Справа № 320/5641/25
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2026-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 квітня 2026 року

м. Київ

справа №320/5641/25

адміністративне провадження №К/990/10304/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача Бевзенка В.М.,

суддів Берназюка Я.О., Чиркіна С.М.,

перевіривши касаційну скаргу Кабінету Міністрів України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 09.09.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2025 у справі №320/5641/25 за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Третя особа - Міністерство соціальної політики України про визнання постанови протиправною та нечинною в частині, зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Кабінету Міністрів України, Третя особа - Міністерство соціальної політики України, в якому просив:

- визнати постанову Кабінету Міністрів України № 1 від 03 січня 2025 року противоправною та нечинною, відносно встановлення та застосування понижуючого коефіцієнта для пенсій інвалідів війни;

- зобов`язати Кабінет Міністрів України надати розпорядження Пенсійному фонду України в м. Києві, виплачувати пенсію ОСОБА_1 , інваліду війни 2-гр, ветерану Збройних Сил України, в попередніх розмірах, без обмежень та здійснити перерахунок та виплату в різниці пенсії з січня по травень (включно) 2025 року, без застосування понижуючого коефіцієнта, з урахуванням раніше проведених виплат;

- зобов`язати Міністерство соціальної політики України внести пропозицію до Кабінету Міністрів України внести зміни до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 1 від 03 січня 2025 року "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану", доповнивши його після слів "не застосовуються до пенсій" словами "інвалідів війни".

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 09.09.2025, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2025 у справі №320/5641/25, позов задоволено частково:

- визнано протиправною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 1 від 3 січня 2025 року, відносно встановлення та застосування понижуючого коефіцієнта для пенсій інвалідів війни.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 02.02.2026 касаційну скаргу Кабінету Міністрів України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 09.09.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2025 у справі №320/5641/25 повернуто скаржнику.

Ухвалою Верховного Суду від 24.02.2026 касаційну скаргу Кабінету Міністрів України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 09.09.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2025 у справі №320/5641/25 повернуто скаржнику.

06.03.2026 на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду втретє надійшла касаційна скарга Кабінету Міністрів України, у якій скаржник просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 09.09.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2025 у справі №320/5641/25, ухвалити нове судове рішення, яким позивачу відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Верховного Суду від 23.03.2026 касаційну скаргу залишено без руху, з підстав недотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Заявникові надано строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

В установлений судом строк скаржник подав заяву про усунення недоліків указаних в ухвалі Верховного Суду від 23.03.2026.

У заяві про усунення недоліків скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження рішення Київського окружного адміністративного суду від 09.09.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2025 у справі №320/5641/25 та зазначає, що вперше касаційну скаргу подано у межах установленого строку на касаційне оскарження, передбаченого КАС України. Таким чином, скаржник вважає, що належним чином реалізував своє право на касаційне оскарження судового рішення та дотримався процесуальних вимог щодо строків звернення до суду касаційної інстанції. Скаржник зазначає, що після повернення касаційної скарги ним було оперативно вжито заходів для усунення зазначених судом недоліків, у зв`язку з чим повторне звернення до суду касаційної інстанції відбулося у максимально короткий строк, Отже, повторне подання касаційної скарги не свідчить про зловживання процесуальними правами або про недобросовісну процесуальну поведінку, а є реалізацією права на касаційний перегляд судового рішення після належного усунення встановлених недоліків.

Відповідно до частини третьої статті 329 КАС України строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів дійшла висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження та наявність підстав для його поновлення.

Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд, дійшов такого висновку.

Відповідно до частини першої та четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а також судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України (пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).

Скаржник зазначає, що підставами для касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції є пункти З та 4 частини четвертої статті 328 КАС України з огляду на:

- неправильне застосування норм матеріального права, а саме пункту 5 частини першої статті б та статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в поєднанні з окремими положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування наведених норм права;

- неправильне застосування норм матеріального права, а саме статті 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» (щодо компетенції Уряду України та законності його дій в частині прийняття Постанови № 1) та частини першої статті 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» (щодо повноважень Уряду України в частині прийняття Постанови № 1 на виконання статті 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік») за відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування наведених норм права;

- неправильне застосування норм матеріального права, а саме частини третьої статті 2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за відсутності висновку Верховного Суду щодо відсутності обмеження прав і пільг ветеранів війни, передбачених вказаним Законом, Постановою № 1;

- порушення норм процесуального права (пункту 1 частини другої статті 353 КАС України), а саме не дослідження судом апеляційної інстанції зібраних у справі доказів (Постанови № 1);

Щодо неправильного застосування норм матеріального права, а саме пункту 5 частини першої статті 6 та статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в поєднанні з окремими положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування наведених норм права.

Також скаржник зазначає, що у даній справі наявна об`єктивна необхідність формування Верховним Судом правового висновку щодо:

- співвідношення статей б та 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» з повноваженнями органів державної влади у сфері бюджетного регулювання;

- застосування статті 15 Конвенції у контексті соціальних виплат; меж втручання держави у майнові права у період дії воєнного стану.

Наведені скаржником аргументи потребують ретельної перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому проаналізувавши підстави на яких подано касаційну скаргу у цій справі, Cуд погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Київського окружного адміністративного суду від 09.09.2025 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2025 у справі №320/5641/25.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, подана з дотриманням установленого процесуальним законом строку на касаційне оскарження, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, відсутні.

Керуючись статтями 328, 334, 335, 338, 359 КАС України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Поновити строк на касаційне оскарження Кабінету Міністрів України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 09.09.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2025 у справі №320/5641/25.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Кабінету Міністрів України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 09.09.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2025 у справі №320/5641/25.

Витребувати з Київського окружного адміністративного суду справу №320/5641/25.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, в порядку, встановленому статтею 251 КАС України.

Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не оскаржується.

Суддя-доповідач В.М. Бевзенко

Судді Я.О. Берназюк

С.М. Чиркін