Справа № 826/24646/15
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2026 рокусправа № 826/24646/15

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автофест» про застосування заходів реагування,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві (позивач/Головне управління ДСНС України у м. Києві) звернулося до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автофест» (відповідач/ТОВ «Автофест»), в якому просить:

- застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення роботи ТОВ «Автофест» (), розташованого за адресою: вул. Виборзька, 103 у Солом`янському районі м. Києва;

- визначити спосіб виконання судового рішення у порядку, передбаченому наказом МНС України від 21 жовтня 2004 року № 130 «Про затвердження Інструкції про порядок та умови застосування органами державного пожежного нагляду запобіжних заходів», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 08 листопада 2004 року за № 1416/10015, шляхом відключення джерела електроживлення, накладення печаток на розподільчі електрощити та вхідні двері ТОВ «Автофест» (), розташованого за адресою: вул. Виборзька, 103 у Солом`янському районі м. Києва;

- у разі задоволення цього адміністративного позову про застосування заходів реагування, обов`язок щодо забезпечення виконання рішення суду покласти на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві;

- судові витрати покласти на ТОВ «Автофест» ().

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що орган ДСНС України провів перевірку додержання (виконання) ТОВ «Автофест» вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, за результатами якої складено акт від 16 жовтня 2015 року № 658. В цьому акті встановлено порушення ТОВ «Автофест» вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, більшість з яких створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей, які працюють, перебувають на підприємстві, а також особам, які будуть здійснювати гасіння пожежі у разі її виникнення. Виявлені порушення не є формальними, а стосуються виключно відсутності у суб`єкта господарювання необхідної системи заходів для уникнення виникнення пожежі, її гасіння та швидкого реагування у разі її виникнення. Отже, наявні достатні правові підстави для застосування до відповідача відповідних заходів реагування відповідно до вимог статті 70 Кодексу цивільного захисту України.

З огляду на вказане просить адміністративний позов задовольнити повністю.

Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подав. Частиною шостою статті 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З огляду на вказане, враховуючи неподання відповідачем відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк, суд вирішує цю справу за наявними матеріалами.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 листопада 2015 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 грудня 2015 року відкрито скорочене провадження в адміністративній справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 липня 2016 року призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 вересня 2016 року провадження у справі зупинено за клопотанням сторін до набрання законної сили рішенням в адміністративній справі № 826/26608/15.

На виконання Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16 вересня 2024 року № 399, передано судові справи Окружного адміністративного суду міста Києва Львівському окружному адміністративному суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 лютого 2025 року для розгляду справи визначено суддю Клименко Оксану Миколаївну.

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2025 року прийнято матеріали адміністративної справи до провадження; постановлено, що після поновлення провадження у справі справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року заяву позивача від 19 лютого 2025 року про поновлення провадження у справі задоволено; провадження у справі поновлено.

Копії вказаних ухвал суд надіслав на адресу відповідача, яка вказана позивачем у позовній заяві та внесена до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (вул. Виборзька, 103, м. Київ). На адресу суду повернулися конверти з рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, на яких зазначено причини невручення відповідачу поштової кореспонденції, а саме «за закінченням терміну зберігання».

За приписами частини одинадцятої статті 126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

У період з 15 жовтня 2015 року по 16 жовтня 2015 року посадовими особами Управління з надзвичайних ситуацій у Солом`янському районі Головного управління ДСНС України у м. Києві на підставі наказу Головного управління ДСНС України у м. Києві (з основної діяльності) від 18 вересня 2015 року № 125 «Про проведення перевірок», повідомлення про проведення перевірки від 21 вересня 2015 року № 21/2686 та посвідчення на проведення перевірки від 01 жовтня 2015 року № 619 проведено перевірку додержання (виконання) ТОВ «Автофест» вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, за результатами якої складено акт від 16 жовтня 2015 року № 658, в якому зафіксовано 11 порушень вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки.

ТОВ «Автофест» не погодилося із проведенням позивачем перевірки у період з 15 жовтня 2015 року по 16 жовтня 2015 року та складеним за результатами її проведення актом від 16 жовтня 2015 року № 658, а відтак звернулося із відповідним позовом до суду (справа № 826/26608/15).

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29 червня 2017 року у справі № 826/26608/15, в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Автофест» до Управління з надзвичайних ситуацій у Солом`янському районі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві про визнання протиправними та скасування рішень, визнання незаконної перевірки відмовлено повністю.

Позивач уважає, що більшість із зафіксованих в акті перевірки від 16 жовтня 2015 року № 658 порушень ТОВ «Автофест» вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей, які працюють, перебувають на підприємстві, а також особам, які будуть здійснювати гасіння пожежі у разі її виникнення, а тому звернувся з цим позовом до суду про застосування до відповідача заходів реагування.

Оцінюючи правовідносини, які виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених законом, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

За змістом статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно зі статтею 1 Кодексу цивільного захисту України (далі - КЦЗ України, в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) Кодекс цивільного захисту України регулює відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.

Відповідно до статті 47 КЦЗ України державний нагляд (контроль) з питань цивільного захисту здійснюється за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах техногенної та пожежної безпеки, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій природного і техногенного характеру, за діяльністю аварійно-рятувальних служб, а також у сфері промислової безпеки та гірничого нагляду, поводження з радіоактивними відходами відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», цього Кодексу та інших законодавчих актів.

За змістом частин першої, другої статті 64 КЦЗ України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

Згідно зі статтею 66 КЦЗ України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

За змістом пункту 12 частини першої статті 67 КЦЗ України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до частин першої, другої статті 68 КЦЗ України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Згідно з вимогами статті 70 КЦЗ України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є:

1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами;

2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення;

3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки;

4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій;

5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи;

6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність;

7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами;

8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій;

9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту;

10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання;

11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Системний аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку, що застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг можливе лише за рішенням адміністративного суду, ухваленим за зверненням центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки. Такі заходи можуть бути застосовані на підставі акту, складеного за результатами здійснення заходу, в процесі якого виявлено порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки і ці порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 16 лютого 2022 року у справі № 640/10135/20, від 29 лютого 2024 року у справі № 420/1984/20, від 19 вересня 2024 року у справі № 280/693/20).

У постанові від 23 червня 2022 року у справі № 560/670/21 Верховний Суд виснував, що захід реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг є виключним (крайнім) заходом, обрання якого є можливим у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей. Під час обрання такого заходу реагування позивачем, як суб`єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли, та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.

Такий захід реагування як повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, спрямованим на недопущення невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення (до таких висновків дійшов Верховний Суд, зокрема у постанові від 28 лютого 2019 року у справі № 810/2400/18).

Суд також ураховує, що в постанові від 16 червня 2022 року у справі № 640/10140/20 Верховний Суд, окрім іншого, зазначив, що під час ухвалення судового рішення мають бути враховані не лише обставини і підстави, які спонукали позивача, як суб`єкта владних повноважень, звернутися до суду з позовом про застосування заходів реагування, але і ті, які наявні на час ухвалення судового рішення.

Суд встановив, що у період з 15 жовтня 2015 року по 16 жовтня 2015 року посадовими особами Управління з надзвичайних ситуацій у Солом`янському районі Головного управління ДСНС України у м. Києві проведено перевірку додержання (виконання) ТОВ «Автофест» вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, за результатами якої складено акт від 16 жовтня 2015 року № 658, в якому зафіксовано 11 порушень вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, а саме:

1) розділу VI пункту 9.1.4 ППБУ - допускається спільне зберігання в складському приміщенні з легкозаймистими та горючими рідинами (автомобільні масла, хімія) інших товарів і матеріалів;

2) розділу IV пункту 1.18 ППБУ - допускається відкрите прокладання електропроводів і кабелів транзитом через пожежонебезпечну зону класу В (складське приміщення СТО);

3) розділу VI пункту 9.1.9 ППБУ - у складському приміщенні не виконано з обгородження робочого місця комірника заскленими перегородками з негорючих матеріалів заввишки не менше 1,8 м, які не повинні перешкоджати евакуації людей та матеріальних цінностей;

4) розділу II пунктів 4, 10 ППБУ - для приміщень автосалону не розроблений спеціальний план розстановки транспортних засобів із вказанням черговості та порядку евакуації при пожежі п. 4.2 «Тимчасових рекомендацій щодо забезпечення пожежної безпеки будівель і приміщень»;

5) розділу III пункту 2.3 ППБУ - тип заповнення прорізів (протипожежні двері, вікна) у протипожежних перешкодах (перегородках) 1-го типу між приміщенням автосалону та коридору, приміщень СТО і суміжних приміщень не виконано з мінімальною межею вогнестійкості ЕІ 30 відповідно табл. 1, 2 ДБН В. 1.1-7-2002 «Пожежна безпека об`єктів будівництва», п. 2.1 «Тимчасових рекомендацій щодо забезпечення пожежної безпеки будівель і приміщень автосалонів (виставок) з продажу автомобілів»;

6) розділу V пункту 1.2 ППБУ - приміщення автосалону та СТО не обладнані системою оповіщення про пожежу та управлінням евакуюванням людей відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту», п. 3.1 «Тимчасових рекомендацій щодо забезпечення пожежної безпеки будівель і приміщень автосалонів (виставок) з продажу автомобілів»;

7) розділу V пункту 1.4 ППБУ - технічне обслуговування установки автоматичного пожежогасіння не проводиться відповідно до ДБН В.2.5- 56:2014 «Системи протипожежного захисту»;

8) статті 57 КЦЗУ - здійснюється використання приміщень без поданої декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки та позитивного висновку за результатами оцінки (експертизи) протипожежного стану приміщень;

9) пункту 4.5.1 ПТБ - відсутній журнал реєстрації вступного інструктажу з питань техногенної безпеки;

10) статті 20 КЦЗУ - відсутній наказ про призначення штатних працівників (спеціальні підрозділ) цивільної оборони (цивільного захисту) або спеціально призначених осіб з питань надзвичайних ситуацій;

11) пункту 16 Порядку проведення навчання - не надано підтверджуючих матеріалів щодо проходження функціонального навчання відповідними категоріями осіб з питань техногенної безпеки, цивільного захисту.

Суд зазначає, що з характеру порушень, описаних в акті, слідує, що частина з них є суттєвими, оскільки такі можуть призвести до виникнення пожежі, як неконтрольованого процесу знищування або пошкодження вогнем майна, під час якого виникають чинники, небезпечні для людей та навколишнього природного середовища і, як наслідок, можуть створювати небезпеку завдання шкоди життю та здоров`ю людей у процесі самої пожежі.

До таких порушень належать, зокрема: допускається спільне зберігання в складському приміщенні з легкозаймистими та горючими рідинами (автомобільні масла, хімія) інших товарів і матеріалів; допускається відкрите прокладання електропроводів і кабелів транзитом через пожежонебезпечну зону класу В (складське приміщення СТО); у складському приміщенні не виконано з обгородження робочого місця комірника заскленими перегородками з негорючих матеріалів заввишки не менше 1,8 м, які не повинні перешкоджати евакуації людей та матеріальних цінностей; технічне обслуговування установки автоматичного пожежогасіння не проводиться відповідно до ДБН В.2.5- 56:2014 «Системи протипожежного захисту».

Водночас вищевказані порушення не є формальними та стосуються суттєвих недоліків у протипожежній системі суб`єкта господарювання ТОВ «Автофест», що, своєю чергою, унеможливлює забезпечення безпеки людини в разі виникнення пожежі чи іншої надзвичайної ситуації.

У контексті цього варто відзначити, що хоча й частина описаних у висновку порушень не можуть безпосередньо призвести до виникнення пожежі, проте не усунення цих порушень, у разі виникнення пожежі, може створити умови, що призведуть до загибелі людей або ж нанесенню шкоди їх здоров`ю. Така правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 29 жовтня 2020 року у справі № 815/6378/17.

Наприклад, відсутність у відповідача системи протипожежного захисту не дає змоги оперативно загасити або обмежити розповсюдження полум`я на ранній стадії виникнення пожежі, сприяє беззахисності людини перед небезпечними факторами пожежі та призводить до безперешкодного розповсюдження пожежі по будівельних конструкціях, їх руйнації, створюючи загрозу життю та здоров`ю людей. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2021 року у справі № П/320/1128/20.

Так, у постанові від 30 квітня 2025 року у справі № 280/8250/20 Верховний Суд надавав правову оцінку встановленому контролюючим органом порушенню щодо необладнання приміщення системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» (системою пожежної сигналізації, системою оповіщення про пожежу та управління евакуюванням людей) (пункт 1.2 розділ V ППБУ).

Відповідно до пункту 4 розділу І Правил пожежної безпеки пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.

Згідно з пунктом 1.2 глави 1 розділу V Правил пожежної безпеки будинки, приміщення та споруди повинні обладнуватися системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту».

ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» поширюються на проектування, монтування систем протипожежного захисту (далі - СПЗ) об`єктів будівництва, а саме: автоматичних систем пожежогасіння та флегматизації; автономних систем пожежогасіння; систем пожежної сигналізації; системи керування евакуюванням (в частині систем оповіщення про пожежу і покажчиків напрямку евакуювання; систем протидимного захисту; систем централізованого пожежного спостерігання; диспетчеризації систем протипожежного захисту.

Система протипожежного захисту - комплекс технічних засобів, що змонтований на об`єкті, призначений для виявлення, локалізування та ліквідування пожеж без втручання людини, захисту людей, матеріальних цінностей та довкілля від впливу небезпечних чинників пожежі.

Системи пожежної сигналізації призначені для раннього виявлення пожежі та подавання сигналу тривоги для вжиття необхідних заходів (наприклад: евакуювання людей, виклик пожежно-рятувальних підрозділів, запуск протидимних систем пожежогасіння, здійснення управління протипожежними клапанами, дверима, воротами та завісами (екранами), відключенням або блокуванням (розблокуванням) інших інженерних систем та устаткування при сигналі «пожежа» тощо).

Системи пожежної сигналізації повинні: а) виявляти ознаки пожежі на ранній стадії; б) передавати тривожні сповіщення до пристроїв передавання пожежної тривоги та попередження про несправність; в) формувати сигнали управління для систем протипожежного захисту та іншого інженерного обладнання, що задіяне при пожежі; г) сигналізувати про виявлену несправність, яка може негативно впливати на нормальну роботу систем пожежної сигналізації.

Система керування евакуюванням - сукупність технічних засобів та організаційних заходів, призначених для оповіщування про виникнення пожежі та подавання сигналів керування евакуюванням.

Система оповіщення про пожежу та управління евакуюванням людей призначена для оповіщення людей, що знаходяться в будинку (споруді), про виникнення пожежі з метою створення умов для їх своєчасного евакуювання. За способами оповіщення система оповіщення ділиться на світлові (візуальні), звукові, мовленнєві та комбіновані.

Верховний Суд у зазначеній постанові виснував, що відсутність необхідних систем заходів для уникнення пожежі, забезпечення своєчасного її виявлення та гасіння, попередження людей про небезпеку створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей.

Слід також зауважити, що наявність (неусунення відповідачем) хоча б одного з порушень, встановлених позивачем, які загрожують життю та здоров`ю людей, вже є самостійно достатньою правовою підставою для застосування до відповідача відповідних заходів реагування (указаний висновок узгоджується із позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 05 травня 2022 року у справі № 160/4988/19, від 19 липня 2023 року у справі № 200/2315/20-а, від 29 лютого 2024 року у справі № 420/1984/20).

Суд звертає увагу на те, що жодних доказів усунення зафіксованих у акті порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, відповідач суду під час розгляду справи не надав.

Відсутність доказів усунення відповідачем порушень вимог законодавства у сферах техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, свідчать про обґрунтованість необхідності застосування до нього відповідних заходів реагування. Застосування таких заходів буде цілком співмірним з характером порушень законодавства щодо забезпечення пожежної безпеки.

Водночас суд враховує, що позивач просить суд застосувати заходи реагування до відповідача у вигляді повного зупинення роботи ТОВ «Автофест», розташованого за адресою: вул. Виборзька, 103 у Солом`янському районі м. Києва, визначивши спосіб виконання судового рішення у порядку, передбаченому наказом МНС України від 21 жовтня 2004 року № 130 «Про затвердження Інструкції про порядок та умови застосування органами державного пожежного нагляду запобіжних заходів», шляхом відключення джерела електроживлення, накладення печаток на розподільчі електрощити та вхідні двері ТОВ «Автофест».

Утім, суд відзначає, що станом на дату розгляду цієї справи вищезгаданий наказ від 21 жовтня 2004 року № 130 втратив чинність, а приписами статті 68 КЦЗ України не визначено такого способу зупинення роботи підприємства як відключення джерела електроживлення, накладення печаток на розподільчі електрощити та вхідні двері, що суперечитиме статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Окрім того, вказаний захід реагування є надмірним, оскільки спричиняє значно більші наслідки, аніж просто зупинення роботи товариства, що унеможливлює доступ до об`єкту відповідача з метою технічної підтримки і обслуговування, зокрема й для усунення виявлених порушень.

З огляду на вказане позовні вимоги належить задовольнити частково у такий належний спосіб: застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення роботи Товариства з обмеженою відповідальністю «Автофест» за адресою вул. Виборзька, 103, Солом`янський район, м. Київ, до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки від 16 жовтня 2015 року № 658.

Водночас суд звертає увагу відповідача на те, що відповідно до частини п`ятої статті 68 КЦЗ України в редакції, чинній на дату постановлення судом цього рішення, відновлення роботи зупинених відповідно до частини другої цієї статті підприємств можливе після отримання центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх установлених порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, що підтверджено відповідним актом перевірки.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову частково.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

З огляду на правила статті 139 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст.72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві (вул. Володимирська, 13, м. Київ, 01601) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автофест» (вул. Виборзька, 103, м. Київ, 03680) про застосування заходів реагування задовольнити частково.

Застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення роботи Товариства з обмеженою відповідальністю «Автофест» за адресою вул. Виборзька, 103, Солом`янський район, м. Київ, до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки від 16 жовтня 2015 року № 658.

В решті позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду відповідно до статей 295-297 КАС України та з урахуванням пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 13 грудня 2022 року № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду».

Повний текст рішення складено 02 квітня 2026 року.

СуддяКлименко Оксана Миколаївна