Справа № 520/12539/25
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2026-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

10 квітня 2026 року № 520/12539/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рексон" до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рексон" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Харківській області, викладене у формі листа від 20.11.2024 року за №53511/6/20-40-07-10-10, з урахуванням доповнень викладених у листі від 28.11.2024 року №57286/6/20-40-07-10-10, про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю «Рексон» у застосуванні положень пп.69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового Кодексу України;

- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України повторно розглянути повідомлення від 22.10.2024 року за №22/10 про втрату первинних документів ТОВ «Рексон» згідно п.п. 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідних положень» Податкового кодексу України.

В обґрунтування позову зазначено, що рішення відповідача про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю «Рексон» у застосуванні положень пп.69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового Кодексу України є необґрунтованими та безпідставними, а відтак порушує права позивача. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 10.06.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене провадження у справі.

Представником відповідача через канцелярію суду було подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує з підстав його необґрунтованості та недоведеності.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив таке.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Рексон», код ЄДРПОУ 3664707, зареєстровано як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Та громадських формувань - 25.09.2009 року, номер запису: 04004866.

Основним видом діяльності позивача за кодом КВЕД є 68.20 - надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (основний); 77.32 - надання в оренду будівельних машин і устатковання; 96.09 - надання інших індивідуальних послуг, н.в.і.у, 46.90 - неспеціалізована оптова торгівля; 49.41 - вантажний автомобільний транспорт; 96.09 - управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту; 70.22 - консультування з питань комерційної діяльності й керування; 77.12 - надання в оренду вантажних автомобілів; 41.20 - будівництво житлових і нежитлових будівель.

З 25.08.2009 року позивач перебуває на податковому обліку у Головному управлінні ДПС Харківській області (Новобаварський район м. Харкова) та є платником податку на загальній системі оподаткування.

Представником позивача у позовній заяві вказано, що ведення господарської діяльності позивач здійснює за своїм зареєстрованим місцезнаходженням (61020, м. Харків, провулок Метизний, б.14-А), де останній орендує нежитлове приміщення згідно договору оренди нежитлових приміщень від 01.06.2017 року №212, укладеного з ТОВ «Спецбудмонтаж-Україна».

Зі змісту позовної заяви встановлено доводи представника позивача стосовно того, що з огляду на запровадження на території країни режиму воєнного стану та віднесення з 15.09.2022 року по час звернення до суду із позовною заявою згідно із Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року №309, Харківської міської територіальної громади до території можливих бойових дій, враховуючи місцезнаходження позивача та територію ведення ним господарської діяльності в цілях підтвердження даних у податковій декларації за спеціальними правилами та з метою збереження первинної документів, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та податкових зобов`язань в умовах воєнного стану, було прийнято рішення щодо вивезення первинної документації у більш захищене місце.

Так, між позивачем, в якості поклажодавця, та Товариством з обмеженою відповідальністю «МК СКСМ», в якості зберігача, укладено договір про відповідальне зберігання від 01.07.2022 року, відповідно до умов якого останньому передано позивачем на відповідальне зберігання документи фінансово-господарської діяльності ТОВ «Рексон» за період з 01.01.2016 року по 31.03.2022 року. Відповідно до п.1.4 вказаного договору визначено, що строк зберігання документів встановлюється до 31 грудня 2024 року. При цьому пунктом 2.4.2 договору передбачена можливість дострокового повернення документів.

На виконання умов зазначеного договору позивачем на відповідальне зберігання зберігачу було передано документи фінансово-господарської діяльності ТОВ «Рексон» за період з 01.01.2016 року по 31.03.2022 року, про що свідчить підписаний між сторонами акт прийому-передачі документів на зберігання за вказаним договором від 01.07.2022 року.

Представником позивача у позовній заяві вказано, що у зв`язку із отриманням від контролюючого органу акту про неможливість проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Рексон» та встановлення наявності документів фінансово-господарської діяльності останнім було направлено до ТОВ «МК СКСМ» листа №26/09 від 26.09.2024 року, в якому просило достроково повернути передані на зберігання документи фінансово-господарської діяльності ТОВ «Рексон» за період 3 01.01.201б року по 31.03.2022 року.

Листом від 30.09.2024 року ТОВ «МК СКСМ» повідомило позивача про те, що в ніч на 28 липня 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, були нанесені ракетні удари, внаслідок яких була повністю зруйнована нежитлова будівля літ. «А1-2» за адресою м. Харків, вул. Пушкінська, 109, що належала ТОВ «МК СКСМ» на праві власності та в якій знаходились на зберіганні документи ТОВ «Рексон». За вказаними фактами порушено кримінальне провадження 0001625 за ч.1 ст.438 КК України, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Крім того, повідомлено, що за фактом пошкодження нежитлової будівлі ТОВ «МК СКСМ» внаслідок прямого влучення ракети у дах будівлі під час обстрілу збройними формуваннями російської федерації, на підприємстві на підстав наказу від 01.08.2022 року №21 була створена інвентаризаційна комісія та за наслідками проведення вказаною комісією інвентаризації було встановлено, що передані ТОВ «Рексон» на зберігання до ТОВ «МК СКСМ» за договором про відповідальне зберігання від 01.07.2022 року документи фінансово-господарської діяльності за період 3 01.01.2016 року по 31.03.2022 року були повністю знищені (втрачені), що підтверджується складеними актом про знищення (втрати) фінансово-господарських документів внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру від 10.08.2022 року та доданим до нього переліком знищених (втрачених) фінансово-господарських документів.

Так, згідно із витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.12.2022 року 28.07.2022 року в 00 годин 21 хвилин за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, б. 109, в результаті ворожого обстрілу ракета влучила в дах одного з цехів заводу металевих конструкцій, що призвело до пошкодження майна ТОВ «МК СКСМ» (ЖЄО № 11302).

За фактом пошкодження нежитлової будівлі, що належить ТОВ «МК СКСМ» на праві власності, внаслідок нанесення ракетних ударів збройними формування російської федерації, 28.07.2022 року органом УСБУ у Харківській області досудового розслідування, а саме слідчим відділом до ЄРДР внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення №0001625 за ч.1 ст.438 КК України (порушення законів та звичаїв війни).

Під час розгляду справи встановлено доводи представника позивача стосовно того, що оскільки втрата документів фінансово-господарської діяльності товариства за період з 01.01.2016 року по 31.03.2022 року безпосередньо пов`язана із веденням бойових дій, спричинених військовою агресією російської федерації, у зв`язку із чим позивачем у порядку п.п. 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України було подано до контролюючого органу повідомлення від 22.10.2024 року за №22/10 про втрату первинної документації, в якому зазначалось, що останній підпадає під застосування спеціальних правил підтвердження даних у податковій звітності та запровадження мораторію на проведення документальних перевірок стосовно зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів, у тому числі після завершення дії воєнного стану.

05.12.2024 року на адресу позивача надійшов лист від Головного управління ДПС у Харківській області від 20.11.2024 року за №6535116/20-40-07-10-10 від 20.11.2024 року зі змісту якого вбачається, що за наслідками розгляду повідомлення від 22.10.2024 року №22/10 щодо втрати первинних документів відмовлено позивачу у застосуванні положень п.п. 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України із посиланням на обставини того, що в листі ТОВ «Рексон» не надано обґрунтування обставин, що призвели до втрати первинних документів, комп`ютерного та іншого обладнання, що передбачено абз.3 п.п.69.28 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, а саме відповідно до наданого витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 28.07.2022 №1 встановлено, що до ХРУП №1 надійшло повідомлення по телефону про те, що 28.07.2022 о 00 год. 21 хв. за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, б. 109 в результаті ворожого обстрілу ракета влучила в дах одного з цехів заводу Металевих конструкцій, що призвело до пошкодження майна ТОВ МК «СКСМ», а зазначений документ не містить інформації щодо втрати (повної або часткової) первинних документів або пошкодження приміщень ТОВ «Рексон». Крім того, вказано на не надання Технічного звіту (Акту) за результатами обстеження об`єкту або Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічне обстеження Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, згідно яких може бути підтверджено технічні характеристики складових об`єкта (приміщень для зберігання документів) та відомості щодо дефектів та пошкоджень об`єкта.

Відповідно до змісту листа від 28.11,2024 року №57286/6/20-40- 07-10-10, згідно якого останній є доповненням до листа від 20.11.2024 N 53511/6/20-40-07-10-10 щодо застосування положень підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, повідомлено, що перша сторінка вищевказаного листа через технічну помилку не містить інформації стосовно статусу наданої відповіді. Враховуючи зазначені обставини вказано, що зазначений лист від 20.11.2024 №53511/6/20-40-07-10-10 слід вважати рішенням щодо відмови у застосуванні положень підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України ТОВ "РЕКСОН", код за .

Не погодившись із прийнятими Головним управлінням ДПС у Харківській області рішенням, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.

Суд, розглядаючи справу по суті заявлених позовних вимог, виходив з такого.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

На виконання пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування, платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Положеннями п. 44.3 ст.44 Податкового кодексу України визначено, що платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів та інформації, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством строків, але не менше: 44.3.1 2555 днів - для документів та інформації, необхідних для здійснення податкового контролю відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу; 44.3.2 1825 днів - для первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством, що складаються особами, визначеними пунктом 133.1 статті 133, підпунктом 133.2.2 пункту 133.2 та пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, а також юридичними особами, які обрали спрощену систему оподаткування, за винятком документів, до яких застосовується більш тривалий строк зберігання згідно із підпунктом 44.3.1 цього пункту; 44.3.3 1095 днів - для інших документів, на які не поширюються вимоги підпунктів 44.3.1 та 44.3.2 цього пункту; 44.3.4 1095 днів - для документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, включаючи дозвільні документи.

Строки зберігання документів та інформації, визначені цим пунктом, розраховуються з дня подання податкової звітності чи іншої звітності, передбаченої цим Кодексом, для складення якої використовуються зазначені документи та/або інформація, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного строку подання такої звітності, а для документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, - з дня здійснення відповідної господарської операції (для відповідних дозвільних документів - з дня завершення строку їх дії).

Приписами п.44.5 ст.44 Податкового кодексу України визначено, що у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити (із наданням оформлених відповідно до законодавства документів, підтверджуючих настання події, що призвела до такої втрати, пошкодження або дострокового знищення документів) контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації, надано авторизацію відповідно до Митного кодексу України або дозвіл на застосування спеціальних (у тому числі транзитних) спрощень.

Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

У разі надання платником податків у порядку та строки, визначені абзацом першим цього підпункту, повідомлення та неможливості проведення перевірки платника податків у зв`язку з втратою, пошкодженням або достроковим знищенням платником податків документів строки проведення таких перевірок (крім перевірок, визначених статтею 200 цього Кодексу) переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків, але на строк не більше ніж 120 днів.

В той же час, суд зазначає, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який в подальшому був неодноразово продовжений відповідними указами Президента України та є діючим і станом на час розгляду справи.

Згідно із ст.1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

01.04.2022 року Верховною Радою України у зв`язку із військовою агресією проти України було прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо адміністрування окремих податків у період воєнного, надзвичайного стану» № 2173-ІХ, згідно із яким пункт 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України доповнено підпунктом 69.28 наступного змісту:

«Установити, що до платників податків/податкових агентів, які провадили діяльність на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України і не можуть пред`явити первинні документи, на підставі яких здійснюється облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, як виняток із положень статті 44 цього Кодексу застосовуються спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності.

Підставами неможливості пред`явлення первинних документів є втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів або знаходження їх на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України, у разі якщо їх неможливо вивезти або їх вивезення пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я платника податків, фізичних осіб чи неможливе у зв`язку з адміністративними перешкодами, встановленими органами влади.

У разі втрати та/або неможливості вивезення первинних документів платник податків/податковий агент подає до контролюючого органу в довільній формі повідомлення про неможливість вивезення первинних документів, підписане керівником підприємства та головним бухгалтером, в якому зазначаються: обставини, що призвели до втрати та/або неможливості вивезення первинних документів, податкові (звітні) періоди, а також загальний перелік первинних документів (за можливості - із зазначенням реквізитів).

Дані та показники податкової звітності платника податків/податкового агента за податкові (звітні) періоди, зазначені у повідомленні, не можуть бути піддані сумніву лише на підставі відсутності первинних документів. Подане повідомлення є також підставою для збереження витрат (включаючи витрати у зв`язку з придбанням цінних паперів/корпоративних прав) та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток (включаючи від`ємний фінансовий результат за операціями з цінними паперами/корпоративними правами), та/або податкового кредиту з податку на додану вартість, та/або суми від`ємного значення податку на додану вартість минулих податкових (звітних) періодів без наявності договірних, розрахункових, платіжних та інших первинних документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Після подання до контролюючого органу повідомлення про неможливість вивезення первинних документів у зв`язку з їх знаходженням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, запроваджується мораторій на проведення документальних перевірок щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів.

Якщо після подання повідомлення про неможливість вивезення первинних документів платнику податків/податковому агенту стане відомо про втрату таких документів, такий платник податків/податковий агент зобов`язаний подати до контролюючого органу повідомлення про втрату первинних документів із зазначенням обставин такої втрати.

Платники податків/податкові агенти, які подали повідомлення про втрату первинних документів відповідно до цього підпункту, не підлягають перевірці контролюючим органом щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів, у тому числі після завершення дії воєнного стану.

Втрата документів, що не пов`язана з проведенням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, бойових дій, не надає права платнику податків/податковому агенту застосовувати положення цього підпункту.

Обов`язок доведення відсутності підстав для застосування положень цього підпункту покладається на контролюючий орган. Платник податків/податковий агент, який безпідставно застосував положення цього підпункту, вважається таким, що ухиляється від сплати податків, та несе відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

У разі відмови у застосуванні положень цього підпункту контролюючий орган не пізніше одного місяця з дати отримання відповідного повідомлення від платника податків/податкового агента видає вмотивоване рішення із зазначенням підстави та доказів такої відмови.

Рішення контролюючого органу може бути оскаржено в адміністративному чи судовому порядку. До винесення остаточного рішення по справі контролюючий орган не може піддавати сумніву показники податкової звітності, а також ініціювати проведення будь-якої перевірки платника податків/податкового агента щодо податкових (звітних) періодів, зазначених у відповідному повідомленні.

У податкових (звітних) періодах, зазначених у відповідному повідомленні, не може бути переглянуто у бік збільшення суми податкових зобов`язань з податків і зборів, задекларовані в податкових деклараціях за зазначені податкові (звітні) періоди, у бік збільшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток, задекларовані в податкових деклараціях/розрахунках за зазначені податкові (звітні) періоди, у бік збільшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, заявлені в податкових деклараціях за зазначені звітні періоди.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку».

В подальшому, Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову від 06.12.2022 № 1364 "Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією", згідно із п. 1 якої визначено, що Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі - перелік), затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій. До територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, включаються території можливих бойових дій та території активних бойових дій.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 за № 309 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі - Перелік № 309), у якому зазначено, зокрема, що з 24.02.2022 по 15.09.2022 Харківська міська територіальна громада відносилася до території активних бойових дій, а з 15.09.2022 по теперішній час - до території можливих бойових дій.

З аналізу викладеного вище слід дійти висновку, що підставою для подання платником податків повідомлення про застосування відносно нього підпункту 69.28 пункту 69 розділу ХХ Податкового кодексу України є, зокрема: втрата первинних документів (знищення чи зіпсуття) за умови провадження діяльності платника податків на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України; знаходження первинних документів на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України, у разі якщо їх неможливо вивезти або їх вивезення пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я платника податків, фізичних осіб чи неможливе у зв`язку з адміністративними перешкодами, встановленими органами влади.

Водночас, для реалізації положень підпункту 69.28 пункт 69 розділу ХХ Податкового кодексу України законодавцем встановлено наступний алгоритм дій платника податків: подання платником до контролюючого органу в довільній формі повідомлення про неможливість вивезення первинних документів, підписане керівником підприємства та головним бухгалтером; зазначення в повідомленні обставин, що призвели до втрати та/або неможливості вивезення первинних документів, податкові (звітні) періоди, а також загальний перелік первинних документів (за можливості - із зазначенням реквізитів).

Таким чином, враховуючи викладені вище норми, суд доходить висновку про те, що обов`язком платника податків є зазначення обставин, що призвели до втрати та/або неможливості вивезення первинних документів, податкові (звітні) періоди, загальний перелік первинних документів.

Водночас, суд зазначає, що у випадку подання платником податку такого повідомлення контролюючий орган зобов`язаний належним чином розглянути таке повідомлення та надати за результатами такого розгляду вмотивовану відповідь.

Під час розгляду справи судом встановлено, що подання позивачем повідомлення до контролюючого органу в порядку пп. 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України було обумовлено обставинами знищення переданих позивачем згідно із умовами договору про відповідальне зберігання від 01.07.2022 року до TOB «МК СКСМ» первинних документів, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та податкових зобов`язань за період з 01.01.2016 по 31.03.2022, що підтверджується відповіддю від 30.09.2024, Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, наказом від 01.08.2022 року №21 щодо створення інвентаризаційної комісії, актом про знищення (втрати) фінансово-господарських документів внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру від 10.08.2022 року та доданим до нього переліком знищених (втрачених) фінансово-господарських документів.

При цьому, у поданому до контролюючого органу повідомленні позивачем зазначено останній підпадає під застосування спеціальних правил про підтвердження даних у податковій звітності та запровадження мораторію на проведення документальних перевірок стосовно зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів, у тому числі після завершення дії воєнного стану.

З дослідження змісту поданого позивачем до контролюючого органу повідомлення вбачається, що останнє складено та подано до контролюючого органу з дотриманням вимог підпункту 69.28 пункт 69 розділу ХХ Податкового кодексу України.

Водночас, зазначене повідомлення подано позивачем як платником податку, який з 24.02.2022 по 15.09.2022 провадив діяльність на території активних бойових дій, містить відомості про обставини, що призвели до втрати первинних документів за податкові (звітні) періоди з 01.01.2016 по 31.03.2022 та мали місце 28.07.2022, з додаванням доказів на підтвердження існування таких обставин, підписане директором ТОВ «Рексон» та свідчить про неможливість пред`явлення, первинних документів, на підставі яких здійснюється облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань

Однак, зі змісту направленого на адресу позивача рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 20.11.2024 року за №6535116/20-40-07-10-10 від 20.11.2024 року з урахуванням листа від 28.11,2024 року №57286/6/20-40-07-10-10, вбачається, що в якості підстави для його прийняття контролюючим органом зазначено про ненадання обґрунтування обставин, що призвели до втрати первинних документів, комп`ютерного та іншого обладнання, а саме витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 28.07.2022 не містить інформації щодо втрати (повної або часткової) первинних документів або пошкодження приміщень ТОВ «Рексон». Крім того, вказано на не надання Технічного звіту (Акту) за результатами обстеження об`єкту або Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічне обстеження Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, згідно яких може бути підтверджено технічні характеристики складових об`єкта (приміщень для зберігання документів) та відомості щодо дефектів та пошкоджень об`єкта.

При цьому представником відповідача у поданому до суду відзиві на позов вказано, що підставою для прийняття спірного у цій справі рішення є ненадання ТОВ «Рексон» повідомлень за формою 20-ОПП щодо наявності приміщення за адресою м. Харків, вул. Пушкінська, 109, будівля літ. «А1-2»,

Надаючи оцінку доводам представника відповідача, викладеним у відзиві на позов, стосовно підстав для прийняття спірного у цій справі рішення, суд д зазначає, що останні не було покладено в основу оскаржуваного рішення, а відтак останнє не може вважатись судом належним обґрунтуванням.

В той же час, стосовно доводів контролюючого органу, які останнім було покладено в основу для прийняття спірного у цій справі рішення, суд зазначає, що позивачем повідомлення №22/10 від 22.10.2024 року подано з дотриманням вимог підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, останнє містить відомості про обставини втрати документів, податкові (звітні) періоди, яких це стосується, та підтверджене належними доказами, що свідчать про знищення документів унаслідок ракетного обстрілу місця їх зберігання.

Натомість відмова контролюючого органу фактично зводиться до необхідності зазначення у витягу з ЄРДР прямої вказівки на знищення первинних документів позивача як платника податків або надання технічного звіту (акта) обстеження пошкодженого об`єкта, тобто фактично ґрунтується на формальному тлумаченні вимог зазначеної норми та зводиться до висунення додаткових умов, не передбачених Податковим кодексом України.

Суд зазначає, що витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за своєю правовою природою фіксує відомості про вчинення кримінального правопорушення та не має відображати перелік чи обсяг знищеної фінансово-господарської документації конкретного суб`єкта господарювання.

При цьому, подане позивачем повідомлення містить в собі обґрунтування та докази, що підтверджують втрату первинних документів.

В той же час, посилання контролюючого органу на відсутність технічного звіту (акта) обстеження будівлі також не може вважатися судом обґрунтованим, оскільки позивач не є власником відповідного об`єкта нерухомості та не наділений повноваженнями ініціювати його технічне обстеження, а вимога подання такого документа не випливає зі змісту підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.

З огляду на викладене вище, суд доходить висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у Харківській області, викладеного у формі листа від 20.11.2024 року за №53511/6/20-40-07-10-10, з урахуванням доповнень викладених у листі від 28.11.2024 року №57286/6/20-40-07-10-10, про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю «Рексон» у застосуванні положень пп.69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового Кодексу України, оскільки контролюючий орган під час прийняття такого рішення не виконав покладений на нього законом обов`язок доведення відсутності підстав для застосування цієї норми.

При цьому належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, повторно розглянути повідомлення від 22.10.2024 року за №22/10 про втрату первинних документів ТОВ «Рексон» згідно п.п. 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідних положень» Податкового кодексу України з урахуванням висновків суду у цій справі.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Рексон".

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 139 КАС України.

Також представником позивача до суду подано заяву про компенсацію судових витрат, в якій останній просить суд стягнути на користь позивача суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.

В той же час представником відповідача через канцелярію суду подано заперечення на клопотання (заяву), в яких просить суд відмовити у задоволенні заяви представника позивача.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Згідно із ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, суд зазначає, що положеннями ч. 1 ст. 132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із положеннями ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Як визначено приписами ч. 3 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" передбачено, що до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

На підтвердження обґрунтованості вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу позивачем надано ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АХ №1260006 від 14.05.2025 року, копії свідоцтва на право заняття адвокатською діяльністю №2032 від 26.10.2016 року, договору про надання правової (правничої) допомоги №68 від 10.05.2025, акту приймання - передачі послуг з надання правової (правничої) допомоги від 04.08.2025.

Так, між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Рексон», в якості клієнта, та адвокатом Лукашиною І.А. укладено договір № 68 від 10.05.2025 про надання правової (правничої) допомоги, яким передбачено, що адвокат бере на себе зобов`язання надавати професійну правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а клієнт зобов`язаний сплатити винагороду (гонорар) та витрати, необхідні для виконання його доручень у порядку та строки, обумовлені сторонами у договорі.

Згідно із актом приймання - передачі послуг з надання правової (правничої) допомоги від 04.08.2025 адвокат надав, а клієнт прийняв відповідно до договору про надання правової допомоги № 68 від 10.05.2025 в рамках судової справи № 520/12539/25 наступну професійну правову (правничу) допомогу: складання та подання від імені клієнта до Харківського окружного адміністративного суду позову про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у Харківській області, викладеного у формі листа від 20.11.2024 року за №53511/6/20-40-07-10-10, з урахуванням доповнень, викладених у листі від 28.11.2024 року №57286/6/20-40-07-10-10, про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю «Рексон» у застосуванні положень пп.69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового Кодексу України та зобов`язання вчинити певні дії - кількість годин роботи адвоката 5 - вартість 5000,00 грн; складання та подання адвокатом до Харківського окружного адміністративного суду від імені клієнта відповіді на відзив у справі № 520/12539/25 - кількість годин роботи адвоката 2 - вартість 3000,00 грн, загальна вартість наданої адвокатом професійної правової допомоги становить 8000,00 грн.

Таким чином, загальна сума витрат на правову допомогу, що охоплюється предметом договору складає 8000,00 грн.

Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 200/14113/18-а, від 31.03.2020 у справі № 726/549/19, від 21.05.2020 у справі № 240/3888/19, від 11.02.2021 у справі № 520/9115/19, № 640/19536/18 від 03.02.2022.

Оцінивши обставини справи та надані докази у їх сукупності, враховуючи принципи обґрунтованості, співмірності і пропорційності судових витрат, наявність заперечень відповідача стосовно розміру заявлених представником позивача витрат на професійну правову (правничу) допомогу, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Також на користь позивача належить стягнути суму сплаченого останнім судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Рексон" (пров. Метизний, 14А, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61020, ) до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Харківській області, викладене у формі листа від 20.11.2024 року за №53511/6/20-40-07-10-10, з урахуванням доповнень викладених у листі від 28.11.2024 року №57286/6/20-40-07-10-10, про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю «Рексон» у застосуванні положень пп.69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового Кодексу України.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, повторно розглянути повідомлення від 22.10.2024 року за №22/10 про втрату первинних документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Рексон» згідно із п.п. 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідних положень» Податкового кодексу України з урахуванням висновків суду у цій справі.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рексон" (пров. Метизний, 14А, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61020, ) сплачену суму судового збору у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн та суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.