Справа № 480/9731/25
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2026-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 р. Справа № 480/9731/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Чалого І.С. , Семененко М.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 12.01.2026, головуючий суддя І інстанції: М.М. Шаповал, повний текст складено 12.01.26 по справі № 480/9731/25

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , щодо не виплати ОСОБА_1 індексації за період з 26.04.2017 по 28.02.2018;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за рахунок коштів за кодом економічної класифікації видатків бюджету 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців» індексацію грошового забезпечення за період з 26.04.2017 по 28.02.2018 з урахуванням для обчислення індексації коефіцієнтів місяця підвищення тарифної ставки (окладу) січень 2008;

визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не врахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 08.11.2023;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 за рахунок коштів за кодом економічної класифікації видатків бюджету 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців» індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 08.11.2023 із врахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, обчисливши щомісячний розмір індексації як різницю між сумою індексації, обчисленої в березні 2018 з застосуванням для обчислення індексації коефіцієнтів місяця підвищення тарифної ставки (окладу) січень 2008, і розміром підвищення доходу в березні 2018.

05.01.2026 від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження по справі до набрання законної сили рішенням у справі № 480/8099/25.

Клопотання мотивоване тим, що на теперішній час у провадженні Сумського окружного адміністративного суду перебуває справа № 480/8099/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язати провести перерахунок та доплатити їй за період з 29.01.2020 по 08.11.2023 включно належні з урахуванням проведених раніше виплат суми грошового забезпечення, обчисливши їх із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених з урахуванням п. 4 Постанови КМУ від 30.08.2017 № 704 шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, на 01.01.2021, на 01.01.2022, на 01.01.2023, на відповідні тарифні коефіцієнти, без зміни при проведенні такого перерахунку попередньо встановлених відсоткових розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії. Вважає, що в разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у справі № 480/8099/25 розмір грошового забезпечення позивача підвищиться за рахунок різниці в розмірах прожиткового мінімуму для працездатних громадян, що будуть враховуватися при обчисленні його складових, що вплине на розмір індексації-різниці його грошового забезпечення у бік зменшення.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 12.01.2026 задоволено клопотання про зупинення провадження у справі № 480/9731/25.

Зупинено провадження в адміністративній справі № 480/9731/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії до набрання законної сили рішенням у справі № 480/8099/25.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 12.01.2026 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що у даній справі суд зупинив провадження у справі однак не з вичерпних причин, встановлених пунктами 1-6 частини першої та пунктами 1-3 частини другої статті 236 КАС України. Зазначає, що предмет позовних вимог у даній справі та у справі № 480/9731/25 жодним чином не пов`язані, а тому не має логічних та/або законних підстав зупиняти провадження у даній справі у зв`язку із розглядом справи № 480/9731/25.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін. Вказує, що суд першої інстанції прийняв правильне та законне рішення на підставі п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені у пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Зупиняючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що прийняте рішення по справі № 480/8099/25, вплине на розрахунок індексації-різниці грошового забезпечення, тому наявні підстави для зупинення провадження у справі № 480/9731/25 до набрання законної сили рішенням у справі № 480/8099/25.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Зупинення провадження у справі - це врегульована законом тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї з передбачених в законі обставин, які заважають здійснювати її розгляд.

Статтею 236 КАС України визначені підстави обов`язкового зупинення провадження у справі та випадки, коли суд має право зупинити провадження у справі, а також строки зупинення провадження та порядок поновлення зупиненого провадження у справі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зазначена норма передбачає обов`язок суду зупинити провадження у справі у разі неможливості її розгляду до вирішення іншої справи у взаємопов`язаному спорі, що розглядається іншим судом. Неможливість розгляду цієї справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються та встановлюються іншим судом, впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, тобто мають преюдиційне значення для цієї справи та не можуть бути встановлені адміністративним судом самостійно у цій справі.

Отже, підставою для зупинення провадження у справі відповідно до вказаної норми процесуального права є саме об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.

Разом з цим об`єктивна неможливість розгляду справи полягає у взаємозв`язку підстав позову, що розглядається, з юридичними фактами, які будуть встановлені судовим рішенням в іншій справі.

Зупинення провадження в адміністративній справі з мотивів наявності іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного, кримінального, господарського чи адміністративного судочинства, може мати місце тільки в тому разі, коли в цій, іншій, справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених в адміністративній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Обставини неможливості розгляду справи судом встановлюються у кожному конкретному випадку залежно від змісту справи.

Обставини неможливості розгляду справи судом встановлюються у кожному конкретному випадку залежно від предмета позову.

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі адміністративний суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати: чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається адміністративним судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі та зазначити чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.02.2025 у справі № 420/15146/24.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення позивача до суду слугувала бездіяльність відповідачів щодо не нарахування та не виплати їй, в тому числі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 08.11.2023 із врахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, обчисливши щомісячний розмір індексації як різницю між сумою індексації, обчисленої в березні 2018 з застосуванням для обчислення індексації коефіцієнтів місяця підвищення тарифної ставки (окладу) січень 2008, і розміром підвищення доходу в березні 2018.

Відтак, предметом доказування в адміністративній справі, що розглядається, є наявність чи відсутність підстав для виплати такої індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 08.11.2023 на підставі п. 4, 5, 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

Натомість, предметом спору у справі № 480/8099/25 є перерахунок грошового забезпечення позивача за період з 08.07.2020 по 29.04.2023 (в тому числі додаткових видів грошового забезпечення) із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року.

Колегія суддів зазначає, що позовні вимоги у цій справі охоплюють період з 01.03.2018 по 08.11.2023, тоді як спірним періодом у справі № 480/8099/25 є 08.07.2020 - 29.04.2023.

Водночас, судом першої інстанції не зазначено, яким чином вирішення спору у справі 480/8099/25 вплине на розгляд цієї справи, зокрема, у частині позовних вимог з 01.03.2018 по 08.11.2023.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до абз. 4 п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 (Б) є розрахунковою величиною та визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку № 1078).

Колегія суддів зазначає, що зібрані та додані до адміністративного позову докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду у даній справі, зокрема, надана позивачем інформація щодо виплачених ОСОБА_1 сум грошового забезпечення та її індексації за період з 01.03.2018 по 08.11.2023.

В свою чергу, навіть якщо за наслідком набрання законної сили судовим рішенням по справі № 480/8099/25 відповідача буде зобов`язано здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення позивача з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, така зміна грошового забезпечення відбудеться на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір грошового забезпечення.

Зміна розміру грошового забезпечення позивача у зв`язку з його перерахунком на підставі рішення суду (а не в зв`язку із підвищенням тарифної ставки (окладу) під час проходження служби) не впливає на вирішення питання щодо наявності у позивача права на індексацію-різницю у березні 2018 та не впливає на період такого нарахування, оскільки для визначення розміру підвищення доходу позивача в березні 2018 мають значення суми грошового забезпечення в березні 2018 та в лютому 2018, які не є предметом розгляду у цій справі № 480/8099/25.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що наявні в матеріалах справи докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом даного судового розгляду.

Разом з цим, суд першої інстанції, не встановивши необхідних умов для зупинення провадження у справі, які передбачені п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України, незважаючи на наявні у матеріалах справи докази, яких достатньо для повної, всебічної та об`єктивної оцінки обставинам справи, які є предметом судового розгляду, зупинив провадження у справі, що розглядається, до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 480/8099/25.

Оскаржувана ухвала не містить аргументованих та переконливих мотивів необхідності зупинення провадження у справі, як в частині об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до набрання законної сили рішенням у справі № 480/8099/25, так і в частині того, що зібрані у даній справі докази дійсно не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, що суперечить положенням п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку щодо наявності правових підстав для зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 480/8099/25 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України.

Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів керується положеннями статті 322 КАС України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини, а саме рішенням «Серявін та інші проти України», та пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень.

Відповідно до пункту 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04) згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Враховуючи вищезазначене, дослідивши фактичні обставини та питання права, які лежать в основі цієї справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття цього судового рішення.

Відповідно до ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відповідно до частини третьої статті 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Отже, з огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали порушені норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, що відповідно до ст. 320 КАС України є підставою для скасування ухвали Сумського окружного адміністративного суду від 12.01.2026, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 242, 243, 250, 308, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 12.01.2026 по справі № 480/9731/25 скасувати.

Справу № 480/9731/25 направити до Сумського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) І.С. Чалий М.О. Семененко