Справа № 160/4500/25
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2026-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень

09 квітня 2026 року

м. Київ

справа №160/4500/25

адміністративне провадження №К/990/55022/25

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Берназюка Я.О., розглянувши клопотання Міністерства оборони України

про зупинення виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2025 року

у справі № 160/4500/25

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ІНФОРМАЦІЯ_1 , військова частина НОМЕР_1

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ІНФОРМАЦІЯ_1 , військова частина НОМЕР_1 , в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних виплат щодо нерозгляду документів дружини загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 військовослужбовця, майора ОСОБА_2 про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168 (далі - постанова КМУ №168), в місячний строк;

- визнати протиправним та скасувати пункт 21 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних виплат від 27 грудня 2024 року №47/д, про повернення на доопрацювання документів дружини загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 військовослужбовця, майора ОСОБА_2 про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 постанови КМУ №168;

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 , як дружині загиблого військовослужбовця, майора ОСОБА_2 , одноразову грошову допомогу відповідно до пункту 2 постанови КМУ №168, у розмірі 15000000 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2025 року відмовлено у задоволенні позову.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2025 року скасовано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2025 року і ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано пункт 21 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних виплат від 27 грудня 2024 року №47/д про повернення на доопрацювання документів дружині загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 військовослужбовця, майора ОСОБА_2 про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 постанови КМУ №168.

Зобов`язано Міністерство оборони України в особі комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, прийняти заяву ОСОБА_1 (та доданих до неї документів) про призначення одноразової грошової допомоги як дружини загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 військовослужбовця, майора ОСОБА_2 та розглянути вказану заяву по суті згідно з пунктом 2 постанови КМУ №168 з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду апеляційної інстанції, Міністерство оборони України 26 грудня 2025 року звернулося з касаційною скаргою та заявою про поновлення строку на касаційне оскарження до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 10 березня 2026 року відкрито касаційне провадження, витребувано з Дніпропетровського окружного адміністративного суду справу № 160/4500/25 та надано учасникам справи строк для надання відзиву та письмових пояснень на касаційну скаргу.

У касаційній скарзі скаржником заявлено клопотання про зупинення виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2025 року у справі №160/4500/25 до закінчення її перегляду в касаційному порядку, яке обґрунтовувалося тим, що виконання оскаржуваного судового рішення може призвести до безпідставного та передчасного вибуття бюджетних коштів, призначених для фінансування сектору безпеки і оборони, а також до настання незворотних наслідків у разі його подальшого скасування, з огляду на неможливість повернення таких виплат.

06 квітня 2026 року до Верховного Суду надійшло заперечення позивачки на клопотання скаржника про зупинення виконання судового рішення, у якому вона зазначає, що оскаржуване рішення не містить приписів щодо безпосереднього нарахування чи виплати грошових коштів, а лише зобов`язує відповідача здійснити розгляд заяви, у зв`язку з чим доводи скаржника про ризики витрачання бюджетних коштів є безпідставними.

Розглядаючи клопотання про зупинення виконання судового рішення, суддя-доповідач виходить з такого.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно із частиною першою статті 375 КАС України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

З огляду на частину першу статті 340 КАС України питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються, вирішує суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду.

Верховний Суд зазначає, що для зупинення виконання судових рішень, яке допускається як винятковий захід, повинні бути істотні підстави, при цьому таке зупинення не повинно порушувати балансу інтересів сторін.

Також Суд звертає увагу на пункт "с" Рекомендацій(95)5 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам «Щодо введення в дію та поліпшення функціонування систем і процедур оскарження у цивільних або комерційних справах» від 07 лютого 1995 року, в якому вказано, що якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, дозволити зупиняти виконання тільки тоді, коли в результаті виконання особі, яка подала скаргу, буде завдано непоправної або серйозної шкоди або коли це унеможливить здійснення правосуддя на більш пізньому етапі.

Крім того, у пунктах «b» та «d» Рекомендацій Rec(2003)16 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам «Щодо виконання адміністративних рішень і судових рішень у сфері адміністративного права» від 09 вересня 2003 року наголошено на тому, що якщо в законодавстві не передбачено, що подача скарги на рішення автоматично зупиняє виконання даного рішення, сторонам повинна бути надана можливість звернутися до судових органів із клопотанням про призупинення виконання оскаржуваного рішення для забезпечення їх прав та інтересів; при винесенні рішення за клопотанням про призупинення виконання рішення судові органи повинні враховувати права та інтереси третіх осіб.

Також Суд бере до уваги положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункт 55), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що у більшості правових систем існують процедури зупинення або відстрочення виконання рішення; зупинення або відстрочення є, безперечно, необхідними в деяких випадках.

У справі, що розглядається, предметом спору є правомірність дій (бездіяльності) Міністерства оборони України при розгляді документів щодо призначення одноразової грошової допомоги члену сім`ї загиблого військовослужбовця, а також зобов`язання відповідача повторно розглянути відповідну заяву з урахуванням висновків суду.

Оцінюючи наведені у клопотанні доводи, суддя-доповідач враховує, що виконання оскаржуваного судового рішення формально не передбачає безпосереднього стягнення або виплати грошових коштів, однак його реалізація полягає у повторному розгляді заяви позивачки, за результатами якого відповідач зобов`язаний ухвалити рішення по суті заявлених вимог. При цьому з урахуванням установлених судом апеляційної інстанції висновків та правової оцінки спірних правовідносин існує обґрунтована ймовірність прийняття рішення про призначення відповідної одноразової грошової допомоги, що, у свою чергу, спричинить необхідність здійснення значних бюджетних видатків.

У разі подальшого скасування оскаржуваного судового рішення відновлення становища, яке існувало до його виконання, буде істотно ускладненим, оскільки реалізація постанови апеляційного суду створює безпосередні передумови для призначення та подальшої виплати одноразової грошової допомоги.

За таких обставин доводи позивачки, викладені у запереченні, про відсутність ризиків витрачання бюджетних коштів не можуть бути прийняті судом як переконливі, оскільки вони не враховують правової природи та наслідків виконання оскаржуваного рішення, яке, хоча й не містить прямого припису про виплату коштів, фактично створює передумови для їх подальшого нарахування та виплати.

Разом з тим суд бере до уваги, що зупинення виконання судового рішення має тимчасовий характер, застосовується як винятковий захід та спрямоване на забезпечення ефективності касаційного перегляду, не позбавляє позивачки права на судовий захист і не вирішує спору по суті, а відтак не порушує балансу інтересів сторін.

З огляду на викладене, з урахуванням характеру спірних правовідносин, значного розміру можливих виплат, а також ризику унеможливлення повороту виконання судового рішення у разі його скасування, суддя-доповідач доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання Міністерства оборони України та зупинення виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2025 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи відновлювальний характер наслідків зупинення виконання для позивачки, необґрунтованість її заперечень, Верховний Суд доходить висновку про необхідність задоволення клопотання Міністерства оборони України.

Аналогічна правова позиція щодо застосування положень пункту 4 частини першої статті 340 та частини першої статті 375 КАС України, висловлена, зокрема, в ухвалах Верховного Суду від 16 травня 2025 року у справі №120/845/24, від 09 липня 2025 року у справі №520/32171/24, від 08 жовтня 2025 року у справі №420/1897/25 та від 23 січня 2026 року у справі №280/1098/25.

Керуючись статтями 44, 241, 248, 340, 344, 375 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Міністерства оборони України про зупинення виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2025 року у справі № 160/4500/25 задовольнити.

Зупинити виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2025 року у справі № 160/4500/25 до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк