовцями Державної прикордонної служби України затримувати і доставляти до органу Національної поліції, підрозділу Державної прикордонної служби України, штабу громадського формування з охорони громадського порядку або громадського пункту охорони порядку осіб, які виявили злісну непокору законним вимогам члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону і не виконують вимог щодо припинення адміністративного правопорушення;

4) складати протоколи про адміністративні правопорушення;

5) входити до клубів, кінотеатрів, стадіонів, інших громадських місць і приміщень за згодою власника чи уповноваженого ним органу для переслідування правопорушника, який переховується, або припинення адміністративних чи кримінальних правопорушень;

6) у разі участі спільно з прикордонниками у пошуку порушників кордону за згодою громадян або власника підприємства, установи, організації чи уповноваженого ним органу та в присутності їх представників входити у будь-який час доби до житлових приміщень, на територію і в приміщення підприємств, установ, організацій та оглядати транспортні засоби;

7) у невідкладних випадках використовувати транспортні засоби, що належать підприємствам, установам, організаціям або громадянам (за їх згодою), крім транспортних засобів дипломатичних, консульських та інших представництв іноземних держав, міжнародних організацій, транспортних засобів спеціального призначення, для доставлення до лікувальних закладів осіб, що перебувають у безпорадному стані, а також осіб, які потерпіли від нещасних випадків або правопорушень і потребують термінової медичної допомоги;

8) у разі порушення водіями Правил дорожнього руху, створення реальної загрози життю або здоров`ю громадян вживати заходів до припинення цього правопорушення, здійснювати перевірку документів у водіїв на право користування та керування транспортними засобами, а також не допускати осіб, які не мають документів або перебувають у стані сп`яніння, до подальшого керування транспортними засобами;

9) під час виконання обов`язків члена громадського формування використовувати за власним бажанням свій або інший приватний автомототранспорт за згодою власника або особи, у володінні якої він перебуває. Відшкодування витрат за його використання у таких випадках може провадитися за рахунок коштів громадського формування у порядку, визначеному його положенням (статутом);

10) вести роботу серед населення щодо роз`яснення чинного законодавства про державний кордон України, систему режимних заходів у прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі;

11) застосовувати в установленому порядку заходи фізичного впливу, спеціальні засоби індивідуального захисту та самооборони.

Оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено наявності передбачених законом підстав для застосування такого виключного заходу, як примусовий розпуск (припинення діяльності) громадського формування. Зокрема, позивачем не надано належних і допустимих доказів системного порушення відповідачем вимог законодавства чи вчинення ним протиправної діяльності.

Суд також зазначає, що наведені позивачем обставини та аргументи самі по собі не є тими підставами, з якими закон пов`язує можливість примусового припинення діяльності громадського формування.

Відтак, з урахуванням принципу пропорційності втручання у право на свободу об`єднання, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Департаменту цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради до Рівненського громадського формування з охорони громадського порядку «Правопорядок» про припинення діяльності юридичної особи відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - Департамент цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради (майдан Просвіти, 2,м. Рівне,Рівненська обл., Рівненський р-н,33013. ЄДРПОУ/РНОКПП 44722581)

Відповідач - Рівненське громадське формування з охорони громадського порядку «Правопорядок» (вул. Шкільна, 1,с-ще Квасилів,Рівненський р-н, Рівненська обл.,35350. ЄДРПОУ/РНОКПП 36518818)

Повний текст рішення складений 14.04.2026.

Суддя Олег ГРЕСЬКО