Справа № 600/3010/25-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2026-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/3010/25-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Григораш Віталій Олександрович

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

13 квітня 2026 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Курка О. П. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м.Чернівці на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 липня 2025 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Хмельницькій області до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Чернівці про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся із позовом до Чернівецького окружного адміністративного суду в якому просив: стягнути кошти.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 22.07.2025 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Чернівці кошти у рахунок погашення податкового боргу у розмірі 476 768,73 грн. з рахунків відповідача у банках, обслуговуючих такого платника податків та за рахунок готівки, що належить відповідачу.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

До суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач вказує про обгрунтованість рішення суду першої інстанції та просить залишити його без змін.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що Квартирно-експлуатаційний відділ м. Чернівці з 28.11.1994 року зареєстрований, як юридична особа (неприбуткова установа) за адресою: 58000, Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Українська, буд. 43 ().

Згідно матеріалів справи за відповідачем обліковується податкова заборгованість на загальну суму 476768,73 грн, яка утворилась:

- по земельному податку з юридичних осіб (Кам`янець Подільська територіальна громада) на підставі нарахованої пені на загальну суму 446055,57 грн;

- по земельному податку з юридичних осіб (Слобідко-Кульчиєвецькій СТГ Кам`янець-Подільського району Хмельницької області) на підставі нарахованої пені на загальну суму 30713,16 грн.

Вказана заборгованість відповідача підтверджується розрахунком заборгованості, обліковою карткою платника податку, відповідно до яких за відповідачем обліковується заборгованість на загальну суму 476768,73 грн.

Податковим органом на адресу відповідача було направлено податкову вимогу форми "Ю" №1376-25 від 15.02.2016 на суму 1376-25 грн.

Оскільки відповідач в добровільному порядку суму податкового боргу не сплатив, Головне управління ДПС у Хмельницькій області звернулось до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 року №2755-17 (далі - ПК України).

Відповідно до п. 6.1 ст. 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Статтею 8 ПК України визначено, що в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Згідно п.п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст.14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до п.129.1 ст.129 ПК України нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Згідно з пп.131.1 та пп.131.2 ст.131 ПК України нараховані контролюючим органом суми пені самостійно сплачуються платником податків. При погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

Відповідно до пп.16.1.4. п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Пункт 31.1 ст.31 ПК України визначає, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно матеріалів справи, на виконання п.59.1. ст.59 ПК України податковим органом на адресу відповідача було направлено податкову вимогу форми "Ю" №1376-25 від 15.02.2016 на суму 1877070,35 грн.

На момент утворення заборгованості зазначена податкова вимога не була відкликана, відтак, податкове зобов`язання є узгодженим.

Згідно інтегрованої картки платника податків за відповідачем рахується узгоджене, проте не сплачене податкове зобов`язання на загальну суму 476768,73 грн.

Згідно з п.95.1. ст.95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п.95.3. ст.95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 87.1. ст. 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Таким чином, за відповідачем рахується узгоджена заборгованість на загальну суму 476768,73 грн.

Станом на день розгляду даної справи в суді першої інстанції вказана заборгованість в добровільному порядку відповідачем не погашена, а тому наявні підстави для її стягнення за рішенням суду.

Крім того, в даній справі вимогами заявленого контролюючим органом позову є саме стягнення податкового боргу, тобто предметом доказування є обставини, що свідчать про наявність чи відсутність правових підстав з якими закон пов`язує можливість стягнення податкового боргу у судовому порядку, у той час як питання правомірності нарахування пені та прийняття податкової вимоги, як і питання правильності визначення у ній суми відповідного податкового зобов`язання не є предметом даного спору.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України викладеною в постанові від 19.02.2019 справа №824/399/17-а (провадження №К/9901/53274/18).

Посилання апелянта на особливий статус Квартирно-експлуатаційного відділу як бюджетної та неприбуткової установи, що фінансується з державного бюджету, не звільняє його від обов`язку сплати податків та виконання узгоджених грошових зобов`язань, оскільки відповідно до положень Податкового кодексу України платниками податків є всі юридичні особи незалежно від джерел фінансування, а податковий обов`язок має безумовний характер. Норми законодавства у сфері оборони, на які посилається скаржник, не встановлюють загального звільнення від оподаткування, а лише можуть передбачати пільги у випадках, прямо визначених законом, що апелянтом не доведено.

Аргументи щодо необхідності застосування спеціальної процедури, передбаченої статтями 95, 96 Податкового кодексу України, також є безпідставними, оскільки не враховують правову природу спірного податкового боргу та характер заявлених вимог. Як вірно встановлено судом першої інстанції, наявність узгодженого податкового зобов`язання та його несплата у визначені строки є достатньою правовою підставою для звернення контролюючого органу до суду з позовом про стягнення коштів. При цьому норми статті 96 Податкового кодексу України підлягають застосуванню у випадках, коли доведено відсутність у платника податків майна або недостатність коштів, а також вжиття контролюючим органом усіх передбачених законом заходів, що у цій справі не спростовує правомірності звернення з позовом.

Посилання апелянта на правові висновки Верховного Суду є вибірковими та застосовані без урахування фактичних обставин цієї справи, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 242 КАС України, відповідно до якої суд враховує висновки Верховного Суду з урахуванням конкретних правовідносин. Наведені апелянтом судові рішення стосуються інших фактичних обставин та не змінюють обов`язку платника податків виконувати податковий обов`язок.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав їм належну правову оцінку та ухвалив законне й обґрунтоване рішення, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м.Чернівці залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 липня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Курко О. П. Боровицький О. А.