Справа № 320/7854/24
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2026-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

07 квітня 2026 року справа № 320/7854/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Кушнова А.О., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом Головного управління ДПС у м.Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «НОНГАРД ПРАЙМ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОСКАРТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕРЗАЕР», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗІРТЕКС» про визнання недійсними договорів поставки,

встановив:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління ДПС у м.Києві з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «НОНГАРД ПРАЙМ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОСКАРТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕРЗАЕР», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗІРТЕКС», в якому просить суд:

- визнати недійсним Договір поставки від 15.05.2021 № 15/05-21, укладений між ТОВ «ТОСКАРТ» та ТОВ «НОНГАРД ПРАЙМ»;

- визнати недійсним Договір поставки від 15.01.2021 № 15/01-21, укладений між ТОВ ««Нонгард Прайм» та ТОВ «ФЕРЗАЕР»;

- визнати недійсним Договір поставки від 18.01.2021 № 18/01-21, укладений між ТОВ «ТОВ «Нонгард Прайм» та ТОВ «ЗІРТЕКС».

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.03.2024 (суддя Клчанова П.В.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

27.05.2024 через підсистему "Електронний суд" представником відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОСКАРТ» подано заяву про закриття провадження у справі, мотивовану тим, що дану справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, оскільки обраний ГУ ДПС спосіб захисту інтересів у спірних правовідносинах - визнання недійсним правочину (господарського договору) є характерним саме для приватноправового спору та не властивий публічно-правовим правовідносинам.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.12.2024 (суддя Клчанова П.В.), залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2025, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОСКАРТ» про закриття провадження в адміністративній справі задоволено. Закрито провадження у справі за позовом Головного управління ДПС у м.Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «НОНГАРД ПРАЙМ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОСКАРТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕРЗАЕР», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗІРТЕКС» про визнання недійсними договорів поставки.

При цьому, суди попередніх інстанцій виснували, що контролюючий орган не є стороною оспорюваних договорів, не вповноважений владно керувати чи здійснювати прямий безпосередній вплив на господарську діяльність відповідачів, давати дозвіл чи іншим чином визначати дії сторін щодо вчинення чи виконання цих правочинів. Між сторонами спірних договорів, а також між ними та позивачем відсутні відносини влади та підпорядкування, зміст таких правочинів не визначає прав та обов`язків його учасників у публічно-правовій сфері, саме тому, заявляючи позов про визнання недійсними таких договорів, позивач втручається у сферу приватноправових відносин, що склалися між відповідачами.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції та постановою апеляційного суду, контролюючий орган подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на грубе порушення судами норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить їх скасувати, а справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04.02.2026 касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві задоволено. Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 23.12.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2025 скасовано, а справу № 320/7854/24 направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Так, у постанові від 04.02.2026 Верховний Суд зазначив, що "...розгляд спорів в порядку господарської юрисдикції за зверненням контролюючого органу з позовами про визнання недійсними правочинів та застосування визначених законодавством заходів, пов`язаних із визнанням правочинів недійсними, а також щодо стягнення в дохід держави коштів, отриманих за нікчемними договорами, призводить до того, що цей орган має довести порушення своїх прав та інтересів, в той час як оспорювані правочини в цьому випадку не зачіпають будь-яких прав та інтересів органів Державної податкової служби України, оскільки в цих правовідносинах такі органи реалізують виключно владні управлінські функції під час податкового контролю відповідно до ПК України.

Саме недотримання податкових правил дозволяє податківцям обґрунтовувати суперечність правочинів фіскальним інтересам держави, а позовні вимоги органів Державної податкової служби України мають обов`язково бути підкріплені нормами ПК України. Отож відповідна категорія спорів виникає не із самих норм цивільного чи господарського права. Тобто відсутній юридичний факт, який би призводив до виникнення будь-яких цивільних прав та обов`язків між контролюючими органами та платниками податків. Втручання у відносини між учасниками правочину можливе лише тоді, коли існування відповідного правочину порушує публічний порядок у галузі оподаткування, якщо спірний правочин створює об`єктивні перешкоди в здійсненні функцій органів Державної податкової служби України - заважає правильно встановити розмір податкового обов`язку, унеможливлює чи ускладнює стягнення податкового боргу тощо. Власне, задля належного забезпечення своїх управлінських функцій контролюючий орган через суд прагне усунути перешкоду у вигляді відповідного правочину і в такий спосіб забезпечити належну поведінку невладного суб`єкта - платника податків.

Велика Палата Верховного Суду виснувала, що справи за позовами контролюючого органу про визнання правочинів, укладених підприємствами, які не здійснювали господарської діяльності, що встановлено вироком суду, недійсними та застосування визначених законом наслідків їх недійсності підлягають розгляду адміністративними судами за правилами КАС України, оскільки такі спори пов`язані з реалізацією органами Державної податкової служби України компетенції щодо здійснення податкового контролю, а отже, є публічно-правовими.

У справі, що розглядається, матеріально-правовою підставою позовних вимог Головне управління ДПС у м.Києві визначило норми статей 203, 215, 216, 228 ЦК України, а також те, що з огляду на очевидні ознаки підроблення первинних документів (платіжних доручень) - оспорювані договори укладені відповідачами з метою безпідставного формування податкової вигоди. У контексті наведених обставин податковий орган вказує також на те, що у діях ТОВ "ЗІРТЕКС", ТОВ "ТОСКАРТ", ТОВ "ФЕРЗАЕР" та ТОВ "НОНГАРД ПРАЙМ" наявні ознаки кримінальних правопорушень, передбаченихст.ст.205-1,212 Кримінального кодексу України, оскільки такі усвідомлюючи протиправність своїх дій, до останнього намагались довести злочинний умисел щодо формування безпідставної податкової вигоди за спірними господарськими операціями до кінця.

При цьому судами не з`ясовувалось і не досліджувалось чи відкрите кримінальне провадження за наведеними фактичними обставинами і чи наявний вирок суду щодо посадових осіб таких товариств станом на час розгляду цієї справи. Разом з тим, це має ключове значення для вирішення юрисдикційного питання відповідно до продемонстрованих ВП ВС підходів, зокрема, у постанові від 08.05.2025 у справі № 420/12471/22".

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2026 справу передано судді Київського окружного адміністративного суду Кушновій А.О. для продовження її розгляду.

На підставі вказаного справа підлягає прийняттю до провадження, а її розгляд починається спочатку.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Наданий позов не відповідає вимогам ст.160-161 Кодексу адміністративного судочинства України з огляду на таке.

Так, відповідно до положень статті 44 КАС України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, на такі документи накладається кваліфікований електронний підпис учасника справи (його представника) відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Таким чином, альтернативою звернення учасників справи до суду із позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, безумовно є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи через Електронний кабінет.

У свою чергу, згідно з частиною 1 статті 55 КАС України передбачено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника (частина третя статті 55 КАС України).

Відповідно до частини 8 статті 59 КАС України у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Тобто, у разі підписання позовної заяви представником позивача, до матеріалів позовної заяви має бути долучений оригінал документа, що посвідчує його право на вчинення такої дії, або належним чином завірена копія зазначеного документа.

Відповідно до пункту 31 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21 (зі змінами), надання довіреності в електронній формі здійснюється засобами Електронного кабінету шляхом створення електронного документа встановленої форми, в якому визначається обсяг повноважень повіреного.

Згідно пункту 32 вказаного Положення довіреність в електронній формі, підписана кваліфікованим електронним підписом довірителя, надає можливість повіреному виконувати визначений довірителем перелік дій засобами Електронного суду. Повірений, якому довірителем видана довіреність в електронній формі із правом передоручення, може надати таку довіреність іншому користувачу на вчинення дій в інтересах довірителя (передоручення).

Від імені юридичної особи видавати довіреності в електронній формі мають право особи, зазначені у відомостях Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо такої юридичної особи у графі «Прізвище, ім`я, по батькові, дати обрання (призначення) осіб, що обираються (призначаються) до органу управління такої юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або такі, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи». Від імені іноземної юридичної особи електронні довіреності видаватися не можуть.

Довіреність в електронній формі, що підтверджує повноваження представника, та електронні документи, на підставі яких відбувалось передоручення прав первинного довірителя (за їх наявності), автоматично додаються до документів, відправлених представником засобами Електронного суду (пункти 33, 34 Положення).

Крім того, суд зазначає, що з метою забезпечення державних органів достовірною інформацією створено Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі Єдиний державний реєстр, Реєстр) (ч.1 ст. 7 Закону №755-IV) .

Обов`язковому відображенню (реєстрації) в Єдиному державному реєстрі, серед інших перелічених у цій статті відомостей, належать: відомості щодо керівників державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб та осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта, дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи (ч. 3 ст. 9 Закону №755-IV).

При цьому, відповідно до пункту другого частини першої статті першої цього Закону Витяг з Єдиного державного реєстру (далі Витяг) містить відомості, які є актуальними на дату та час формування витягу або на дату та час, визначені у запиті, або інформацію про відсутність таких відомостей у цьому реєстрі.

Статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру, закріплений статтею 10 Закону №755-IV, яка, зокрема, визначає, що внесені до Реєстру документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі. Якщо ж відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі.

Отже, відсутність відповідного запису у реєстрі є належним і достатнім (достовірним) підтвердженням відсутності таких відомостей (інформації) для будь-якого державного органу, яким є і суд.

Аналогічної правової позиції притримується Верховний Суд в ухвалах від 21.01.2020 у справі №2140/1691/18, від 21.01.2020 у справі №640/10332/19, від 23.01.2020 у справі №340/2216/19, від 24.01.2020 у справі №440/525/19, від 10.02.2020 у справі №420/1462/19, від 03.02.2020 у справі №160/6823/19, від 22.04.2020 у справі №640/1907/19, від 23.04.2020 у справі №560/3470/19 від 18.08.2020 у справі №300/2412/19, від 17.09.2020 у справі №300/2412/19, від 03.02.2021 у справі №300/1233/19, від 25.06.2021 у справі № 320/4514/20, від 16.02.2022 у справі №140/2474/20.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що остання подана через систему Електронний суд Пушкарьовою Тетяною Михайлівною, яка визначає себе представником Головного управління ДПС в м. Києві.

На підтвердження повноважень вказаної особи до матеріалів позовної заяви долучено електронну довіреність в порядку передоручення на ім`я Пушкарьової Тетяни Михайлівни. Із тексту вказаної довіреності вбачається, що її видано в порядку передоручення. Так, Лагутіна Злата на підставі довіреності від 12.10.2021, уповноважила в порядку передоручення Пушкарьову Тетяну Михайлівну представляти інтереси Головного управління Державної податкової служби в м. Києві.

Проте відомості про особу, що підписала позовну заяву - Пушкарьову Тетяну Михайлівну в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні.

Крім того, пунктом 11 розділу XV Перехідні положення Конституції України врегульовані саме питання представництва. Про самопредставництво в Конституції України не йдеться, воно передбачено лише відповідними положеннями процесуальних кодексів.

За загальним правилом, підтримуваним у теорії права, самопредставництво юридичної особи це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення. Принаймні, таке розуміння цих правовідносин закладене у частині 10 статті 39 Закону України Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю від 6 лютого 2018 року №2275-VIII. Таке ж визначення означеного поняття було відображено у попередній редакції статті 55 КАС України.

Разом з тим, змінами, внесеними до КАС України Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення від 18 грудня 2019 року №390-IX розширено випадки самопредставництва юридичної особи, суб`єкта владних повноважень і визначено, що юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені та визначено вичерпний перелік документів, що можуть підтвердити відповідні повноваження: відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (ч. 3 ст. 55 КАС України у чинній редакції). Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника (частина 4 цієї статті).

З аналізу змісту цієї норми закону вбачається, що допуск особи до участі у справі та визнання належно вчиненими будь-яких інших з переліку передбачених статтею 44 КАС України процесуальних прав можливий за умови сукупної наявності обох цих умов.

Отже, для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

У зв`язку з цим позивачу у порядку усунення недоліків необхідно надати документи на підтвердження повноважень Пушкарьової Т.М. як представника Головного управління ДПС у м. Києві, а саме копію наказу ГУ ДПС у м. Києві про призначення Пушкарьової Т.М. на посаду, посадову інструкцію, Положення про відділ/управління, в якому працює вказана особа (копії, засвідчені належним чином).

Також суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 160 КАС України суб`єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову в паперовій формі зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надіслання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій позовної заяви та доданих до неї документів. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.

Позивачем до позовної заяви не було надано до суду докази направлення позовної заяви відповідачам.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

У позовній заяві в якості відповідачів визначено:

- Відповідач 1: Товариство з обмеженою відповідальністю «НОНГАРД ПРАЙМ» (адреса: 03150, м. Київ, вул. Предславницька, буд. 37А; );

- Відповідач 2: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОСКАРТ» (адреса: 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 96; );

- Відповідач 3: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФЕРЗАЕР» (адреса: 01135, м. Київ, пр. Перемоги, буд. 12; );

- Відповідач 4: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗІРТЕКС» (адреса: 01103, м. Київ, вул. Михайла Бойчука, буд. 25; ).

Судом здійснено запити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо місцезнаходження відповідачів, та відповідно до Відповіді №2573788 від 07.04.2026 місцезнаходженням Відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОСКАРТ» є: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 21А. Тобто адреса, яка не збігається з адресою, зазначеною у позовній заяві.

У зв`язку з викладеним, позивачу у порядку усунення недоліків позовної заяви слід надати уточнену позовну заяву, в якій зазначити правильну адресу місцезнаходження Відповідача 2.

Згідно з частинами 3-5 ст. 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху, а позивачу у порядку усунення недоліків позовної заяви необхідно надати суду заяву про поновлення строку звернення до суд з позовною заявою та докази поважності причин його пропуску.

Керуючись ст. ст. 171, 243, 248, 257, 259-262 КАС України, суд

у х в а л и в:

1. Прийняти адміністративну справу № 320/7854/24 до провадження судді Київського окружного адміністративного суду Кушнової А.О.

2. Позовну заяву залишити без руху.

3. Протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- надати документи на підтвердження повноважень Пушкарьової Т.М. як представника Головного управління ДПС у м. Києві, а саме копію наказу ГУ ДПС у м. Києві про призначення Пушкарьової Т.М. на посаду, посадову інструкцію, Положення про відділ/управління, в якому працює вказана особа (копії, засвідчені належним чином), витяг із ЄДР на вказану особу;

- надати докази направлення позовної заяви з додатками усім відповідачам;

- надати уточнену позовну заяву, в якій зазначити правильну адресу місцезнаходження Відповідача 2 - Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОСКАРТ» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 21А).

4. Роз`яснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде залишена без розгляду відповідно до частини 14 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України.

5. Копію ухвали надіслати (вручити, надати) учасникам справи, зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Кушнова А.О.