Справа № 420/19545/25
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2026-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2026 р.м. ОдесаСправа № 420/19545/25
Перша інстанція: суддя Хом`якова В.В.,

повний текст судового рішення

складено 15.01.2026, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 січня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Головне управління ПФУ в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

19 червня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Головне управління ПФУ в Херсонській області, якому просив суд :

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №94 від 05.06.2025 року (лист №28542/53-16 від 05.06.2025 року) про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України №1058-IV від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України №1058-IV від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», період роботи трактористом з 01.01.2006 року по 07.11.2013 року у відкритому акціонерному товаристві «Придніпровське»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України №1058-IV від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що неодноразово звертався до органу ПФУ із заявами про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, отримуючи відмови через недостатність стажу. В черговий раз він звернувся 27.05.2025 через сервісний центр ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, та отримав рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (відповідач) №94 від 05.06.2025 про відмову у призначенні пенсії, яке мотивоване тим, що позивач має стаж роботи на посаді тракториста-машиніста (пільговий стаж) - 15 років 05 місяців 27 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за п.3 ч.2 ст. 114 Закону України №1058 . Вказано: «До пільгового стажу не враховано період роботи з 01.01.2006 по 07.11.2013 згідно довідки №6, оскільки згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу відомості по спеціальному стажу відсутні. Згідно актів зустрічної перевірки довідок про заробіток №2100-0903-1/76 від 28.01.2025 року та №2100-0903- 1/77 від 06.05.2025 року, врахувати неможливо через те, що дані особи вказано неповністю». З наведеними доводами відповідача у рішенні про відмову №94 від 05.06.2025позивач не погоджується, незарахування до пільгового страхового стажу періоду роботи з 01.01.2006 року по 07.11.2013 року згідно довідки №6 вважає неправомірним і таким, що порушує його конституційні права. Стаж роботи трактористом підтверджується трудовою книжкою, наказами про призначення та звільнення, уточнюючими довідками №6 від 27.01.2025 року, №7 від 27.01.2025 року та довідкою форми «ОК-5» «Індивідуальні відомості про застраховану особу» .Окремою довідкою №0Т-10/148 від 25.11.2024 року підтверджуються факти перейменування підприємства: Радгоспу «Придніпровський» у Відкрите акціонерне товариство «Придніпровське», Відкритого акціонерного товариства «Придніпровське» у Приватне акціонерне товариство «Придніпровське». акту №2100-0903-1/411 від 06.05.2025 року, зазначено, що за результатами перевірки довідки №6 від 27.012025 року за період з 04.09.1996 року по 07.11.2013 по особі позивача.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, в обґрунтування своєї правової позиції зазначив, що заява про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та документи позивача розглядалися за екстериторіальним принципом Головним управлінням, яким прийнято рішення №94 від 05.06.2025 про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах. Вік позивача 55 років 05 місяців 19 днів. Страховий стаж становить 37 років 06 місяців 12 днів. Стаж роботи на посаді тракториста - машиніста становить 15 років 05 місяців 27 днів. Згідно поданих документів, до страхового стажу роботи позивача зараховано усі періоди. До пільгового стажу не враховано період роботи з 01.01.2006 по 07.11.2013, згідно довідки №6 від 27.01.2005, оскільки згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу відомості по спеціальному стажу відсутні. Згідно актів зустрічної перевірки довідок про заробіток №2100-0903-1/76 від 28.01.2025 та №2100-0903-1/77, врахувати неможливо, оскільки дані особи вказано не повністю. Рішення про призначення пенсії повинно прийматись органом Пенсійного фонду України, з урахуванням положень пунктів 4.1 та 4.2 Порядку 22-1. Відповідно до пункту 4.7 розділу IV Порядку 22-1 право особи на одержання пенсії встановлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Функції щодо розгляду заяви про призначення пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області вичерпано. Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу Форми ОК 5 позивача, за період з 01.01.2006 по 07.11.2013 відсутня інформація по спеціальному стажу позивача, у зв`язку з наведеним підстави для зарахування вказаного періоду до пільгового стажу відсутні.

Представник третьої особи, ГУ ПФУ в Львівській області, зазначило, що правомірно відмовило у призначенні пенсії на пільгових умовах через недостатність пільгового стажу на посаді тракториста-машиніста 15 років 05 місяців 27 днів, при необхідності 20 років згідно п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відмовляючи ОСОБА_1 у призначенні пенсії, орган Пенсійного фонду діяв обґрунтовано, з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, з огляду на що, слід дійти до висновків щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 січня 2026 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволений частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №94 від 05.06.2025 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України №1058-IV від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України №1058-IV від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», період роботи трактористом з 01.01.2006 року по 07.11.2013 року у відкритому акціонерному товаристві «Придніпровське».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.05.2025 року про призначення пенсії за віком, та прийняти відповідне рішення з врахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору у сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу, апелянтом посилався на невірне застосування судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після досягнення 55 років, 10.01.2025 через сервісний центр Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернувся із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України №1058-ІУ від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон №1058- IV). Розгляд заяви та винесення рішення за нею здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, яке було визначено за принципом екстериторіальності , позивачу було відмовлено у призначенні йому пенсії рішенням від 17.01.2025 року №94, через відсутність пільгового стажу тракториста-машиніста у сільськогосподарському виробництві.

28.01.2025 року відділом контрольно-перевірочної роботи №2 управління контрольно-перевірочної роботи Головного управління Пенсійного фонду в Херсонській області за результатами перевірки щодо обґрунтованості видачі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії по особі ОСОБА_1 , яка видана Приватним акціонерним товариством «Придніпровське» (; далі ПРАТ «Придніпровське»), було складено акт №2100-0903- 1/76 (додається), на підставі висновків якого було складено довідку про заробітну плату для обчислення пенсії №01-10/8 від 28.01.2025 .

28.01.2025 а також 03.03.2025 через сервісний центр Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивач повторно звертався із заявами про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону №1058-ІУ, надавши уточнюючі довідки №6 від 27.01.2025 та №7 від 27.01.2025, довідку про перейменування підприємства №0Т-10/148 від 25.11.2024 року, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області рішенням від 05.02.2025 року №94, відмовлено у призначенні пенсії (недостатньо пільгового стажу, 06 років 02 місяці 23 дні замість 20 років). Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області рішенням від 11.03.2025 року №94 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, так як до пільгового стажу йому не враховано періоди роботи з 01.01.2006 року по 07.11.2013 року .

На підставі листа Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №0400-010205-9/65039 від 02.04.2025 проведено перевірку довідки №6 про факт роботи позивача з 04.09.1996 року по 07.11.2013 року, про що складено акт від 06.05.2025 року №2100-0903-1/411.

27.05.2025 позивач ще раз звернувся із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону №1058-ГУ. Отримав рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (відповідач) №94 від 05.06.2025 року, в якому зазначено, що страховий стаж - 37 років 06 місяців 12 днів, а стаж роботи на посаді тракториста-машиніста (пільговий стаж) - 15 років 05 місяців 27 днів. До пільгового стажу йому не враховано період роботи з 01.01.2006 по 07.11.2013 згідно довідки №6, оскільки згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу відомості по спеціальному стажу відсутні. Згідно актів зустрічної перевірки довідок про заробіток №2100-0903-1/76 від 28.01.2025 року та №2100-0903- 1/77 від 06.05.2025 року, врахувати неможливо через те, що дані особи вказано неповністю. В результаті, у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України №1058-ІУ відповідач відмовив у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

З наведеними доводами відповідача у рішенні про відмову №94 від 05.06.2025 позивач не погоджується, незарахування до пільгового страхового стажу періоду роботи з 01.01.2006 року по 07.11.2013 року згідно довідки №6 вважає неправомірним і таким, що порушує його конституційні права, тому звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи дану справу в апеляційному провадженні, колегія суддів приходить до наступних висновків.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (в подальшому - Закон №1058-ІV).

Статтею 1 Закону № 1058-IV передбачено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно із ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-IV, відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-ІV, чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Приписами ст. 24 Закону № 1058-ІV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

До набрання чинності Законом № 1058-ІV питання пенсійного забезпечення, в тому числі й порядок обчислення стажу для призначення пенсій, регулювалися Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. № 1788-XII (в подальшому - Закон № 1788-XII).

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону № 1788-XII, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно зі статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Згідно п.1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі №233/2084/17, від 16 травня 2019 року в справі № 161/17658/16-а, від 27 лютого 2020 року в справі № 577/2688/17, від 31 березня 2020 року в справі № 446/656/17, від 21 травня 2020 року в справі № 550/927/17, від 10 грудня 2020 року в справі № 195/840/17.

Судовим розглядом встановлено, що зі змісту трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 вбачається, що в період з 04.09.1996 року по 07.11.2013 року працював трактористом у відкритому акціонерному товаристві «Придніпровське».

Вказані записи в трудовій книжці виконані чітко, зрозуміло та в повному обсязі, містять інформацію про періоди роботи та займану посаду, реквізити відповідних наказів (протоколів, рішень), на підставі яких вони внесені.

Крім того, згідно довідки №6 від 27.01.2025, виданої приватним акціонерним товариством «Придніпровське», позивач дійсно був прийнятий на роботу на посаду тракториста з 04.09.1996 р. (наказ № 236 від 04.09.1996) по 07.11.2013 (наказ № 56 від 06.11.2013) у відкрите акціонерне товариство «Придніпровське». На цій посаді мав постійну зайнятість протягом повного сезону сільськогосподарських робіт у рослинництві та постійну зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції. Пільговий стаж згідно п.3 ч.2 ст. 114 Закону № 1058 складає 17 років 2 місяці 4 дні. Відкрите акціонерне товариство «Придніпровське» відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» рішенням загальних зборів акціонерного товариства «Придніпровське» від 24.02.2017 (протокол № 7 ) змінено на приватне акціонерне товариство «Придніпровське». Приватне акціонерне товариство «Придніпровське» є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Придніпровське».

Довідка № 01-10/146 від 25.11.2024, видана ПрАТ «Придніпровське», має аналогічний зміст.

Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5), позивач у спірному періоді 01.01.2006 - 07.11.2013 отримував заробіток у ВАТ «Придніпровське» (ПрАТ «Придніпровське»), сплачував страхові внески.

06.05.2025 відділом контрольно-перевірочної роботи №2 управління контрольно-перевірочної роботи Головного управління Пенсійного фонду в Херсонській області за результатами перевірки щодо обґрунтованості видачі довідки №6 від 27.01.2025 про факт роботи ОСОБА_1 з 04.09.1996 року по 07.11.2013 року, яка видана Приватним акціонерним товариством «Придніпровське» (), було складено акт №2100-0903-1/411, який підтвердив відсутність розбіжностей довідки з даними первинних документів. Формальні скорочення імені-прізвища, зазначення ініціалів замість повного імені та по батькові (« ОСОБА_1 », « ОСОБА_1 », « ОСОБА_1 » замість « ОСОБА_1 »), посади («т-рист.» чи «т-рист.маш.» замість «тракторист», «тракторист-машиніст»).

Судовим розглядом встановлено, що в період з 29.01.2000 р. по 26.01.2005 р. позивач працював на посаді тракториста, що дає право на зарахування вказаного періоду до страхового та пільгового стажу, а вказані відпрацьовані ним дні підтверджують те, що позивач працював трактористом та весь період був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції.

Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону №1058-ІV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, пенсійний орган в силу діючого законодавства наділений повноваженнями вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що на особу не може перекладатися тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у первинних документах про її трудову діяльність, що таким чином не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Таким чином суд апеляційної інстанції вважає, що відомостями трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 та наданих довідок в повній мірі підтверджується трудовий стаж позивача за період з 01.01.2006 року по 07.11.2013 року на посаді тракториста, що дає право на зарахування вказаного періоду до страхового та пільгового стажу, натомість відповідачем не надано доказів та не заявлено доводів щодо вжиття ним будь-яких заходів для витребування у відповідних підприємств чи архівних установ документів на підтвердження стажу роботи позивача.

Із урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про зарахування періодів роботи з 01.01.2006 року по 07.11.2013 року до пільгового стажу позивача, оскільки відповідач безпідставно не врахував його.

Статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст.2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 січня 2026 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.В. Джабурія
Судді Н.В. Вербицька К.В. Кравченко