Справа № 240/17953/25
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2026-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 квітня 2026 року

м. Київ

справа №240/17953/25

адміністративне провадження № К/990/14912/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мацедонської В.Е.,

суддів - Жука А.В., Смоковича М.І.,

перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1

на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2026 року

у справі № 240/17953/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправними та скасувати накази Військової частини НОМЕР_1 :

№2487 від 03.03.2025 про призначення службового розслідування по факту самовільного залишення частини;

№63 від 03.03.2025, яким позивача визнано таким, що самовільно залишив військову частину та знято з колового забезпечення;

акт службового розслідування від 07.03.2025;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 поновити на військовій службі у відрядженні та зарахувати його на котлове забезпечення цієї частини;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нерозгляду рапорту від 09.07.2025;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт від 09.07.2025 та прийняти рішення в межах повноважень відповідно до вимог законодавства;

- визнати протиправним та скасувати наказ №64 Військової частини НОМЕР_2 від 03.03.2025 про виключення зі списків особового складу частини як такого, що самовільно залишив військову частину;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 поновити ОСОБА_1 на військовій службі та посаді, зарахувати його до списків особового складу частини та відновити всі види матеріального забезпечення військовослужбовця;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 виплатити компенсацію втраченого грошового забезпечення за увесь період незаконного призупинення служби по дату набрання законної сили рішенням суду, а також невиплачену одноразову грошову допомогу на оздоровлення (станом на 11.07.2025 - на дату звернення до суду - розмір компенсації становить 131954, 68 грн;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо нерозгляду рапортів від 04.06.2025, 19.06.2025 та 04.07.2025;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 розглянути рапорти від 04.06.2025, 19.06.2025 та 04.07.2025 та прийняти рішення в межах повноважень відповідно до вимог законодавства;

- визнати протиправним та скасувати наказ Військової частини НОМЕР_2 №21-РС від 04.04.2025, яким ОСОБА_1 зараховано у розпорядження командира Військової частини НОМЕР_2 з 04.04.2025 на підставі пп.14 п.116 Положення.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2026 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.03.2025 №63, яким ОСОБА_1 визнано таким, що самовільно залишив військову частину, знято з котлового забезпечення.

Визнано протиправним та скасовано наказ командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 03.03.2025 №64, яким ОСОБА_1 визнано таким, що самовільно залишив розташування військової частини та виключено з усіх видів забезпечення з 03.03.2025.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо неприйняття у встановлений законом строк рішення за результатами розгляду поданих рапортів ОСОБА_1 від 04.06.2025, від 19.06.2025, від 04.07.2025.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 розглянути рапорти ОСОБА_1 від 04.06.2025, від 19.06.2025 та від 04.07.2025 по суті заявлених вимог та прийняти відповідні рішення, з урахуванням висновків суду у даній справі.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо розгляду рапорту ОСОБА_1 від 09.07.2025, викладені у листі від 12.08.2025 за вих.№432/ВихЗВГ/899.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт ОСОБА_1 від 09.07.2025 по суті заявлених вимог та прийняти відповідні рішення, з урахуванням висновків суду у даній справі.

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Військова частина НОМЕР_1 оскаржила його до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2026 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2026 року - залишено без руху.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2026 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2026 року повернуто особі, яка її подала.

Не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції від 01 квітня 2026 року, відповідач подав касаційну скаргу до Верховного Суду.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

У силу пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Вищезазначеному конституційному положенню щодо забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках кореспондують стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та стаття 13 КАС України.

Згідно з частиною третьою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З матеріалів касаційного провадження вбачається, що ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2026 року у задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору - відмовлено, апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2026 року - залишено без руху. Запропоновано особі, яка подала апеляційну скаргу, у десятиденний строк з моменту отримання ухвали суду виконати вимоги цієї ухвали та усунути виявлені недоліки апеляційної скарги шляхом надання оригіналу документу про сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Судом встановлено, що копію ухвали суду апелянтом отримано 17.03.2026.

Станом на 01.04.2026 року вимоги ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду про залишення апеляційної скарги без руху апелянтом не виконані, заяв (клопотань) на виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху апелянтом не надано.

Згідно з ч.2 ст.298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, відповідно до яких апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2026 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2026 року повернуто особі, яка її подала.

Враховуючи викладене, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, правильно застосував указані норми права, правильне їх застосовування є очевидним.

Доводи відповідача, наведені в касаційній скарзі, не спростовують правильність висновків апеляційного суду щодо наявності підстав для повернення апеляційної скарги.

При цьому, Суд зауважує, що Військова частина НОМЕР_1 не позбавлена можливості звернутися повторно до суду апеляційної інстанції з відповідними вимогами у передбачений КАС України спосіб звернення.

Ураховуючи, що зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, Суд дійшов до висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 169, 296, 298, 333 КАС України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2026 року у справі №240/17953/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, у спосіб їх надсилання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська

Судді А. В. Жук

М. І. Смокович