Справа № 520/7804/25
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2026-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

13 квітня 2026 року №520/7804/25

Харківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Лариси Мар`єнко, розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін у судове засідання адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

1) визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №08 від 12.03.2025 року щодо призначення ОСОБА_1 пенсії в разі втрати годувальника за свого чоловіка, ОСОБА_2 в розмірі 50% пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Харківській області перевести ОСОБА_1 починаючи з 04.03.2025 року на пенсію по втраті годувальника за свого чоловіка, ОСОБА_2 , обчисливши розмір пенсії виходячи із 50% від пенсії за вислугою років, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", без обмеження граничним розміром станом на дату смерті.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 12.03.2025 №08 ОСОБА_3 призначено пенсію по втраті годувальника у розмірі 50% пенсії за віком померлого годувальника відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". При цьому, ОСОБА_2 (померлий годувальник) за життя отримував пенсію за вислугу років як працівник авіації і льотно-випробного складу відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення". Відтак, відповідач призначаючи пенсію по втраті годувальника не вірно визначив закон, який підлягає застосуванню, внаслідок чого нарахував пенсію в меншому розмірі, чим порушив права позивача на достатнє пенсійне забезпечення у старості.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін у судове засідання.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі надсилалась судом до електронного кабінету відповідача в ЄСІТС "Електронний суд" та отримана ним 09.04.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 10.04.2025.

В установлений судом строк, відповідач правом надіслати відзив на позовну заяву не скористався, заяву про визнання позову суду також не надсилав.

Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Позивач - ОСОБА_1 , перебувала у шлюбі із ОСОБА_2 , що підтверджується відміткою в паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 21.11.1998 Ленінським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області.

ОСОБА_2 перебував на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду в Харківській області та отримував пенсію за вислугу років, призначену як працівнику льотного складу екіпажу, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про перехід на пенсію по втраті годувальника її померлого чоловіка.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (у формі протоколу) №08 від 12.05.2025 року, ОСОБА_1 з 04.03.2025 призначено пенсію в разі втрати годувальника у розмірі 50% пенсії за віком померлого годувальника відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Вважаючи таке рішення відповідача безпідставним, протиправним та таким, що підлягає скасуванню як незаконне, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Приписами частини першої статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

За приписами частини першої статті 9 Закону №1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором (ст.10 Закону №1058-IV).

Непрацездатними членами сім`ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону (п.1 ч.2 ст.36 Закону №1058-IV).

Зі змісту частини третьої статті 36 Закону №1058-IV слідує, що до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною першою статті 37 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV визначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

За вказаними законодавчими нормами, члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається із заробітку чи пенсії годувальника, тобто в залежності від того доходу, який мав годувальник на час настання смерті.

У відповідності до термінів, викладених у статті 1 Закону №1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Разом з тим, в силу частини першої статті 37 Закону №1058-ІV пенсія у зв`язку з втратою годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї призначається в розмірі 50% пенсії за віком померлого годувальника.

Тобто, передбачено розрахунок пенсії у зв`язку з втратою годувальника здійснювати з пенсії за віком, яку померлий чоловік позивача в дійсності не отримував на день смерті.

Матеріалами справи підтверджується, що померлий чоловік позивачки отримував пенсію за вислугу років, призначену як працівнику льотного складу екіпажу, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ.

При цьому, суд бере до уваги, що померлому чоловіку позивача пенсія за віком ніколи не призначалася, виходячи з такого.

Частинами першою та другою статті 53 Закону №1788-ХІІ, зокрема, передбачений порядок обчислення розміру пенсії за вислугою років працівникам льотно-випробного складу, за змістом яких пенсії за вислугу років (крім пенсій працівникам льотно-випробного складу авіації та особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і бортоператорам, які виконують спеціальні роботи в польотах) призначаються в розмірах, встановлених статтями 19 і 21 цього Закону для пенсій за віком.

Пенсії обчислюються з середньомісячного заробітку (статті 64-67, 69), одержуваного перед припиненням роботи, яка дає право на пенсію за вислугу років (статті 54 і 55), крім пенсій працівникам льотно-випробного складу та особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і бортоператорам, які виконують спеціальні роботи в польотах.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.65 Закону №1788-ХІІ середньомісячний заробіток для обчислення пенсій береться за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом усієї трудової діяльності незалежно від перерв у роботі та за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року до моменту звернення за пенсією. Заробіток за період роботи до 1 липня 2003 року враховується на підставі документів про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), виданих у встановленому законодавством порядку, а за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року - за даними персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

У разі відсутності відомостей про заробітну плату (виплати, дохід) у системі персоніфікованого обліку подаються документи про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), видані в установленому законодавством порядку.

Аналогічний порядок обчислення пенсії за вислугою років працівникам льотно-випробного складу відображений, зокрема й у Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам авіації та льотно-випробного складу цивільної авіації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.05.1996 року №550.

При цьому, умови визначення дати, з якої призначається пенсія за віком регламентуються положеннями Закону №1058-ІV, відповідно до ч.1 ст.45 якого пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, як зокрема: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Пенсія за віком, що призначається автоматично (без звернення особи), - з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, крім випадків відсутності в системі персоніфікованого обліку відомостей про страховий стаж застрахованої особи, необхідний для призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. У разі якщо документи про страховий стаж не подані протягом трьох місяців з дня досягнення застрахованою особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, вважається, що застрахована особа виявила бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

Судом встановлено, що пенсія за віком за життя годувальника ОСОБА_2 йому ніколи не обчислювалася і не виплачувалася, відповідно бажання одержувати такий вид пенсії померлий чоловік не виявляв.

Порядок обчислення пенсії за віком регламентований ч. 1 ст. 27 Закону №1058-IV, зокрема: розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = ЗпКс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону №1058-IV коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою:

См х ВС

КС = _______________

100% х 12, де

Кс - коефіцієнт страхового стажу;

См - сума місяців страхового стажу;

Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

За правилами, встановленими ч.1 ст.40 Закону №1058-ІV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Таким чином, суд дійшов висновку, що порядок обчислення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV кардинально відрізняється від порядку обчислення пенсії за вислугою років працівникам авіації та льотно-випробного складу. Зокрема, для обчислення пенсії за віком враховується весь страховий стаж особи, заробітна плата за період страхового стажу з 01 липня 2000 року, та за бажанням за 60 календарних місяців до 01 липня 2000 року. При цьому, для обчислення пенсії за вислугою років враховується обмежений не тривалий період заробітної плати такої особи.

Суд зазначає, що порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1), відповідно до якого для обчислення пенсії за віком особою, яка претендує на таку пенсію подаються документи як про особу, вік, так і про страховий стаж та заробітну плату.

Без надання документів про стаж і заробітну плату особи об`єктивне обчислення розміру пенсії за віком не є можливим.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.25 Цивільного кодексу України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження.

Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Зазначене свідчить на користь того, що право на призначення та обчислення пенсії за віком має особа лише протягом її життя та виключно у разі надання відповідних документів, які є підставою для призначення такої пенсії. Чинним законодавством не передбачено можливості обчислення розміру пенсії за віком особі, яка померла, за документами, наданими іншими особами.

Разом з тим, судом встановлено, що померлий годувальник за життя із заявою про призначення пенсії за віком не звертався, документів, встановлених Порядком №22-1, для обчислення пенсії не надавав, а тому, й права на виплату такої пенсії у нього не виникало.

Таким чином, виходячи з системного аналізу чинного пенсійного законодавства (Законів №1788-ХІІ і №1058-ІV), можна дійти висновку, що пенсія за віком та пенсійне забезпечення за вислугу років мають однакову правову природу є конституційним правом на соціальний захист.

За загальновизнаним правилом "пенсією" вважається регулярна щомісячна грошова виплата, яка призначається у встановленому державою порядку як захід матеріального забезпечення у зв`язку з настанням певної обставини: досягнення пенсійного віку, за вислугу років, інвалідності, смерті годувальника.

Виходячи з правової та соціальної природи пенсійного забезпечення, суд дійшов висновку, що у пенсійного органу відсутні правові підстави для призначення позивачці пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону №1058-IV.

Зокрема, пенсійне законодавство, в тому числі Закон №1058-IV, не містять в собі норм, які б надавали підстави відповідачу здійснювати обчислення чи перерахунок пенсії після смерті будь-якої особи, або право на розрахунок розміру пенсії за віком померлому, яку останній за життя не отримував.

Тому, суд вважає необґрунтованою позицію відповідача стосовно можливості отримання позивачкою пенсії по втраті годувальника тільки внаслідок розрахунку пенсії за віком померлого годувальника.

В даному випадку, з урахуванням приписів абзацу 1 пункту 16 Прикінцевих положень Закону №1058-IV, який прийнятий пізніше Закону №1788-XII та яким чітко встановлено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону, пенсії у зв`язку з втратою годувальника призначаються із пенсії годувальника, тобто в залежності від того доходу (пенсії), який мав годувальник на час настання смерті.

Така правова позиція була висловлена Верховним Судом у справі №636/2100/16-а (адміністративне провадження №К/9901/21612/18), зокрема, пенсії у зв`язку з втратою годувальника призначаються із заробітку годувальника або із пенсії годувальника, тобто в залежності від того доходу, який мав годувальник на час настання смерті (заробітну плату чи пенсію).

У чинному законодавстві передбачено призначення пенсії у зв`язку зі втратою годувальника за документами пенсійної справи померлого годувальника, тому беззаперечним є факт того, що позивач може скористатись своїм правом на обчислення пенсії у зв`язку зі втратою годувальника за матеріалами пенсійної справи померлого чоловіка.

При цьому, пенсійний орган в свою чергу, при обчисленні позивачу пенсії по втраті годувальника зобов`язаний брати до уваги спеціальний пільговий стаж працівника авіації по Закону України "Про пенсійне забезпечення", та визначати пенсію у зв`язку з втратою годувальника позивачу виходячи з розміру пенсії померлого годувальника, яку він отримував на день смерті з огляду на положення частину першу статті 74 Закону України "Про пенсійне забезпечення", якою чітко визначено, що сім`ям пенсіонерів пенсії в разі втрати годувальника обчислюються з того ж заробітку, з якого обчислювалась пенсія годувальника, що узгоджується з приписами абзацу 1 пункту 16 Прикінцевих положень Закону №1058-IV.

Проте, оскільки пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається із заробітку чи пенсії годувальника, тобто в залежності від того доходу, який мав годувальник на час настання смерті, а тому дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у призначенні ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника відповідно до приписів Закону №1058-IV є протиправними.

Відтак, для захисту прав позивача слід задовольнити позовні вимоги шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50% пенсії покійного чоловіка ОСОБА_2 , яку він отримував на день смерті відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", та виплатити її з часу звернення за призначенням такої пенсії, - з 04.03.2025 року.

При цьому конкретний розмір пенсійних виплат, який має бути нараховано та виплачено позивачці, відповідач має розрахувати самостійно, що є його дискреційними повноваженнями органів пенсійного фонду.

Позовні вимоги щодо виплати пенсії без обмеження її розміру не підлягають задоволенню, оскільки заявлені на майбутнє, так як нарахування позивачу пенсії у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50% пенсії покійного чоловіка ОСОБА_2 , яку він отримував на день смерті відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" відповідачем не здійснено.

Приписами ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Витрати зі сплати судового збору підлягають розподілу відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.19, 139, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд.5, Держпром, під.3, пов.2, м.Харків, 61022, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії в разі втрати годувальника за свого чоловіка - ОСОБА_2 в розмірі 50% пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Харківській області () перерахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) пенсію у зв`язку з втратою годувальника її покійного чоловіка ОСОБА_2 , обчисливши розмір пенсії виходячи із 50% від пенсії за вислугою років, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" станом на дату смерті та здійснити її виплату починаючи з 04.03.2025, з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні іншої частини позовних вимог, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд.5, Держпром, під.3, пов.2, м.Харків, 61022, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан на території України, у зв`язку з бойовими діями на території м.Харків та Харківської області, повний текст рішення складено 13 квітня 2026 року.

Суддя Лариса МАР`ЄНКО