Справа № 160/12842/25
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2026-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 квітня 2026 року

м. Київ

справа №160/12842/25

адміністративне провадження №К/990/11522/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шевцової Н.В.,

суддів: Стеценка С.Г., Тацій Л.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10.03.2026 у справі № 160/12842/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив:

- - визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Запорізькій області № 490/03-16 від 29.04.2025 року № 78;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснити з 08.10.2024 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Дніпропетровського окружного адміністративного суду № 42 від 21.03.2025 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням раніше виплачених сум.

17.07.2025 рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 490/03-16 від 29.04.2025 року № 78.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 08.10.2024 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Дніпропетровського окружного адміністративного суду № 42 від 21.03.2025 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області (69057, Україна, місто Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 158б; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн. 48 коп.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн. 48 коп.

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, звернулося до Третього апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою.

10.03.2026 постановою Третього апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задоволено.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.07.2025 в адміністративній справі №160/12842/25 скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

На зазначену постанову апеляційного суду позивач подав касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 13.03.2026.

31.03.2026 року ухвалою Верховного Суду вказана касаційна скарга залишена без руху та надано строк для усунення виявлених недоліків касаційної скарги шляхом надання до суду касаційної інстанції документа про сплату судового збору у відповідному розмірі.

02.04.2026 на виконання вимог зазначеної ухвали Верховного Суду надійшло платіжне доручення про сплату судового збору у відповідному розмірі.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд вважає зазначити наступне.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень суд першої інстанції розглянув цю справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Оскаржуючи судові рішення, розглянутій у справі за правилами спрощеного позовного провадження, позивач у касаційній скарзі зазначає, що оскаржувана справа становить значний суспільний інтерес, оскільки створює небезпечний прецедент для інших осіб у подібних правовідносинах, а також має для нього виняткове значення, адже призводить до позбавлення засобів до існування шляхом зменшення належного розміру довічного грошового утримання судді у відставці. Позивач наголошує, що позбавлений можливості захистити своє право в інший спосіб, а усунення допущених судом апеляційної інстанції порушень можливе виключно шляхом касаційного оскарження.

Крім того, позивач вказує, що винятковість значення спірного питання полягає також у порушенні концепції єдиного статусу суддів в Україні, яка передбачає рівність прав, обов`язків, обмежень та гарантій усіх суддів незалежно від їхньої посади чи суду, відповідно до Конституції України та Закону України «Про судоустрій і статус суддів». При цьому позивач звертає увагу, що у Єдиному державному реєстрі судових рішень наявні численні рішення, які набрали законної сили, щодо обчислення довічного грошового утримання суддів у відставці виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн у 2024 році, з урахуванням правової позиції судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, викладеної у постанові від 17 лютого 2026 року у справі №200/2309/25.

Аналіз доводів касаційної скарги у сукупності з установленими судами першої та апеляційної інстанцій обставинами та наданою їм правовою оцінкою дає підстави для висновку про наявність у цьому випадку обставин, передбачених підпунктом «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, за яких постанова суду апеляційної інстанції підлягає перегляду в касаційному порядку, що є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України.

Приписами частини четвертої статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Як на підставу касаційного оскарження скаржник покликається на те, що суд апеляційної інстанцій не врахував висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду від 17.02.2026 у справі № 200/2309/25.

Наведені аргументи потребують перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, подана з дотриманням установленого процесуальним законом строку на касаційне оскарження, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, відсутні.

Керуючись статтями 328, 329, 330, 334 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10.03.2026 у справі №160/12842/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Витребувати з Дніпропетровського окружного адміністративного суду справу № 160/12842/25.

Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та не оскаржується.

Судді Н. В. Шевцова

С. Г. Стеценко

Л. В. Тацій