Справа № 380/27639/23
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2026-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про зміну способу і порядку виконання судового рішення

14 квітня 2026 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Хоми О.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

В провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебувала справа №380/27639/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Представник позивача 06.04.2026 (вх. №28086) звернувся із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду від 03.01.2024 у справі №380/27639/23 в частині зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області нарахувати ти виплатити позивачу щомісячну доплату до пенсії, на стягнення з ГУ ПФУ у Львівській області на користь позивача різницю між фактично сплаченою та належною до сплати сумою пенсії у сумі 64 000,00 грн. (шістдесят чотири тисячі) грн.

В обґрунтування заяви зазначає, що на виконання рішення суду від 03.01.2024 у справі №380/27639/23 ГУ ПФУ у Львівській області здійснило з 01 липня 2021 року відповідний перерахунок пенсії, сума доплати пенсії становить 64 000,00 грн, що підтверджується розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою позивача. Однак виплату вказаної суми ГУ ПФУ у Львівській області на користь позивача не здійснило, що в силу чинної редакції статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), є самостійною правовою та фактичною підставою для зміни способу та порядку виконання цього рішення суду на стягнення вказаної суми з відповідача.

Від ГУ ПФУ у Львівській області 13.04.2026 (вх. №5409ел) надійшло заперечення на заяву про зміну способу і порядку виконання судового рішення, суть якого полягає у такому. постановою Кабінету Міністрів України від 05.02.2026 №127 затверджено бюджет Пенсійного фонду України на 2026 рік.

Бюджет враховує видатки на виплату (щомісячного довічного грошового утримання), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, що розподілені за джерелами їх виплати (фінансування) з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2025 року №821 «Про затвердження Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень». Бюджет Пенсійного фонду України на 2026 рік є збалансованим. На виплату коштів за судовими рішеннями одержувачам Львівської області у лютому 2026 спрямовано 5,9 млн. грн., з них: на виплату поточної заборгованості -2,5 млн. грн, на виконання ретроспективних рішень - 3,4 млн. грн.

На виплату коштів за судовими рішеннями одержувачам Львівської області у березні 2026 спрямовано 6,4 млн. грн., з них: на виплату поточної заборгованості - 3,2 млн. грн, на виконання ретроспективних рішень - 3,2 млн. грн. У жовтні 2025 року, листопаді 2025, грудні 2025, лютому 2026, березні 2026 ОСОБА_1 додатковими відомостями на виконання погашення заборгованості за судовими рішеннями відповідно до вимог Порядку виплачено кошти в наступному розмірі на загальну суму 766,05 грн (скриншот виплати додається): 187,35 грн; ??187,35 грн; ?187,35 грн; 103 грн; 101 грн. Виплата здійснюється згідно рішення у справі №380/6559/20. Отже, після прийняття Урядом Постанови №821, відбувається виплата коштів в межах відповідних бюджетних призначень.

Суд, розглянувши заяву та дослідивши матеріали справи №380/27639/23, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, виходячи з такого.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно з частинами другою та третьою статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

Порядок та підстави зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовані статтею 378 КАС України.

Положеннями абзацу першого частини першої статті 378 КАС України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно з частиною третьою статті 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Водночас, з 19 грудня 2024 року положення частини третьої статті 378 КАС України на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» від 21 листопада 2024 року № 4094-IX (далі Закон - №4094-IX) були доповнені абзацом другим такого змісту: «Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат».

Ця норма встановлює самостійну та достатню підставу для зміни способу виконання після двомісячного строку невиконання рішення про пенсійні виплати.

Згідно із пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 4094-ІХ справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом.

Як зазначено у пояснювальній записці до проєкту Закону №4094-ІХ, він був ухвалений як елемент виконання Україною зобов`язань у межах групи справ Іванов (№40450/04)/ Бурмич (№46852/13) і Національної стратегії розв`язання проблеми невиконання судових рішень, схвалену розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 №1218-р.

Метою внесення змін до процесуального закону є забезпечення реального виконання судових рішень, а не формальне підтвердження обов`язку суб`єкта владних повноважень.

Зміни до частини третьої статті 378 КАС України, внесені Законом №4094-ІХ, запроваджують автоматичний наслідок у вигляді можливості зміни способу виконання після двох місяців невиконання рішення.

З цього приводу суд зазначає, що прийняттям Закону № 4094-ІХ Верховна Рада України змінила концепцію статті 378 КАС України, запровадивши самостійну підставу для зміни судом способу виконання судового рішення.

Крім того, Верховна Рада України цим законодавчим актом усунула необхідність для позивача звертатися з новим позовом для стягнення вже нарахованих, але невиплачених сум, визнавши це непропорційним і таким, що підриває ефективність судового захисту.

Виходячи із мети цих змін, судове втручання у спосіб виконання не є переглядом суті рішення, а становить механізм забезпечення реального і своєчасного виконання судового рішення, що відповідає вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 129-1 Конституції України.

Застосовуючи абзац другий частини третьої статті 378 КАС України, суд встановив, що оскільки рішення суду першої інстанції, яке набрало законної сили, не було виконане у частині виплати грошових коштів, то слід змінити спосіб виконання цього рішення із зобов`язання вчинити дії (нарахувати та виплатити) на стягнення конкретної нарахованої суми (64 000 грн) з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 28 жовтня 2025 року у справі № 380/7706/22, яка враховується судом під час розгляду цієї заяви.

Із матеріалів справи слідує, що відповідно до листа відповідача від 09.02.2024 №1300-5308-8/23006, обчислена на виконання рішення суду від 03.01.2024 у справі №380/27639/23 за період з 01.07.2021 по 29.02.2024 доплата до пенсії становить 64 000 грн, що підтверджується копією розрахунку за пенсійною справою ОСОБА_1 .

Отже, станом на дату постановлення даної ухвали, ГУ ПФУ у Львівській області не виплатило на користь позивача у повному обсязі заборгованість по пенсії з 01.07.2021 по 29.02.2024, що свідчить про часткове невиконання рішення суду боржником.

У свою чергу зміна способу виконання судового рішення не є створенням нового грошового зобов`язання, оскільки сума заборгованості у розмірі 64 000 є чітко визначеною та нарахованою самим відповідачем.

Викладене в сукупності зумовлює висновок суду про наявність підстав для заміни невиконаного зобов`язання з «нарахувати та виплатити» грошові кошти на «стягнути» з ГУ ПФУ у Львівській області ці кошти для забезпечення належної реалізації права позивача, тому заява про зміну способу і порядку виконання рішення підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 243, 248, 256, 293-295, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

Заяву про зміну про зміну способу і порядку виконання рішення суду від 03.01.2024 у справі №380/27639/23, - задовольнити повністю.

Змінити спосіб і порядок виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03.01.2024 у справі №380/27639/23 в частині «зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 », на «стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 різницю між фактично сплаченою та належною до сплати сумою пенсії у в розмірі 64 000 (шістдесят чотири тисячі) грн».

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Хома О. П.