Справа № 520/16811/25
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2026-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 р.Справа № 520/16811/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: П`янової Я.В. , Русанової В.Б. ,

за участю секретаря судового засідання Реброва А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський елеватор" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.11.2025, головуючий суддя І інстанції: Горшкова О.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 21.11.25 року по справі № 520/16811/25

за позовом Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський елеватор"

про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив суд надати дозвіл на погашення суми податкового боргу у розмірі 1867078,06 гривень перед бюджетом України за рахунок майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський Елеватор", що перебуває у податковій заставі.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Лозівський елеватор" має податковий борг в сумі 1867078,06 грн. Враховуючи те, що податковий борг відповідачем не погашено, позивач відповідно до положень пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України звернувся до суду із позовом про надання на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника, що перебуває у податковій заставі.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.11.2025 позовні вимоги задоволено.

Надано дозвіл на погашення суми податкового боргу у розмірі 1867078,06 грн. перед бюджетом України за рахунок майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський елеватор" (), що перебуває у податковій заставі.

Не погодившись з вказаним рішенням, ТОВ "Лозівський Елеватор" подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.11.2025 скасувати та ухвалити рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що 05.10.2022 ТОВ "Лозівський елеватор" подано уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2022 рік, за даними якої зменшені податкові зобов`язання за період березень-грудень 2022 року, за наслідком чого сума податкових зобов`язань, що підлягає сплаті за 2022 рік складає 77497,10 грн, а саме 38748,55 грн за січень 2022 року та 38748,55 грн за лютий 2022 року, отже, сума податку з орендної плати у розмірі 77497,10 грн не може входити до складу податкового боргу. Також, 05.10.2022 подано уточнюючу податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2022 рік, за даними якої зменшені податкові зобов`язання за ІІ-IV квартали 2022 року, за наслідком чого сума податкових зобов`язань, що підлягає сплаті за 2022 рік складає 74850,97 грн, а саме 74850,97 грн за І квартал 2022 року. Отже, сума податку на нерухоме майно у розмірі 290595,98 грн не може входити до складу податкового боргу. Так, до позовної заяви додані рішення про опис майна у податкову заставу від 29.11.2021 та акт №24 опису майна від 17.01.2022, за змістом якого на підставі рішення керівника Лозівського управління ГУ ДПС в Харківській області від 29.11.2021 №1940/20-40-13-08-22 проведено опис майна за переліком, всього на загальну суму 517607,88 грн. Позивач зазначає, що акт опису майна датований раніше, аніж строк сплати відповідних податків, тобто стосується інших вимог податкового органу та інших податкових зобов`язань. Також зазначає, що факт оскарження чи не оскарження рішення про опис майна у податкову заставу чи акту опису майна у податкову заставу не впливає на необхідність підтвердження умов, які надають право податковому органу звертатися із позовом про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податку. У додаткових поясненнях відповідачем зазначено, що сума податкового боргу, на який вказує позивач як узгоджений і такий, що обліковується в інтегрованих картах платника податків та щодо якого винесено оскаржуване рішення, складається із орендної плати з юридичних осіб та податку на нерухоме майно, водночас відповідний платіж проведений підприємством 15.09.2025 на суму 1084673,85 грн.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу позивачем зазначено, що рішення суду першої інстанції є законним та обгрунтованим, а вимоги апеляційної скарги є безпідставними та помилковими, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Матеріалами справи підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Лозівський Елеватор" зареєстровано в якості суб`єкта господарювання - юридичної особи, перебуває в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців га громадських формувань з ідентифікаційним кодом 43753907. Основним видом діяльності відповідача є складське господарство (КВЕД 52.10).

Станом на ТОВ "Лозівський Елеватор" має податковий борг у загальній сумі 1867078,06 грн, по наступним податкам:

1. Орендна плата з юридичних осіб у розмірі 868277,40 гривень, який нарахований згідно:

- 38748,55 гривень основний платіж згідно податкового розрахунку земельного податку № від 17.02.2022, термін сплати 30.12.2022;

- 38748,52 гривень основний платіж згідно податкового розрахунку земельного податку № від 17.02.2022, термін сплати 30.01.2023;

- 38748,55 гривень основний платіж згідно податкового розрахунку земельного податку № від 20.02.2023, термін сплати 02.03.2023;

- 38748,55 гривень основний платіж згідно податкового розрахунку земельного податку № від 20.02.2023, термін сплати 30.03.2023;

- 38748,55 гривень основний платіж згідно податкового розрахунку земельного податку № від 20.02.2023, термін сплати 01.05.2023;

- 38748,55 гривень основний платіж згідно податкового розрахунку земельного податку № від 20.02.2023, термін сплати 30.05.2023;

- 38748,55 гривень основний платіж згідно податкового розрахунку земельного податку № від 20.02.2023, термін сплати 30.06.2023;

- 38748,55 гривень основний платіж згідно податкового розрахунку земельного податку № від 20.02.2023, термін сплати 31.07.2023;

- 38748,55 гривень основний платіж згідно податкового розрахунку земельного податку № від 20.02.2023, термін сплати 30.08.2023;

- 38748,55 гривень основний платіж згідно податкового розрахунку земельного податку № від 20.02.2023, термін сплати 02.10.2023;

- 38748,55 гривень основний платіж згідно податкового розрахунку земельного податку № від 20.02.2023, термін сплати 30.10.2023;

- 38748,55 гривень основний платіж згідно податкового розрахунку земельного податку № від 20.02.2023, термін сплати 30.11.2023;

- 38748,55 гривень основний платіж згідно податкового розрахунку земельного податку № від 20.02.2023, термін сплати 02.01.2024;

- 38748,52 гривень основний платіж згідно податкового розрахунку земельного податку № від 20.02.2023, термін сплати 30.01.2024;

- 40724,72 гривень основний платіж згідно податкового розрахунку земельного податку № від 20.02.2024, термін сплати 01.03.2024;

- 40724,72 гривень основний платіж згідно податкового розрахунку земельного податку № від 20.02.2024, термін сплати 01.04.2024;

- 40724,72 гривень основний платіж згідно податкового розрахунку земельного податку № від 20.02.2024, термін сплати 30.04.2024;

- 40724,72 гривень основний платіж згідно податкового розрахунку земельного податку № від 20.02.2024, термін сплати 30.05.2024;

- 40724,72 гривень основний платіж згідно податкового розрахунку земельного податку № від 20.02.2024, термін сплати 01.07.2024;

- 40724,72 гривень основний платіж згідно податкового розрахунку земельного податку № від 20.02.2024, термін сплати 30.07.2024;

- 40724,72 гривень основний платіж згідно податкового розрахунку земельного податку № від 20.02.2024, термін сплати 30.08.2024;

- 40724,72 гривень основний платіж згідно податкового розрахунку земельного податку № від 20.02.2024, термін сплати 30.09.2024;

2. Податок на нерухоме майно у розмірі 998800,66 гривень, який нараховано згідно:

- 66043,18 гривень - залишок основного платежу згідно розрахунку у частині об`єктів нежитлової нерухомості до податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 17.02.2022, термін сплати 29.07.2022 (нараховано - 112276,40 гривень, сплачено 46 233,20 гривень);

- 112276,40 гривень - основний платіж згідно розрахунку у частині об`єктів нежитлової нерухомості до податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 17.02.2022, термін сплати 31.10.2022;

- 112276,26 гривень - основний платіж згідно розрахунку у частині об`єктів нежитлової нерухомості до податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 17.02.2022, термін сплати 30.01.2023;

- 115731,05 гривень - основний платіж згідно розрахунку у частині об`єктів нежитлової нерухомості до податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 20.02.2023, термін сплати 01.05.2023;

- 115731,05 гривень - основний платіж згідно розрахунку у частині об`єктів нежитлової нерухомості до податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 20.02.2023, термін сплати 31.07.2023;

- 115731,05 гривень - основний платіж згідно розрахунку у частині об`єктів нежитлової нерухомості до податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 20.02.2023, термін сплати 30.10.2023;

- 115730,93 гривень - основний платіж згідно розрахунку у частині об`єктів нежитлової нерухомості до податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 20.02.2023, термін сплати 29.01.2024;

- 122640,37 гривень - основний платіж згідно розрахунку у частині об`єктів нежитлової нерухомості до податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 20.02.2024, термін сплати 29.04.2024;

- 122640,37 гривень - основний платіж згідно розрахунку у частині об`єктів нежитлової нерухомості до податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 20.02.2024, термін сплати 29.07.2024.

Після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання по податковим деклараціям ГУ ДПС у Харківській області утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України винесено податкову вимогу № 0-2027 від 07.10.2021 (а.с. 25).

Зазначену податкову вимогу надіслано на адресу відповідача та вручено 07.10.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

Вказана податкова вимога у судовому порядку не оскаржувалась. З моменту направлення податкової вимоги податковий борг платника податків існував не припиняючись. Дана податкова вимога не є скасованою, зміненою або відкликаною, не втратила своєї юридичної сили.

З моменту вручення податкової вимоги контролюючий орган здійснював за платника заходи по примусовому погашенню сум заборгованості перед бюджетом.

06.06.2024 до платника застосовано рішення №515/4-2040 про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу на суму 1336724,28 грн. Також 22.01.2025 до платника застосовано рішення №78/4-2040 про стягнення коштів платника податків у банках у рахунок погашення податкового боргу на суму 530353,78 грн. (а.с. 26-27, а.с.29-30).

На виконання вказаних рішень податковим органом проводилося направлення платіжних інструкцій до установ банків щодо списання коштів в рахунок погашення податкового боргу, які поверталися без виконання по причині відсутності коштів, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про повернення платіжної інструкції.

З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених ПКУ, з врахуванням приписів ст. 88, 89 цього Кодексу податковим керуючим здійснено опис майна ТОВ "Лозівський Елеватор" в податкову заставу - акт опису №29/20-40-13-08 від 17.01.2022, який зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 15.02.2022 (а.с. 44-45).

Оскільки направлення інкасових доручень до банківських установ не призвела до погашення податкового боргу платника, у податкового органу виникла необхідність отримання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі у судовому порядку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обгрунтованості.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (у редакції від 01.01.2018) податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пунктів 87.1, 87.2 статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплату грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також: за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника); за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів з урахуванням особливостей, визначених у пункті 43.4-1 статті 43 цього Кодексу; за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України".

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до пункту 88.1 статті 88 Податкового кодексу України, яка регулює питання змісту податкової застави, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Отже, податковий борг може бути погашений як за рахунок грошових коштів так і за рахунок майна платника податків.

Згідно з статтею 89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає:

- у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;

- у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу;

- у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.

З урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.

Згідно пункту 89.3 статті 89 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Пунктом 89.5 статті 89 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо на момент складення акта опису майно відсутнє або його балансова вартість менша від суми податкового боргу, право податкової застави поширюється на інше майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому до погашення податкового боргу в повному обсязі.

Відповідно до підпунктів 95.1, 95.2, 95.3, 95.10 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

З метою реалізації майна, яке перебуває у податковій заставі, проводиться експертна оцінка вартості такого майна для визначення початкової ціни його продажу. Така оцінка проводиться у порядку, визначеному Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Відповідно до пункту 93.4 статті 93 Податкового кодексу України у разі продажу майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 95 Податкового кодексу України таке майно звільняється з податкової застави (із внесенням змін до відповідних державних реєстрів) з дня отримання контролюючим органом підтвердження про надходження коштів до бюджету від такого продажу.

Абзацом 2 пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України передбачено право контролюючого органу звертатися до суду щодо надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Отже, звернення контролюючого органу до суду з позовними вимогами щодо надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків має відбуватись після звернення про погашення податкового боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають у власності платника податку, зокрема шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, обслуговуючих платника податку, і лише в разі недостатності коштів податковий орган має право звернутися до суду з вимогами про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податку, що перебуває у податковій заставі.

Так, Податковим кодексом України визначено черговість вжиття контролюючим органом заходів щодо погашення податкового боргу, а саме спочатку приймаються заходи для стягнення коштів з платника податків, та лише у разі їх недостатності погашення податкового боргу здійснюється за рахунок майна платника податку, що перебуває у податковій заставі.

Матеріалами справи підтверджено, що Головним управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України 06.06.2024 до платника в порядку п. 95.3 статті 95 ПК України, застосовано рішення №515/4-2040 про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу на суму 1336724,28 грн. та 22.01.2025 до платника застосовано рішення №78/4-2040 про стягнення коштів платника податків у банках у рахунок погашення податкового боргу на суму 530353,78 грн.

Також, податковим керуючим здійснено опис майна ТОВ "Лозівський Елеватор" в податкову заставу акт опису №29/20-40-13-08 від 17.01.2022, який зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 15.02.2022.

При цьому, відповідач чи власник майна не оскаржували дії податкового органу щодо включення такого майна до акта опису майна, що перебуває в податковій заставі. Матеріали справи таких даних також не містять.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Таким чином, надіслана платнику податкова вимога на податковий борг, що не погашений, не втрачає своєї правової дії.

При цьому податковим законодавством не передбачено необхідності повторного направлення платнику податків податкової вимоги у разі зміни (крім зменшення до нуля) суми його податкового боргу, тому суд відхиляє посилання відповідача на те, що податковим органом не надано доказів, які б підтверджували виконання позивачем заходів щодо визнання податковим боргом та стягнення з позивача грошових коштів на усі складові суми податкових зобов`язань платника податків.

Щодо посилання позивача про те, що визначена сума податкового боргу є узгоджена та такою, що обліковується в інтегрованих картках платника податків, відповідач заперечує та зазначає, що ним подані уточнюючі декларації за 2022 рік.

Відповідно до пункту 87.9. статті 87 ПКУ у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Судовим розглядом підтверджено, що при прийнятті уточнюючого Податкового розрахунку земельного податку № вiд 05.10.2022 податковий орган, зменшив поточні нарахування попередніх періодів, що підтверджується інтегрованою карткою платника, що міститься в матеріалах справи (а.с.107-109).

Також, в матеріалах справи міститься уточнюючий розрахунок у частинi об`єктiв нежитлової нерухомостi, згідно Додатку 2 до податкової декларацiї з податку на нерухоме майно, вiдмiнне вiд земельної дiлянки № вiд 05.10.2022, згідно якого судом підтверджено, що податковий орган також зменшив поточні нарахування попередніх періодів (а.с.104-106).

Податковим органом зазначено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.02.2024 по справі №520/29289/23 надано дозвіл на погашення суми податкового боргу у розмірі 348731,71 гривень (основний платіж) перед бюджетом України за рахунок майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський елеватор", що перебуває у податковій заставі. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 28.06.2024 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.02.2024 залишено без змін. При цьому, в межах вказаної справи податковим органом вже включення відображення в ІКП платника по орендній платі за землю подані 05.10.2022 уточнюючі податкові розрахунки земельного податку підприємства в частині зменшення поточних нарахувань попередніх періодів.

Доказів протилежного ТОВ "Лозівський елеватор" до суду першої та апеляційної інстанції не надано, відтак відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, вказані обставини не підлягають доказуванню. Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що сума податкового боргу є узгодженою.

Щодо доводів відповідача про те, що податковим органом проведено опис майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський елеватор" без проведення оцінки такого майна, колегія суддів зазначає наступне.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Згідно з п. 89.4 ст. 89 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу.

За приписами п. 89.8 ст. 89 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов`язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі.

Згідно приписів пункту 91.3 статті 91 Податкового кодексу України, податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу, здійснює перевірку стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі, проводить опис майна, на яке поширюється право податкової застави, для його продажу у випадках, передбачених цим Кодексом, одержує від боржника інформацію про операції із заставленим майном, а в разі його відчуження без згоди контролюючого органу (за умови, коли наявність такої згоди має бути обов`язковою згідно з вимогами цього Кодексу) вимагає пояснення від платника податків або його службових (посадових) осіб, здійснює підготовку документів для звернення до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України. У разі продажу в рахунок погашення податкового боргу майна платника податків, на яке поширюється право податкової застави, податковий керуючий має право отримувати від такого платника податків документи, що засвідчують право власності на зазначене майно.

У разі відмови платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, податковий керуючий має право залучати до опису майна платника податків не менш як двох понятих.

Відповідно до пункту 92.1 статті 92 Податкового кодексу України, платник податків зберігає право користування майном, що перебуває у податковій заставі, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до пункту 92.3 статті 92 Податкового кодексу України, у разі здійснення операцій з майном, яке перебуває у податковій заставі, без попередньої згоди контролюючого органу платник податків несе відповідальність відповідно до закону.

Матеріалами справи підтверджено, що податковим керуючим здійснено опис майна ТОВ "Лозівський Елеватор" в податкову заставу - акт опису №29/20-40-13-08 від 17.01.2022, однак не встановлено балансову вартість майна та не проведено його оцінку відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Тобто, право податкової застави виникає в силу закону та не потребує письмового оформлення, опис майна проводиться на підставі рішення контролюючого органу, а акт опису майна лише фіксує певний перелік майна.

Так, в постанові Верховного Суду від 20 серпня 2020 року у справі №808/2726/16 вказано, що акт опису майна лише фіксує певний перелік майна та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій. Складання акту опису, по суті полягає у викладенні/відображенні на паперовому носії певної інформації, що є фактично технічним процесом створення документа та завершальною стадією виконання організаційно-технічних дій по завершенню створення документу.

Крім того є необґрунтованими та безпідставними доводи відповідача щодо невідповідності форми та змісту акту про опис майна, оскільки такий складено відповідно до Порядку застосування податкової застави податковими органами, з огляду на наявну в податковому органі інформацію під час складення такого акту. Поряд з цим, матеріали справи не містять доказів оскарження рішення про опис майна у податкову заставу чи акту опису майна у податкову заставу.

Так, згідно з пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Для цього орган державної податкової служби звертається в порядку пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття органом державної податкової служби рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Згідно з пунктом 95.3 статті 95 ПК України, стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Отже, податковий борг платника податків може бути погашений за рахунок будь-якого майна такого платника, переданого у податкову заставу, а рішення про погашення усієї суми податкового боргу шляхом продажу майна, яке перебуває у податковій заставі приймається на підставі рішення суду.

Водночас, обов`язковими умовами (обставинами), наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у податкового органу права на звернення до суду із таким позовом є: наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів); відсутність коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків; наявність майна платника податків у податковій заставі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що підставою для звернення до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, є здійснення контролюючим органом заходів щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, недостатність таких коштів та перебування майна платника податків у податковій заставі. При цьому у разі зміни розміру податкового боргу платника податку положення Податкового кодексу України не зобов`язують контролюючий орган проводити всю законодавчо встановлену процедуру погашення податкового богу щодо кожного випадку такої зміни.

Аналогічні висновки містять постанови Верховного Суду від 24.04.2020 у справі №822/1262/17, від 15.04.2020 у справі №1340/3692/18, від 22.01.2020 у справі №826/12587/17, що враховується судом відповідно до ч. 4 ст. 242 КАС України.

Матеріалами справи підтверджено, що контролюючим органом з метою виконання рішень суду та стягнення у дохід держави сум податкового боргу з відповідача, до банківських установ, що обслуговують відповідача, направлялися платіжні інструкції, але всі вони повернуті без виконання у зв`язку з тим, що кошти на рахунках платника відсутні.

Щодо доводів відповідача, що сума податкового боргу із орендної плати з юридичних осіб та податку на нерухоме майно сплачена 15.09.2025 у розмірі 1084673,85 грн. відповідно до платіжної інструкції №0Б6385, колегія суддів зазначає наступне.

Так, дослідивши зміст наданої квитанції встановлено, що платником податку вказано ТОВ "Компанія "Ботік", призначення платежу: "орендна плата з юридичних осіб за ТОВ "Лозівський елеватор".

Відповідно до п. 38.2 ст. 38 ПК України сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, податковим агентом, або представником платника податку.

Відповідно до даних інтегрованої картки ТОВ "Компанія "Ботік" за 2025 рік, яка надана податковим органом до матеріалів справи, встановлено, що кошти у сумі 1084673,85 грн. зараховані на рахунок орендної плати з юридичних осіб ТОВ "Компанія "Ботік", водночас матеріали справи не містять доказів відсутності заборгованості ТОВ "Лозівський елеватор" зі сплати податкового боргу у розмірі 1867078,06 грн.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, зважаючи на дотримання контролюючим органом порядку стягнення заборгованості, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог є правильним, а тому виконання платником податків податкового обов`язку після прийняття судом рішення не є підставою для його скасування.

Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський елеватор" залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.11.2025 по справі № 520/16811/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді Я.В. П`янова В.Б. Русанова
Повний текст постанови складено 10.04.2026 року