Справа № 420/5693/26
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2026-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5693/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), до Головного управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області (вул. О. Ольжича, 7, м. Житомир, 10003) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До суду через систему «Електронний суд» надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській (далі ГУ ПФУ), в якому позивач просить суд: - визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ від 07.01.2026 року №03 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком; - зобов`язати ГУ ПФУ зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, періоди роботи на посаді молодший інспектор відділу нагляду і безпеки державної установи «Чорноморська виправна колонія (№74) з 09.07.1999 по 28.02.2002 у календарному обчисленні 02 роки 07 місяців 19 днів, у пільговому обчисленні 03 роки 06 місяців 05 днів та призначити пенсію за віком на пільгових умовах.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що рішенням ГУ ПФУ від 07.01.2026 року №03 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком. При цьому підставою для відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 фактично стали формальні недоліки поданої довідки №161-05/ВІ від 10.12.2025, а не відсутність самого стажу як такого. Згідно з позицією ГУ ПФУ довідка не містить підсумку пільгового стажу та переліку атестацій робочих місць із висновком Державної експертизи умов праці, що є обов`язковими реквізитами відповідно до вимог Порядку №22-1 та Порядку №383.

Представник позивача вважає необґрунтованими такі підстави не зарахування періодів роботи у пільговому обчисленні, оскільки довідка від 25.09.2025 №4/304 Державної установи «Чорноморська виправна колонія №74» містить підсумок пільгового стажу, а саме як зазначено у довідці вислуга років на день звільнення становить у календарному обчисленні 02 роки 07 місяців 19 днів: у пільговому обчисленні 03 роки 06 місяців 05 днів.

На думку представника, недоліки довідки роботодавця не можуть позбавляти позивача права на пенсію.

Також представник вважає, що не проведення або неналежне проведення атестації не може позбавляти працівника права на пільгову пенсію.

Ухвалою суду від 09.03.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено, що справа буде розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в електронній формі, врховуючи внесені зміни в КАС України, а саме частиною 9 ст.18 КАС України визначено, що суд проводить розгляд судової справи за матеріалами у формах, визначених Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Згідно з п.128 Розділу VII Перехідних положень Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІТС, затвердженого Рішенням ВРП 17 серпня 2021 №1845/0/15-21 встановлено, що до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей.

Представник відповідача надав відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що періоди роботи на посаді молодший інспектор відділу нагляду і безпеки державної установи «Чорноморська виправна колонія (№74) з 09.07.1999 по 28.02.2002 зараховано до страхового стажу в одинарному розмірі так, як зарахування в пільговому обчисленні 1 місяць служби за 40 днів не передбачено Законом №1058.

Справа розглянута у письмовому провадженні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянкою України, що підтверджується паспортом № НОМЕР_1 .

02.01.2026 року ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком (Список №2) відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яку за принципом екстериторіальності розглянуто ГУ ПФУ в Житомирській області та прийнято рішення від 07.01.2026 року №03 про відмову у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Необхідний пільговий стаж становить 10 років, пільговий стаж заявника 08 років 11 місяців 08 днів.

В оскаржуваному рішенні зазначено, що довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за №161-05/В1 від 10.12.2025, не містить підсумку пільгового стажу та переліку атестацій робочих місць, що затверджуються висновком Державної експертизи умов праці.

Розрахунком стажу форми РС-право підтверджено, що період роботи позивача з 10.09.1999 по 28.02.2002 зарахований до пільгового стажу у календарному обчисленні 02 роки 07 місяців 19 днів.

Позивач, вважаючи рішення ГУ ПФУ від 07.01.2026 року №03 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а також вважаючи, що їй мають бути зарахованими до пільгового стажу періоди роботи на посаді молодший інспектор відділу нагляду і безпеки державної установи «Чорноморська виправна колонія (№74) з 09.07.1999 по 28.02.2002 у календарному обчисленні 02 роки 07 місяців 19 днів, у пільговому обчисленні 03 роки 06 місяців 05 днів та вона має право на пенсію за віком звернулася до суду з цим позовом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058) розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Частиною 1 статті 44 Закону №1058-IV передбачено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Пунктом 1.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-IV, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (далі Порядок №22-1) в редакції від 15.02.2024 встановлено, що днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Згідно з п.1 ч.1 ст.45 Закону №1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу у жінок не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що єдиною підставою для незарахування до пільгового стажу періодів роботи на посаді молодший інспектор відділу нагляду і безпеки державної установи «Чорноморська виправна колонія (№74)» з 09.07.1999 по 28.02.2002 у календарному обчисленні 02 роки 07 місяців 19 днів, у пільговому обчисленні 03 роки 06 місяців 05 днів було відсутність у довідці підсумку пільгового стажу та переліку атестацій робочих місць, що затверджуються висновком Державної експертизи умов праці.

Суд вважає необґрунтованими вказані підстави для незарахування до пільгового стажу зазначених періодів роботи у пільговому обчисленні, з огляду на таке.

Довідкою ДУ «Чорноморська виправна колонія (№74)» від 25.09.2025 №4/304 підтверджено, що позивач проходила службу в Державній кримінально-виконавчій службі України з 09.07.1999 по 28.02.2002 на посаді молодший інспектор відділу нагляду і безпеки ДУ «Чорноморська виправна колонія (№74)». У цій довідці вказано, що вислуга років на день звільнення становить у календарному обчисленні 02 роки 07 місяців 19 днів, у пільговому обчисленні 03 роки 06 місяців 05 днів.

Вказана довідка надавалась позивачем разом із заявою про призначення пенсії, що підтверджується розпискою-повідомленням про прийняття заяви від 02.01.2026 за №29 та переліком документів, доданих до цієї заяви.

При цьому згідно з розрахунком стажу форми РС-право період роботи позивача з 10.09.1999 по 28.02.2002 зарахований до пільгового стажу лише у календарному обчисленні 02 роки 07 місяців 19 днів, однак у пільговому обчисленні 03 роки 06 місяців 05 днів цей період роботи не зарахований.

Статтею 62 Закону №1058-IV визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 3 Порядку підтвердження наявного стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі Порядок №637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 18 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Процедура застосування Списків №1 і №2 визначена Порядком застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 (далі Порядок №383).

Відповідно до п. 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.4 ст.24 Закону №1058-IV).

Судом встановлено, що довідка ДУ «Чорноморська виправна колонія (№74)» від 25.09.2025 №4/304 містить усі необхідні дані для можливості зарахування позивачу періодів роботи з 09.07.1999 по 28.02.2002 на посаді молодший інспектор відділу нагляду і безпеки ДУ «Чорноморська виправна колонія (№74)» у пільговому обчисленні.

При цьому, атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою КМУ від 01.08.1992 №442 (далі Порядок №442), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 №41 (далі Методичні рекомендації №41).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку №442 та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій №41 періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку №442 та Методичних рекомендацій №41 передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до п.8-9 Порядку №442 відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Системний аналіз норм Закону №1788-ХІІ та Порядку №442 дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для пільгового стажу є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Пунктом 10 Порядку №383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку №637.

Водночас, відповідно до пунктів 1, 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Тобто, необхідними умовами для виникнення права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення саме факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2.

Частиною 1 статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд враховуючи, що період роботи позивача з 09.07.1999 по 28.02.2002 підтверджений довідкою ДУ «Чорноморська виправна колонія (№74)» від 25.09.2025 №4/304 та повинен бути зарахований до пільгового стажу позивача у пільговому обчисленні, дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності прийнятого рішення від 07.01.2026 року №03.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення прийняте без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття та є таким, що не відповідає дотриманню необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення. Таким чином, рішення від 07.01.2026 року №03 є протиправним та підлягає скасуванню.

Водночас, пунктом 4.7 Порядку №22-1 встановлено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.2 ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. При цьому під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Зокрема, повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 245 КАС України. Відповідно до п.4 ч.2 цієї норми, у разі задоволення позову, суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коди ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на заявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норм) закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

З урахуванням дискреційних повноважень відповідача на проведення перевірки поданих для призначення пенсії документів та прийняття рішення, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та захисту шляхом зобов`язання ГУ ПФУ зарахувати до пільгового стажу роботи позивача на посаді «молодший інспектор відділу нагляду і безпеки державної установи «Чорноморська виправна колонія (№74)» з 09.07.1999 по 28.02.2002 у календарному обчисленні 02 роки 07 місяців 19 днів, у пільговому обчисленні 03 роки 06 місяців 05 днів та повторно розглянути заяву позивача від 02.01.2026 про призначення пенсії за віком.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем за подання даного позову сплачено судовий збір у розмірі 1064,96 грн.

Суд вважає, що на користь позивача слід стягнути судові витрати зі сплаченого судового збору у розмірі 1000 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Частиною 9 ст.18 КАС України визначено, що суд проводить розгляд судової справи за матеріалами у формах, визначених Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Згідно з п.128 Розділу VII Перехідних положень Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІТС, затвердженого Рішенням ВРП 17 серпня 2021 №1845/0/15-21 встановлено, що до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних в суді можливостей.

Конституційний Суд України у рішенні від 03.10.1997 року №4-зп зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Отже, за наявності декількох норм, які по-різному регулюють спірне питання повинні застосовуватися положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Враховуючи, що ч.9 ст.18 КАС України, якою визначено, що суд проводить розгляд судової справи за матеріалами у формах, визначених Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), прийнята пізніше ніж абз.1 ч.10 ст.243 КАС України, суд застосовує норму, яка прийнята пізніше.

Оскільки ухвалою суду при відкритті провадженні вирішено здійснити розгляд справи та її формування та зберігання в електронній формі суд викладає рішення в електронній формі.

Керуючись статтями 2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 139, 241-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), до Головного управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області (вул. О. Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 07.01.2026 року №03 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 на посаді «молодший інспектор відділу нагляду і безпеки державної установи «Чорноморська виправна колонія (№74)» з 09.07.1999 по 28.02.2002 у календарному обчисленні 02 роки 07 місяців 19 днів, у пільговому обчисленні 03 роки 06 місяців 05 днів та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.01.2026 про призначення пенсії за віком.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області судові витрати за сплату судового збору в розмірі 1000 грн.

Рішення набирає законної сили у порядку ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст. 295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва