Справа № 280/6365/19
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2026-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО УТОЧНЕННЯ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, ЗАЛИШЕННЯ ЧАСТИНИ ПОЗОВНИХ ВИМОГ БЕЗ РОЗГЛЯДУ ТА ПОВОРОТ ВИКОНАННЯ РІШЕННЯ СУДУ В ЧАСТИНІ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

14 квітня 2026 року Справа № 280/6365/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Садового І.В.,

за участю секретаря судового засідання: Осовської Д.Д.,

представника позивача: Діденко О.В.,

представник відповідача-1: не прибув

представника відповідача-2: Орлової О.О.

представника відповідача-3: Міщенко О.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження матеріали адміністративної справи

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «ЗАВОД МЕТАЛОКОНСТРУКЦІЙ УКРСТАЛЬ ЗАПОРІЖЖЯ» (Заводський район, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69008; )

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107; ),

Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 168, м. Запоріжжя, 69107; ),

Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107; )

про стягнення пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Запорізького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №280/6365/19 за позовом Приватного акціонерного товариства «ЗАВОД МЕТАЛОКОНСТРУКЦІЙ УКРСТАЛЬ ЗАПОРІЖЖЯ» (далі позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач-1), Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області (далі відповідач-2), Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач-3), в якому позивач просить суд стягнути з Державного бюджету України через ГУ ДКС України у м. Києві на користь платника податків Приватного акціонерного товариства «ЗАВОД МЕТАЛОКОНСТРУКЦІЙ УКРСТАЛЬ ЗАПОРІЖЖЯ» пеню, нараховану на заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість за лютий 2015 року в розмірі 5 116 983,23 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду (головуючий суддя Лазаренко М.С.) від 16.12.2020 позовні вимоги було задоволено частково: стягнуто з Державного бюджету України на користь платника податків Приватного акціонерного товариства «ЗАВОД МЕТАЛОКОНСТРУКЦІЙ УКРСТАЛЬ ЗАПОРІЖЖЯ» пеню, нараховану на заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість за лютий 2015 року в розмірі 4 917 952,27 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Запорізького окружного адміністративного суду (головуючий суддя Лазаренко М.С.) від 24.12.2020 заяву представника Приватного акціонерного товариства «ЗАВОД МЕТАЛОКОНСТРУКЦІЙ УКРСТАЛЬ ЗАПОРІЖЖЯ» про ухвалення додаткового рішення у справі задоволено частково: стягнуто на користь Приватного акціонерного товариства «ЗАВОД МЕТАЛОКОНСТРУКЦІЙ УКРСТАЛЬ ЗАПОРІЖЖЯ» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн. В іншій частині заяви відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.06.2022 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області залишено без задоволення, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ЗАВОД МЕТАЛОКОНСТРУКЦІЙ УКРСТАЛЬ ЗАПОРІЖЖЯ» задоволено частково: рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року скасовано в частині відмови у визначенні органу Державної казначейської служби України через який має бути стягнута пеня.

Позов Приватного акціонерного товариства «ЗАВОД МЕТАЛОКОНСТРУКЦІЙ УКРСТАЛЬ ЗАПОРІЖЖЯ» у вказаній частині задоволено: стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області на користь платника податків Приватного акціонерного товариства «ЗАВОД МЕТАЛОКОНСТРУКЦІЙ УКРСТАЛЬ ЗАПОРІЖЖЯ» пеню, нараховану на заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість за лютий 2015 року в розмірі 4 917 952,29 грн. В решті рішення суду першої інстанції залишене без змін.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.06.2022 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області залишено без задоволення, додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24.12.2020 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 25.12.2023 касаційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області задоволено частково: рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року, додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2022 року у справі №280/6365/19 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Запорізького окружного адміністративного суду.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду (головуючий суддя Кисіль Р.В.) від 11.03.2024 закрито провадження в адміністративній справі №280/6365/19 (провадження №СН/280/1/24).

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19.06.2024 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області задоволено. Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 11.03.2024 в адміністративній справі №280/6365/19 скасовано, матеріали справи направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 03.12.2024 позовну заяву залишено без розгляду.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 13.03.2025 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ЗАВОД МЕТАЛОКОНСТРУКЦІЙ УКРСТАЛЬ ЗАПОРІЖЖЯ» залишено без задоволення, ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 03.12.2024 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 28.10.2025 касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ЗАВОД МЕТАЛОКОНСТРУКЦІЙ УКРСТАЛЬ ЗАПОРІЖЖЯ» задоволено, ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 03.12.2024 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13.03.2025 у справі №280/6365/19 скасовано. Справу №280/6365/19 направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

13.11.2025 матеріали адміністративної справи №280/6365/19 надійшли до Запорізького окружного адміністративного суду. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Семененко М.О.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 14.11.2025 (головуючий суддя Семененко М.О.) адміністративну справу №280/6365/19 (Провадження №ПР/280/32/25) прийнято до провадження та ухвалено розглядати її за правилами загального позовного провадження.

Розпорядженням керівника апарату Запорізького окружного адміністративного суду від 17.12.2025 №91 призначено повторний автоматизований розподіл справи №280/6365/19 у зв`язку з припиненням суддею Семененко М.О. повноважень судді Запорізького окружного адміністративного суду у зв`язку з призначенням на посаду судді Другого апеляційного адміністративного суду Указом президента України від 13.12.2025 №949/2025 «Про обрання суддів».

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2025, матеріали адміністративної справи №280/6365/19 передані на розгляд судді Киселю Р. В.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 18.12.2025 задоволено самовідвід судді Киселя Р. В. в адміністративній справі №280/6365/19.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2025, матеріали адміністративної справи №280/6365/19 передані на розгляд судді Садовому І.В.

Ухвалою суду від 19.12.2025 справу №280/6365/19 (провадження ПР/280/32/25) прийнято до провадження. Ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. В процесі підготовчого провадження призначено підготовче судове засідання по справі на 19.01.2026.

Протокольною ухвалою суду від 19.01.2026 задоволено клопотання представника позивача про відкладення підготовчого засідання та відкладено підготовче засідання на 02.02.2026.

Ухвалою суду від 02.02.2026 зупинено провадження у справі на підставі пункту 4 частини 1 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС України) до 23.03.2026 за клопотанням сторін.

Ухвалою суду від 23.03.2026 поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 23.03.2026 продовжено строк підготовчого провадження по справі на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 08.04.2026.

Протокольною ухвалою суду від 08.04.2026 для вирішення заявлених сторонами клопотань судом оголошено перерву до 14.04.2026.

У судовому засіданні 14.04.2026, на підставі статті 243 КАС України, судом проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Відповідно до вимог статті 229 КАС України у підготовчому судовому засіданні здійснювалась аудіо фіксація судового засідання за допомогою системи «vkz.court.gov.ua».

Так, представником позивача 17.03.2026 подано заяву про уточнення позовних вимог, у якій остання просить суд подальший розгляд справи здійснювати в межах позовних вимог про стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області на користь платника податків Приватного акціонерного товариства «ЗАВОД МЕТАЛОКОНСТРУКЦІЙ УКРСТАЛЬ ЗАПОРІЖЖЯ» пеню, нараховану на заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість за лютий 2015 року в розмірі 4 043 057,83грн (чотири мільйони сорок три тисячі п`ятдесят сім гривень 83 копійки). В обґрунтування наявності підстав для зміни позовних вимог зазначено, що датою початку перебігу строку для звернення до суду за стягненням пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості в цій справі є дата, наступна за кінцевим терміном відшкодування після отримання контролюючим органом ухвали Третього апеляційного адміністративного суду у справі № 808/2323/16, а саме 09.08.2017. Таким чином, період заборгованості слід обраховувати з 09.08.2017 по 20.12.2019, а розрахунок пені здійснюється із суми бюджетної заборгованості у розмірі 8 662 746 грн та за вказаний період, з урахуванням положень статті 200.23 Податкового кодексу України (далі ПК України), становить 4 043 057,83 грн. Разом із тим представником позивача заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, яке обґрунтовано, зокрема, тим, що позивач мав правомірні очікування щодо можливості захисту своїх прав в суді протягом строку 1095 днів із моменту виникнення такого права, а отже зважаючи ,що датою виникнення права на відшкодування пені через невиплату бюджетної заборгованості є 09.08.2017, звернувшись 20.12.2019 із даною позовною заявою до суду, позивач зазначений строк не пропустив. І виходячи із позицій Верховного Суду, висловлених при попередніх розглядах даної справи, причини пропуску позивачем строку звернення до суду, встановленого статтею 122 КАС України, є поважними. Додатково відзначено, що про поважність причин пропуску строку звернення до суду свідчить також тривале багаторазове листування з відповідачем, підписання актів звіряння розрахунків та звернення до суду про стягнення відповідної бюджетної заборгованості.

Представник відповідача-3 заперечила проти заяви представника позивача про зміну позовних та заявила клопотання про залишення без розгляду позовних вимог в частині стягнення нарахованої на бюджетну заборгованість пені на суму 4 014 870,41грн, в обґрунтування якого зазначено, що податкова декларація з податку на додану вартість за лютий 2015 року на загальну суму бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 8836995 грн. перевірена контролюючим органом та на суму 234 644 грн за результатом перевірки винесено податкове повідомлення-рішення форми «В1» від 20.07.2016 №, яким зменшено бюджетне відшкодування, водночас сума у розмірі 8 602 351 грн підтверджена за результатами планової виїзної перевірки позивача, оформленої актом від 02.07.2016 №061/08-01-14-02/05402588, у якому відображено, що порушень на зазначену суму не встановлено. Зауважено, що частина суми у розмірі 8 602 351 грн на яку не виносилось податкове повідомлення-рішення та яка позивачем не оскаржувалась є узгодженою зі дня отримання позивачем акту перевірки, тобто з 06.07.2016. Таким чином, оскільки у п`ятиденний строк після закінчення перевірки відповідачем не було винесено висновок про повернення суми бюджетного відшкодування на суму 8 602 351 грн., по якій контролюючим органом не виносилось податкове повідомлення-рішення, та казначейською службою протягом п`яти днів не було перераховано суму бюджетного відшкодування на розрахунковий рахунок позивача, у позивача виникло право на нарахування пені за порушення строків бюджетного відшкодування та звернення до суду з позовом про стягнення пені. Оскільки право на бюджетне відшкодування та стягнення пені за несвоєчасне повернення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість згідно декларації з ПДВ за лютий 2015 року у розмірі 8 602 351,00 грн. виникло у позивача ще 19.07.2016, то враховуючи положення статті 102 ПК України, строк звернення до суду з вимогою про стягнення пені на суму 4 014 870,41 грн, сплинув ще 19.07.2019. Водночас відзначено, що упродовж розгляду справ представником позивача не наведено жодних поважних причин, які перешкоджали своєчасному зверненню до суду.

Представник відповідача-2 проти заявлених сторонами клопотань не заперечувала та залишила їх вирішення на розсуд суду, натомість заявила клопотання про застосування у разі зменшення суми позовних вимог повороту виконання судового рішення.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для прийняття заяви представника позивача про уточнення позовних вимог та подальшого розгляду справи з урахуванням такої заяви, суд зважає на наступне.

За змістом частини першої статті 47 КАС України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Приписами статті 166 КАС України визначено, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування тощо щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Розглянувши заяву представника позивача про уточнення позовних вимог у справі №280/6365/19, заслухавши думку представників сторін, суд дійшов висновку про відповідність такої заяви нормам статей 47, 166 КАС України та наявність підстав для прийняття її до розгляду і здійснення подальшого розгляду справи з урахуванням такої заяви.

Водночас, розглядаючи заяву представника відповідача-3 про залишення частини позовних вимог без розгляду та клопотання представника позивача про поновлення строку звернення із даною позовною заявою до суду, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 та 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно правової позиції, викладеної в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2023 у справі №140/1770/19 та від 16.02.2023 у справі №803/1149/18, платник ПДВ може звернутися до адміністративного суду з вимогою про стягнення з бюджету на його користь пені у зв`язку з несвоєчасним відшкодуванням бюджетної заборгованості з податку на додану вартість, протягом шести місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас, до моменту ухвалення Великою Палатою Верховного Суду постанов від 19 січня 2023 року у справі №140/1770/19, від 16 лютого 2023 року у справі № 803/1149/18, та на момент подання позивачем даного позову до суду (20.12.2019), у судовій практиці превалював інший підхід до визначення строку звернення до адміністративного суду у справах такої категорії, (для прикладу, постанови Верховного Суду від 14.03.2019 у справі №822/553/17, від 24.10.2019 у справі №810/1227/17), відповідно до якого позовна вимога про стягнення пені на суму несвоєчасно відшкодованого податку на додану вартість з Державного бюджету України може бути заявлена в межах строку, встановленого пунктом 102.5 статті 102 Податкового кодексу України для подання заяви про відшкодування надміру сплачених грошових зобов`язань, тобто протягом 1095 днів.

Задля додержання принципу правової визначеності та забезпечення права на справедливий суд, які є елементами принципу верховенства права, зміна сталої судової практики, яка відбулася в бік тлумачення норм права щодо застосування коротших строків звернення до суду, може розглядатися судами як поважна причина при вирішенні питання поновлення строків звернення до суду в податкових правовідносинах, які виникли та набули характеру спірних до зміни такої судової практики.

За наведеного вище слідує висновок, що позивач мав правомірні очікування розраховувати на те, що до даних правовідносин застосовується строк 1095 днів, встановлений нормами податкового законодавства, а застосування шестимісячного строку звернення до суду відповідно до правових позицій Верховного Суду, сформованих набагато пізніше дати подання позовної заяви до суду, становить непропорційне втручання у право на судовий захист.

Зазначений висновок підтриманий Верховним Судом у постанові від 28.10.2025, якою дану справу направлено до суду першої інстанції на продовження розгляду.

Водночас Верховним Судом у вказаній постанові зазначено, що: «протягом усього періоду від дати виникнення права на нарахування пені на бюджетну заборгованість з податку на додану вартість, заявлену до відшкодування в податковій декларації за лютий 2015 року, до дати звернення до суду з даним позовом, законодавчий механізм нарахування та обчислення пені на бюджетну заборгованість з ПДВ не змінювався, а відповідне право на пеню виникло у позивача з моменту узгодження суми бюджетної заборгованості, що прямо випливає з положень пункту 200.23 статті 23 ПК України, а не з моменту вчинення податковим органом дій по відшкодуванню відповідних сум.

Разом з тим, судами попередніх інстанцій не взято до уваги викладеного та строк звернення до суду не перевірено з урахування зазначеного, не встановлено дати узгодження сум бюджетного відшкодування, а відповідно і початку перебігу строку звернення до суду з позовною вимогою про стягнення пені на суму несвоєчасно відшкодованого ПДВ з Державного бюджету України.

Колегія суддів встановила, що судами не з`ясовано дату, з якої невідшкодовані суми ПДВ набувають статус бюджетної заборгованості. Саме з визначеної дати платник податків набуває право на нарахування пені та звернення до суду про її стягнення».

Таким чином, задля вирішення питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду із даною позовною заявою встановленню підлягає дата з якої невідшкодовані суми податку на додану вартість набули статусу бюджетної заборгованості.

Судом встановлено, що 20.03.2015 позивачем була подана до контролюючого органу податкова декларація з податку на додану вартість за лютий 2015 року, що підтверджується квитанцією №02 з «Єдиного вікна подання електронних документів» ДФС України».

У розділі IV «Погашення залишків сум від`ємного значення звітних (податкових) періодів до 01 лютого 2015 року» податкової декларації, а саме у рядку 30 (код рядку Д2, Д4) «Сума залишку від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (рядок 3 таблиці 2 Д 2)» була заявлена позивачем сума податку на додану вартість у розмір 8 836 995грн.

З податковою декларацією була подана «Заява про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додатну вартість платника податку, що перевищує суму, яка підлягає перерахуванню до бюджету (Д4) Додаток 4 до податкової декларації з податку на додану вартість» у якій позивач просив перерахувати суму відшкодування на поточний рахунок в ПАТ «ПУМБ», МФО 334851).

Податкова декларація з податку на додану вартість за лютий 2015 року була перевірена контролюючим органом на суму 234 644 грн, а сума у розмірі 8 602 351 грн була підтверджена, оскільки за результатами планової виїзної перевірки позивача, оформленої актом від 02.07.2016 року № 061/08- 01-14-02/05402588 порушень на таку суму встановлено не було.

За наслідками документальної планової виїзної перевірки та на підставі висновків акту від 02.07.2016 винесено податкове повідомлення-рішення ф. «В1» від 20.07.2016 №, яким зменшено бюджетне відшкодування за лютий 2015 року на суму 234644 грн.

Не погодившись, у тому числі із вказаним податковим повідомленням-рішенням від 20.07.2016 №000135142 позивач звернувся із позовом до суду у справі №808/2323/16.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21.03.2017 у справі №808/2323/16 визнано протиправним та скасовано податкове-повідомлення рішення від 20.07.2016 № в частині зменшення Приватному акціонерному товариству «Запорізький завод металевих конструкцій» суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за лютий 2015 у розмірі 60395,00 грн.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 19.07.2017 р. по справі 808/2323/16 судове рішення залишено без змін.

Відтак, рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.03.2017 у справі №808/2323/16 набрало законної сили 19.07.2017.

Враховуючи, що податкова декларація позивача з податку на додану вартість за лютий 2015 року на загальну суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 8 836 995 грн була перевірена контролюючим органом лише на суму 234 644 грн за результатом чого винесено податкове повідомлення-рішення ф. «В1» від 20.07.2016 №, яким зменшено бюджетне відшкодування, а сума у розмірі 8 602 351 грн була підтверджена за результатами перевірки та на неї не виносилось податкове-повідомлення-рішення, то така сума є узгодженою з дня отримання позивачем акту перевірки, тобто з 06.07.2016.

Таким чином, оскільки у п`ятиденний строк після закінчення перевірки відповідачем не було винесено висновок про повернення суми бюджетного відшкодування на суму 8 602 351 грн, по якій контролюючим органом не виносилось податкове повідомлення-рішення, та казначейською службою протягом п`яти днів не було перераховано суму бюджетного відшкодування на розрахунковий рахунок позивача, у позивача виникло право на нарахування пені за порушення строків бюджетного відшкодування та звернення до суду з позовом про стягнення пені.

Тому, враховуючи норми ПК України узгоджена сума бюджетного відшкодування по декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 року на суму 8 602 351 грн набула статусу бюджетної заборгованості з 19.07.2016 і з цієї дати на таку суму бюджетної заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України.

Оскільки позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом 20.12.2019, а право на бюджетне відшкодування та стягнення пені за несвоєчасне повернення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість згідно декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 року на суму 8 602 351 грн виникло у нього 19.07.2016, то враховуючи положення статті 102 ПК України, на момент звернення до суду з вимогою про стягнення нарахованої на таку суму бюджетної заборгованості пені на суму 4 014 870,41грн строк звернення сплинув ще 19.07.2019.

При цьому суд зазначає, що на залишок бюджетного відшкодування у сумі 60 395 грн, пеня повинна нараховуватись з дати отримання судового рішення та після спливу п`яти операційних днів для здійснення відшкодування, тобто з 09.08.2017, а тому 1095-денний строк звернення до суду із позовними вимогами про стягнення нарахованої на бюджетну заборгованість у розмірі 60 395 грн пені на суму 28 187,42грн позивачем не пропущено.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі Перез де Рада Каванілес проти Іспанії від 28.10.1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Інститут строків в судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Слід зазначити, що суд може встановити наявність підстав для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала позовну заяву. При цьому поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі, підтверджені належними доказами, обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Поважність причин пропуску строку звернення до суду суд оцінює у кожному конкретному випадку з метою визначення правових наслідків.

Необхідно вказати, що Верховний Суд в постанові від 29.09.2022 у справі №500/1912/22 зазначив, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

При цьому, з наведених положень КАС України вбачається, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Суд також звертає увагу на те, що положення повинна слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій (допущення бездіяльності) і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке прийнято рішення або вчинені дії (допущена бездіяльність).

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися, або через зволікання з вчиненням дій щодо захисту порушеного права не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Суд зазначає, що наведені представником позивача у судовому засіданні 08.04.2026 обставини щодо тривалого багаторазового листування з відповідачем, підписання актів звіряння розрахунків, звернення до суду про стягнення відповідної бюджетної заборгованості, не створювали для позивача перешкод для звернення до суду з позовом щодо стягнення пені на прострочену бюджетну заборгованість, оскільки жодна з цих обставин прямо чи опосередковано не впливала на можливість реалізації позивачем права на судовий захист в даному випадку.

З урахуванням наведеного суд наголошує, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості отримати судовий захист, що зумовлено його власною пасивною поведінкою.

Варто також зауважити, що у цій справі представник позивача визнає, що позивачем пропущено процесуальний строк звернення до суду. Проте наполягає, що це сталося через наявність поважних причин, які унеможливили своєчасність звернення до суду.

Під «поважними причинами» слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Зрештою право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічна правова позиція підтримана Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 25.04.2025 по справі №440/9435/24 та інших.

Частиною 3 статті 123 КАС України встановлено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене у сукупності та зважаючи на те, що представником позивача не наведено жодних обґрунтованих причин пропуску строку звернення до суду та не надано жодних доказів на підтвердження поважності пропуску такого строку, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду із позовними вимогами в частині стягнення нарахованої на бюджетну заборгованість пені на суму 4 014 870,41грн та наявність підстав для задоволення клопотання представника відповідача-3 про залишення позовних вимог у цій частині без розгляду.

Розглядуючи заявлене представником відповідача-2 клопотання про застосування у разі зменшення суми позовних вимог повороту виконання судового рішення, суд звертає увагу на наступне.

Частина 2 статті 380 КАС України передбачає, що якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо при новому розгляді справи він:

1) закриває провадження у справі;

2) залишає позов без розгляду;

3) відмовляє в позові повністю;

4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Згідно з частиною 4 цієї норми питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

Згідно з правовою позицією Конституційного Суду України, викладеною у рішенні від 02.11.2011р. №13-рп/2011, поворот виконання рішення - це процесуальна гарантія захисту прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав.

Суд зазначає, що питання про поворот виконання судових рішень виникає у зв`язку із скасуванням чи зміною вищестоящим судом вже виконаних рішень. Поворот виконання судового рішення є способом захисту прав та інтересів боржника і передусім полягає у поверненні стягувачем боржнику одержаного за судовим рішенням у разі скасування цього рішення або зміни його на користь боржника.

За обставинами даної справи, Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду (головуючий суддя Лазаренко М.С.) від 16.12.2020 позовні вимоги було задоволено частково: стягнуто з Державного бюджету України на користь платника податків Приватного акціонерного товариства «ЗАВОД МЕТАЛОКОНСТРУКЦІЙ УКРСТАЛЬ ЗАПОРІЖЖЯ» пеню, нараховану на заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість за лютий 2015 року в розмірі 4 917 952,27 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Також стягнуто на користь позивача судовий збір у розмірі 20 179,20 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Крім того, додатковим рішенням від 24.12.2020 стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.06.2022 рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року скасовано в частині відмови у визначенні органу Державної казначейської служби України через який має бути стягнута пеня. Позов Приватного акціонерного товариства «ЗАВОД МЕТАЛОКОНСТРУКЦІЙ УКРСТАЛЬ ЗАПОРІЖЖЯ» у вказаній частині задоволено: стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області на користь позивача пеню, нараховану на заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість за лютий 2015 року в розмірі 4 917 952,29 грн. В решті рішення суду першої інстанції залишене без змін.

При цьому, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.06.2022 додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24.12.2020 залишено без змін.

На підставі виконавчого листа, виданого на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 02.06.2022 у справі №280/6365/19, Державною казначейською службою України проведено безспірне списання коштів з Державного бюджету України на користь позивача згідно з платіжною інструкцією від 21.06.2023 №3060 в сумі 4 917 952,29 грн, що не заперечується сторонами.

Водночас, постановою Верховного Суду від 25.12.2023 рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року, додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2022 року у справі №280/6365/19 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Запорізького окружного адміністративного суду.

За обставинами даної справи, при новому розгляді позивачем зменшено заявлені позовні вимоги про стягнення пені нарахованої на заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість за лютий 2015 року до 4 043 057,83грн.

При цьому, як встановлено вище позовні вимоги в частині стягнення нарахованої на бюджетну заборгованість пені на суму 4 014 870,41грн підлягають залишенню без розгляду у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до суду із такими вимогами.

Такі підстави звернення представника відповідача-2 із заявою про поворот виконання судового рішення зумовлені приписами пункту 2 частини 2 статті 380 КАС України, яка передбачає, що якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо при новому розгляді справи він залишає позов без розгляду.

За таких обставин сума позовних вимог, які будуть вирішуватися при новому розгляді справи зменшилась від суми стягнутої на користь позивача на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 02.06.2022 у справі №280/6365/19 пені, нарахованої на заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість за лютий 2015 року на 4 889 764,87грн (4 917 952,29грн (стягнута на користь позивача пеня) 874 894,46грн (сума на яку позивачем зменшено позовні вимоги) 4 014 870,41грн (сума позовних вимог, залишених без розгляду)) та складає 28187,42 грн.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що кошти в сумі 4 917 952,29 грн стягнуті на користь позивача за Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.06.2022 по справі №280/6365/19, яка скасована постановою Верховного Суду від 25.12.2023, а під час нового розгляду справи позовні вимоги зазнали зменшення, суд дійшов висновку, що сторони підлягають поверненню в попереднє становище, а тому вважає за необхідне допустити поворот виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 02.06.2022 у справі № 280/6365/19, в частині стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області на користь платника податків Приватного акціонерного товариства «ЗАВОД МЕТАЛОКОНСТРУКЦІЙ УКРСТАЛЬ ЗАПОРІЖЖЯ» пені, нарахованої на заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість за лютий 2015 року в розмірі 4 889 764,87грн. (4917952,29грн. 28187,42грн.)

Керуючись ст.ст. 47, 166, 122, 123, 240, 241-243, 248, 380 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Прийняти до розгляду заяву представника Приватного акціонерного товариства «ЗАВОД МЕТАЛОКОНСТРУКЦІЙ УКРСТАЛЬ ЗАПОРІЖЖЯ» про уточнення позовних вимог від 17.03.2026 та здійснювати подальший розгляд справи №280/6365/19 (Провадження ПР/280/32/25) з урахуванням такої заяви.

2. У задоволенні клопотання представника Приватного акціонерного товариства «ЗАВОД МЕТАЛОКОНСТРУКЦІЙ УКРСТАЛЬ ЗАПОРІЖЖЯ» про поновлення пропущеного строку звернення до суду із позовною заявою до Головного управління ДФС у Запорізькій області, Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області, Головного управління ДПС у Запорізькій області про стягнення пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості відмовити.

3. Клопотання представника Головного управління ДПС у Запорізькій області про залишення без розгляду позовних вимог в частині стягнення нарахованої на бюджетну заборгованість пені на суму 4 014 870,41грн задовольнити.

4. Залишити без розгляду позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «ЗАВОД МЕТАЛОКОНСТРУКЦІЙ УКРСТАЛЬ ЗАПОРІЖЖЯ» в частині стягнення нарахованої на бюджетну заборгованість пені на суму 4 014 870,41грн (чотири мільйони чотирнадцять тисяч вісімсот сімдесят гривень 41 копійка).

5. Клопотання Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області про поворот виконання судового рішення в адміністративній справі №280/6365/19 задовольнити.

6. Допустити поворот виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 02.06.2022 у справі № 280/6365/19 за позовом Приватного акціонерного товариства «ЗАВОД МЕТАЛОКОНСТРУКЦІЙ УКРСТАЛЬ ЗАПОРІЖЖЯ» до Головного управління ДФС у Запорізькій області, Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області, Головного управління ДПС у Запорізькій області про стягнення пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості, в частині стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області на користь платника податків Приватного акціонерного товариства «ЗАВОД МЕТАЛОКОНСТРУКЦІЙ УКРСТАЛЬ ЗАПОРІЖЖЯ» пені, нарахованої на заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість за лютий 2015 року в розмірі 4 889 764,87грн (чотири мільйони вісімсот вісімдесят дев`ять тисяч сімсот шістдесят чотири гривні 87 копійок).

7. В порядку повороту виконання рішення суду стягнути з Приватного акціонерного товариства «ЗАВОД МЕТАЛОКОНСТРУКЦІЙ УКРСТАЛЬ ЗАПОРІЖЖЯ» (Заводський район, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69008; ) на користь Державного бюджету України кошти в сумі 4 889 764,87грн (чотири мільйони вісімсот вісімдесят дев`ять тисяч сімсот шістдесят чотири гривні 87 копійок), перераховані на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 02.06.2022 у справі № 280/6365/19 як пеня, нарахована на суму заборгованості бюджету із відшкодування податку на додану вартість за лютий 2015 року.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення ухвали у повному обсязі.

Ухвала у повному обсязі виготовлена та підписана 15.04.2026.

Суддя І.В. Садовий