Справа № 280/5610/25
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2026-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 березня 2026 року м. Дніпросправа № 280/5610/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2025 р. (суддя Новікова І.В) в адміністративній справі №280/5610/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №78 від 31 січня 2025 р. про відмову у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути його заяву та призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах.

В обгрунтування позовних вимог вказано, що ОСОБА_1 у 2025 році звернувся із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, однак отримав відмову. Дана відмова є протиправною, оскільки його трудова книжка містить відомості про пільгову роботу, яка повинна бути зарахована йому до пільгового стажу. Протиправним є також посилання відповідача на відсутність наказів про атестацію його робочих місць, враховуючи сталу судову практику з цього питання. Крім того, позивач має право на зарахування до його пільгового стажу періоду навчання за спеціальністю та періоду проходження військової служби.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2025 р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заявленого ним позову.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що трудова книжка позивача містить відомості про його пільгову роботу, яка повинна бути зарахована йому до пільгового стажу. Позивач, як працівник не був наділений повноваженнями, які могли б вплинути на проведення атестації робочого місця. Також, позивач має право на зарахування до його пільгового стажу періоду навчання за спеціальністю та періоду проходження військової служби.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції не надходив.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі.

24 січня 2025 р. ОСОБА_1 звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №78 від 31 січня 2025 р. у призначенні ОСОБА_1 пенсії відмовлено у зв`язку із наявністю в нього страхового стажу - 23 роки 4 місяці 21 день та відсутністю пільгового стажу. До пільгового стажу не зараховано періоди згідно із трудовою книжкою, оскільки відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.

Не погодившись із даним рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в судовому порядку.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що обгрунтованою є відмова відповідача у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки позивачем не підтверджено наявність в нього пільгового стажу. Трудова книжка позивача не містить записів про пільгових характер роботи, а уточнюючі довідки відсутні. Чинним законодавством України встановлено механізм підтвердження стажу у разі неможливості подання особою документів через знаходження підприємств на тимчасово окупованій території. Такі повноваження делеговані спеціально створеним комісіям, які утворюються при органах ПФУ. Відсутні докази звернення позивача із заявою про підтвердження пільгового стажу на підприємствах, розташованих на тимчасово окупованих територіях.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка рішення здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо доводів апеляційної скарги позивача про необхідність зарахування йому відповідачем до пільгового стажу за Списком №1, зокрема, періодів роботи з 04 січня 1987 р. по 30 квітня 1987 р., з 24 серпня 1989 р. по 01 липня 1991 р., з 24 серпня 1991 р. по 07 травня 1992 р., з 03 липня 1992 р. по 30 вересня 1993 р., з 01 жовтня 1993 р. по 16 листопада 1993 р. слід зазначити наступне.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Копією наявної в матеріалах справи трудової книжки серії НОМЕР_1 (а.с.17 - 27) підтверджується, що ОСОБА_1 , зокрема, в період: з 04 січня 1987 р. по 30 квітня 1987р., з 24 серпня 1989 р. по 01 липня 1991 р. працював електрослюсарем підземним із зайнятістю повний робочий день під землею; з 24 серпня 1991 р. по 07 травня 1992 р. працював в доменому цеху горновим; з 03 липня 1992 р. по 30 вересня 1993 р., з 01 жовтня 1993 р. по 16 листопада 1993 р. працював монтажником.

Дані про проведення атестації вказаних робочих місць трудова книжка не містить.

Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 р. у справі №520/15025/16-а викладено наступний правовий висновок: «На працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Дана обставина не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист."

В матеріалах справи наявні копії листів Міністерства енергетики України від 25 березня 2025 р. №26/1.5-25.3-5714, Державного архіву Луганської області від 13 лютого 2025р. №06-26/10, ПРАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Іллліча" №18-1/60 від 05 березня 2024 р. які підтверджують, що позивачем вживались заходи, спрямовані на отримання довідок про підтвердження пільгового стажу роботи, однак такі довідки не вдалося отримати через тимчасову окупацію територій, на яких розташовувались підприємства де позивач працював, а також через те, що документи не було передано до архіву.

Отже, позивач з об`єктивних причин, які не залежать від його волевиявлення, позбавлений можливості отримати довідки про підтвердження пільгового характеру його роботи за Списком № 1, і ця обставина не може стати на заваді у реалізації ним права на пенсійне забезпечення.

Постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11 березня 1994 р. затверджено Списки №1 працівників, зайнятих повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, які передбачали роботу працівників зайнятих повний робочий день під землею та працівників металургійного виробництва (горнових доменного виробництва). Водночас, робота монтажника на металургійному виробництві Списком №1 не передбачена, а передбачена Списком №2.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується із доводами апеляційної скарги позивача про наявність підстав для зарахування йому до пільгового стажу за Списком №1 роботи електрослюсарем підземним з 04 січня 1987 р. по 30 квітня 1987 р., з 24 серпня 1989р. по 01 липня 1991 р. та горновим доменного цеху з 24 серпня 1991 р. по 07 травня 1992 р. Однак підстави для для зарахування періоду роботи монтажником з 03 липня 1992 р. по 30 вересня 1993 р., з 01 жовтня 1993 р. по 16 листопада 1993 р. до Списку № 1 - відсутні

Щодо доводів апеляційної скарги позивача про необхідність зарахування до його пільгового стажу за Списком №1 періоду навчання з 01 вересня 1983 р. по 04 січня 1987 р., слід зазначити наступне.

Статтею 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» встановлено, що час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівника, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Записами №1,2 наявної в матеріалах справи копії трудової книжки серії НОМЕР_1 підтверджується, що позивач в період з 01 вересня 1983 р. по 04 січня 1987 р. навчався в середньому професійно-технічному училищі м.Перевальск на електрослюсаря підземного (а.с 17,18). Даний період має бути зарахований позивачу до пільгового стажу роботи по Списку №1, оскільки згідно запису №3 трудової книжки, позивач працевлаштувався за спеціальністю - 04 січня 1987 р.

Щодо доводів апеляційної скарги позивача про необхідність зарахування до його пільгового стажу за Списком №1 періоду проходження військової служби з 06 травня 1987 р. по 02 червня 1989 р., слід зазначити наступне.

Пунктом 1 статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах, до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Аналогічні приписи викладені в частині 1 статті 2 Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу".

Записом №4 трудової книжки позивача підтверджується, що він проходив військову службу в період з 06 травня 1987 р. по 02 червня 1989 р., на яку був призваний з посади "електрослюсар підземний". Дана посада відноситься до Списку №1, а тому період військової служби повинен бути зарахований позивачу до вказаного пільгового стажу.

Щодо вимоги апеляційної скарги позивача зобов`язати відповідача призначити йому пільгову пенсію за Списком №1, слід зазначити наступне.

Пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Як вбачається зі змісту рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №78 від 31 січня 2025 р. у призначенні ОСОБА_1 пенсії відмовлено у зв`язку із наявністю страхового стажу - 23 роки 4 місяці 21 день та відсутністю пільгового стажу за Списком №1.

Колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зарахування до пільгового стажу позивача по Списку №1 періодів роботи, навчання та військової служби. Водночас, в апеляційній скарзі відсутні доводи, що стосуються незгоди позивача із визначеним йому відповідачем страховим стажем.

В даному випадку наявні підстави для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №78 від 31 січня 2025 р. із визначенням йому обов`язку повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24 січня 2025 р. про призначення пільгової пенсії по Списку №1, зарахувавши йому до вказаного пільгового стажу період навчання з 01 вересня 1983 р. по 04 січня 1987 р., період проходження військової служби з 06 травня 1987 р. по 02 червня 1989 р. та періоди роботи з 04 січня 1987 р. по 30 квітня 1987 р., з 24 серпня 1989 р. по 01 липня 1991 р., з 24 серпня 1991 р. по 07 травня 1992 р. та прийняти відповідне рішення.

Щодо висновку суду першої інстанції про недотримання позивачем Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 18-1 від 10.11.2006, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 р. за №1231/13105. Цей Порядок визначає процедуру підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи: для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлену для окремої категорії працівників, у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника; до 01 січня 2004 року, якщо в трудовій книжці є записи з виправленнями або недостовірні чи неточні записи про періоди роботи на підприємствах, в установах, організаціях (їх правонаступниках), розташованих на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі (далі - підприємства, які розташовані на тимчасово окупованій території).

Трудова книжка позивача не містить виправлень, недостовірних, неточних записів, які були би безумовними підставами для звернення його до Комісії з питань підтвердження стажу роботи. Колегія суддів вважає, що записи трудової книжки позивача дозволяють визначити періоди його роботи за професіями, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

За результатом перегляду справи в апеляційному порядку, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав, передбачених статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, для скасування оскарженого рішення суду першої інстанції, як такого, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Здійснюючи розподіл судових витрат, колегія суддів керується приписами статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду першої інстанції позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн.; за подання апеляційної скарги - 1816,80 грн., всього на суму 3028, яка підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2025 р. в адміністративній справі №280/5610/25 - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №78 від 31 січня 2025 р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 період навчання з 01 вересня 1983 р. по 04 січня 1987 р., період проходження військової служби з 06 травня 1987 р. по 02 червня 1989 р., періоди роботи з 04 січня 1987 р. по 30 квітня 1987 р., з 24 серпня 1989 р. по 01 липня 1991 р., з 24 серпня 1991 р. по 07 травня 1992 р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24 січня 2025 р. про призначення пільгової пенсії по Списку №1 та прийняти відповідне рішення.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області () сплачену суму судового збору в загальному розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 31 березня 2026 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Н.І. Малиш