Справа № 580/14051/25
Суддя: Петро ПАЛАМАР
Дата ухвалення: 2026-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2026 року справа № 580/14051/25
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Паламаря П.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся адвокат Поліщук Д.О. в інтересах ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо неповного нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення у період з 25.11.2024 до 01.07.2025;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення у з 25.11.2024 до 01.07.2025 в розмірі грошового забезпечення, за займаною посадою до зарахування в розпорядження, з урахуванням раніше виплачених сум.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначив, що позивач отримав поранення, яке пов`язане із захистом Батьківщини та відноситься до тяжких та у періоди 03.09.2024 - 05.09.2024, 06.09.2024 - 13.09.2024, 13.09.2024 - 25.09.2024, 26.09.2024 - 25.10.2024, 23.10.2024 - 06.12.2024, 08.12.2024 - 21.01.2025, 21.01.2025 19.02.2025, 21.02.2025 22.03.2025 перебував на лікуванні. За весь час лікування позивач не отримував повного грошового забезпечення. Згідно із витягом з наказу № 269 від 24.09.2024 позивача було увільнено від займаної посади і зараховано у розпорядження командира. У період з грудня 2024 до червня 2025 (включно) ВЧ НОМЕР_1 виплатила ОСОБА_1 грошове забезпечення у розмірі 662,50 грн (щомісячно), а з липня 2025 до вересня 2025 року виплат не було. При цьому, позивач перебував у розпорядженні командира менше двох місяців, виключаючи періоди лікування, тому грошове забезпечення мало виплачуватися у розмірі грошового забезпечення, за займаною посадою до зарахування в розпорядження. Бездіяльність відповідача, що полягає у ненарахуванні та невиплаті позивачу повного грошового забезпечення за період його лікування є протиправною. Крім того, представник позивача стверджує, що станом на час подання позовної заяви відповідач не виплатив грошове забезпечення за період з 25.11.2024 до 01.07.2025 у розмірі 149 773, 99 грн, про яке повідомив у відповіді на адвокатський запит від 21.10.2025.

Ухвалою суду від 23.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі та стверджує, що відповідно до облікової картки особового рахунку військовослужбовця за 2025 рік позивачеві протягом жовтня 2025 року проведено нарахування та виплату грошового забезпечення у розмірі, що він отримував за займаною посадою в сумі 496870,47 грн, у тому числі грошове забезпечення з листопада 2024 до липня 2025 за час перебування на лікуванні, коли він був у розпорядженні більше 2 місяців, так як час лікування виключається з цього періоду - 152054,81 грн. Також була виплата додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 грн за весь час (періоди) перебування на лікуванні або у відпустці: - з 08.12.24 до 31.12.24 - 77419,35 грн; - з 01.01.25 до 31.01.25 - 100 тис. грн.; - з 01.02.25 до 19.02.25 та з 21.02.25 до 28.02.25 - 96428,57 грн.; - з 01.03.25 по 22.03.25 - 70967,74 грн. Разом з тим, військова частина НОМЕР_1 просить звернути увагу суду на ті обставини, що в жовтні 2025 року з позивачем військовою частиною було проведено повний розрахунок, а тому на момент подачі позову 21.12.2025 був відсутній предмет спору.

Ухвалою суду від 03.03.2026 витребувано у Військової частини НОМЕР_1 докази виплати ОСОБА_1 нарахованих сум грошового забезпечення з листопада 2024 до липня 2025 року, а саме платіжну відомість (у разі виплати готівки), банківські виписки або платіжні інструкції (у разі безготівкового розрахунку)).

05.03.2026 вх.№11500/26 відповідач подав до суду заяву, до якої долучив довідку АТ КБ «Приватбанк» про виконання реєстру зарахування коштів на рахунки одержувачів про зарахування грошового забезпечення на картковий рахунок ОСОБА_1 .

03.04.2026 за вх.17664/26 представник позивача подав до суду додаткові пояснення, де зазначив, що позивач дійсно отримав кошти в сумі 489417,42 грн. Однак до відповідача у позивача було 2 проблемних питання: виплата додаткової винагороди за період лікування, виплата грошового забезпечення за період служби. Щодо додаткової винагороди то відповідач листом від 11.10.2025 № 03/2669 зазначив що виплата додаткової грошової винагороди за період лікування з 03.09.2024 до 22.03.2025 буде виплачена найближчим часом. Після даного листа позивач і отримав вищевказану суму 489417,42 грн. Позивач і вважає, що вказана сума була отримана за даний період лікування. Щодо виплати грошового забезпечення листом від 21.10.2025 № 03/2738 відповідач зазначив що виплата грошового забезпечення за період 25.11.24 до 01.07.25 у розмірі 149 773, 99 буде здійснена найближчим часом. Однак жодних коштів не надходило. Довідки розрахунок, які надав відповідач протирічать періодам зазначеним в листах, вказаних вище, не включено жовтень та листопад за лікування. Згідно довідки відповідача - різниця між сумою виплати за період лікування 344 815,66 та загальною сумою 496870,47 не дорівнює 149773,99 зазначеній в листі 21.10.2025 №03/2738. Враховуючи викладене, періоди та документи надані відповідачем мають певні розбіжності, що не дає змогу позивачу ідентифікувати конкретно-визначені періоди, види грошового забезпечення та підстави відповідних нарахувань та виплати щоб однозначно підтвердити або спростувати правомірність нарахування всіх видів грошового забезпечення.

Дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив таке.

ОСОБА_1 з 20.05.2024 був зарахований до списків особового складу, на всі види забезпечення Військової частини НОМЕР_1 (витяг з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.05.2024 №142).

У позовній заяві представник позивача зазначив, що 02.09.2024 ОСОБА_1 отримав бойове ураження внаслідок дій противника, а саме: вибухову травму (02.09.2024), кульове наскрізне поранення лівого передпліччя, вогнепальне осколкове сліпе поранення лівого стегна, лівої гомілки, правої гомілки з вогнепальним переломом великогомілкової кістки. Згідно довідки про обставини травми від 16.09.2024 № 1643/31251 позивач отримав кульове наскрізне поранення лівого передпліччя. Вогнепальне осколкове сліпе поранення лівого стегна, лівої гомілки, правої гомілки з вогнепальним переломом великогомілкової кістки. Обставини отримання травми - безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини. Довідкою ВЛК №5430/в від 07.12.2024 та подальшими довідками встановлено що згідно Наказу МОЗ України від 04.07.2007 № 370 - Травма відноситься до тяжких. У періоди 03.09.2024 - 05.09.2024, 06.09.2024 - 13.09.2024, 13.09.2024 - 25.09.2024, 26.09.2024 - 25.10.2024, 23.10.2024 - 06.12.2024, 08.12.2024 - 21.01.2025, 21.01.2025 19.02.2025, 21.02.2025 22.03.2025 ОСОБА_1 перебував на лікуванні.

Зазначені обставини сторонами не заперечуються, тому відповідно до частини 1 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не підлягають доказуванню.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.09.2024 №269 ОСОБА_1 з 24.09.2024 увільнено від займаних посад і зараховано у розпорядження командира Військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.07.2025 №183 ОСОБА_1 з 01.07.2025 виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

У відповідь на адвокатський запит представника позивача, листом від 21.10.2025 №03/2738 відповідач надав картки особового рахунку ОСОБА_1 за 2024 та 2025 рік. Додатково відповідач повідомив, що виплата грошового забезпечення за період з 25.11.2024 до 01.07.2025 у розмірі 149773,99 грн буде здійснена найблищим часом.

Так, відповідно до облікової картки особового рахунку ОСОБА_1 за 2024 рік нараховано та виплачено з урахуванням податків і зборів грошове забезпечення:

- у червні 2024 року - 11069,46 грн (в тому числі оклад за військовим званням- 205,16 грн, посадовий оклад- 1080,00 грн, надбавка за вислугу років 321,29 грн);

- у липні 2024 року 50883,11 грн (в тому числі оклад за військовим званням- 530,00 грн, посадовий оклад- 2820,00 грн, надбавка за вислугу років 837,50 грн);

- у серпні 2024 року - 114808,80 грн (в тому числі оклад за військовим званням- 530,00 грн, посадовий оклад- 2820,00 грн, надбавка за вислугу років 837,50 грн);

- у вересні 2024 року 121786,23 грн (в тому числі оклад за військовим званням- 530,00 грн, посадовий оклад- 2820,00 грн, надбавка за вислугу років 837,50 грн);

- у жовтні 2024 року 24805,51 грн (в тому числі оклад за військовим званням- 530,00 грн, посадовий оклад- 2820,00 грн, надбавка за вислугу років 837,50 грн);

- у листопаді 2024 року - 91461,36 грн (в тому числі оклад за військовим званням- 530,00 грн, посадовий оклад- 2820,00 грн, надбавка за вислугу років 837,50 грн);

- у грудні 2024 року 191977,39 грн (в тому числі оклад за військовим званням- 530,00 грн, посадовий оклад- 2256,00 грн, надбавка за вислугу років 696,50 грн).

Відповідно до облікової картки особового рахунку ОСОБА_1 за 2025 рік (у розпорядженні командира) нараховано та виплачено з урахуванням податків і зборів грошове забезпечення:

- у січні 2025 року - 707,38 грн (в тому числі оклад за військовим званням- 530,00 грн, надбавка за вислугу років 132,50 грн);

- у лютому-березні та липні-червні 2025 року - 652,56 грн (в тому числі оклад за військовим званням- 530,00 грн, надбавка за вислугу років 132,50 грн);

- у квітні 2025 року нараховано грошове забезпечення у сумі 21985,67 грн (в тому числі оклад за військовим званням 530,00 грн, надбавка за вислугу років 132,50 грн);

- у серпні 2025 року - 22,86 грн (в тому числі оклад за військовим званням- 530,00 грн, надбавка за вислугу років 132,50 грн);

- у вересні 2025 року виплачено разову грошову допомогу до Дня Незалежності у сумі 1000,00 грн.

Згідно облікової картки особового рахунку ОСОБА_1 за 2025 рік (у розпорядженні командира), наданої до відзиву на позовну заяву, у жовтні 2025 року нараховано та виплачено з урахуванням податків і зборів грошове забезпечення у сумі 489417,41 (в тому числі посадовий оклад 20394,97 грн, надбавка за вислугу років 5103,29 грн, надбавка за особливості проходження служби - 19688,85 грн, премія 106665,68 грн, індексація поточна 202,02 грн, грошова допомога на оздоровлення 44025,00 грн та додаткова винагорода (100 тис) 344815,66 грн).

Відповідач також 13.03.2026 за вх. №13284/26 надав до суду довідку про нарахування та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 з листопада 2024 до липня 2025 року, відповідно до якої щомісячне грошове забезпечення нараховувалося відповідно до встановлених складових грошового забезпечення (посадовий оклад, надбавка за вислугу років, надбавка за особливості проходження служби, премія, індексація), за винятком за такі періоди: листопад 2024 року (шість днів місяця), грудень 2024 року, січень 2025 року, лютий 2025 року, березень 2025 року, квітень 2025 року, травень 2025 року, червень 2025 року, липень 2025 року (один день місяця). Відповідно до чинного законодавства військовослужбовцю нараховано додаткову винагороду у розмірі до 100 000 гривень на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні за період з грудня 2024 року по березень 2025 року, а саме: грудень 2024 року 24 календарні дні 77 419,35 грн, січень 2025 року 31 календарний день 100 000,00 грн, лютий 2025 року 27 календарних днів 96 428,57 грн, березень 2025 року 22 календарні дні 70 967,74 грн. Всього за період лікування нараховано: 344 815,66 грн. Загальна сума нарахованого грошового забезпечення за зазначений період становить: 496 870,47 грн. Із зазначеної суми утримано: військовий збір 7 453,06 грн Фактично виплачено на банківський рахунок військовослужбовця: 489 417,41 грн. Зазначені кошти фактично виплачені у жовтні 2025 року.

Виплата грошового забезпечення з урахуванням відрахувань за 2024 та 2025 роки підтверджується довідкою АТ КБ «Приватбанк» про виконання реєстру зарахування коштів на рахунки одержувачів про зарахування грошового забезпечення на картковий рахунок ОСОБА_1 .

Вважаючи, що відповідач протиправно не виплатив грошове забезпечення з 25.11.2024 до 01.07.2025 в повному розмірі, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно частин 1-3 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 (далі - Закон № 2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

Спеціальним законом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII).

Відповідно до статті 9 цього Закону держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», статті 9-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та абзаців другого - восьмого пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 28.06.2023 № 3161-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань, пов`язаних із проходженням військової служби під час дії воєнного стану» Кабінет Міністрів України Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168).

Відповідно до пункту 1-1 Постанови №168 (тут і надалі у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) установлено, що військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. У разі виконання бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно, а також на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора в районах ведення воєнних (бойових) дій та на території противника військовослужбовцям додатково виплачується одноразова винагорода в розмірі 70000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання таких завдань.

Згідно з пунктом 1-2 Постанови №168 виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення. Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії; захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення); загинули (померли) внаслідок отриманого після введення воєнного стану поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини (виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).

Сторонами не заперечується той факт, що у періоди 03.09.2024 - 05.09.2025, 06.09.2025 - 13.09.2025, 13.09.2024 - 25.09.2025, 26.09.2024 - 25.10.2024, 23.10.2024 - 06.12.2024, 08.12.2024 - 21.01.2025, 21.01.2025 19.02.2025, 21.02.2025 22.03.2025 ОСОБА_1 перебував на лікуванні у зв`язку із бойовим пораненням.

Відповідач не заперечує право позивача на отримання додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні.

Аналіз наданих відповідачем доказів у сукупності свідчить про те, що позивачу була нарахована та виплачена додаткова винагорода у розмірі до 100 000 гривень на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні за період з грудня 2024 року по березень 2025 року, а саме: грудень 2024 року 24 календарні дні 77 419,35 грн, січень 2025 року 31 календарний день 100 000,00 грн, лютий 2025 року 27 календарних днів 96 428,57 грн, березень 2025 року 22 календарні дні 70 967,74 грн. Всього за період лікування - 344 815,66 грн.

При цьому, на переконання суду, зміст позовної заяви, взагалі не свідчить про те, що нарахування, виплата, періоди та суми саме додаткової винагороди є спірними та стали підставою звернення до суду із цим позовом.

Також суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 9 Закону Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Сторонами не заперечується, що у період з 24.09.2024 до 01.07.2025 позивач перебував у розпорядженні командира Військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" наказом Міністра оборони від 07.06.2018 № 260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі Порядок №260).

Цей Порядок визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Відповідно до пунктів 2, 3 розділу I Порядку №260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; винагорода за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду); премія. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду)), а також додаткова винагорода та одноразова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.

Підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Пунктом 8, 9 розділу I Порядку №260 передбачено, що грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців. Грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України). Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі командир).

Виплата грошового забезпечення за останніми займаними посадами зберігається за час відряджень, а також надання оплачуваних відповідно до чинного законодавства України відпусток.

Грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва)) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).

Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку військово-лікарської комісії, рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства.

Грошове забезпечення не виплачується: за час надання військовослужбовцям відпусток відповідно до чинного законодавства України, за якими не передбачено збереження заробітної плати; якщо виплачуються академічні стипендії; за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше; за час перебування на лікуванні в лікарняних закладах понад встановлені чинним законодавством строки; за час тимчасового виконання обов`язків понад два місяці за новими посадами у зв`язку з переведенням військової частини на інший штат (внесення змін до штату); за час тримання військовослужбовців під вартою чи перебування під цілодобовим домашнім арештом; за час відбування покарання на гауптвахті військовослужбовцями строкової військової служби (пункт 15 розділу I Порядку №260).

Згідно із пунктом 1 розділу XXVIII Порядку №260 грошове забезпечення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), зарахованим у розпорядження відповідних командирів або звільненим від посад, виплачується в розмірі грошового забезпечення, яке військовослужбовці отримували за займаними посадами до зарахування в розпорядження, але не більше ніж два місяці. Час перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, тимчасового виконання обов`язків (але не більше ніж два місяці) за вакантною посадою, перебування під вартою (цілодобовим домашнім арештом) виключається із загального періоду перебування в розпорядженні.

Відповідно до пункту 5 розділу XXVIII Порядку №260 грошове забезпечення військовослужбовцям після перебування у розпорядженні понад два місяці виплачується в розмірі окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, за винятком випадків продовження строків виплати за рішенням Міністра оборони України.

Картками особового рахунку позивача за 2024, 2025 роки та довідкою АТ КБ «Приватбанк» про виконання реєстру зарахування коштів на рахунки одержувачів про зарахування грошового забезпечення на картковий рахунок ОСОБА_1 підтверджується, що за період з 25.11.2024 до 01.07.2025 позивачу нараховано і виплачено грошове забезпечення у загальній сумі 152054,81 грн.

Факт отримання коштів у сумі 489 417,41 грн (344815,66 грн додаткова винагорода і 152054,81 грн грошове забезпечення, із відрахуванням військового збору у сумі 7453,06 грн) підтверджується позивачем.

При цьому, суд наголошує, що розрахунок сум грошового забезпечення відноситься до компетенції відповідача.

Більше того, позивач стверджуючи про те, що на його думку, відповідач не здійснив нарахування та виплату грошового забезпечення за спірний період у повному розмірі, обгрунтування та розрахунок грошового забезпечення не надав.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо неповного нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення у період з 25.11.2024 до 01.07.2025 та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення у з 25.11.2024 до 01.07.2025 в розмірі грошового забезпечення, за займаною посадою до зарахування в розпорядження, з урахуванням раніше виплачених сум.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, Черкаський окружний адміністративний суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст.2-14, 138-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Петро ПАЛАМАР