Справа № 520/25682/25
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2026-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Бідонько А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 р. Справа № 520/25682/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, Харківської міської ради на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.12.2025, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 22.12.25 по справі № 520/25682/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області третя особа Харківська міська рада

про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду, з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, третя особа Харківська міська рада, в якому просив суд:

- визнати протиправним дії Головного управління Держгеокадастру у Харківській області з розрахунку розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки при формуванні витягу від 03.08.2021 №2998 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером: :02:008:0023 щодо застосування коефіцієнту Кф зі значенням 3,0.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що при формуванні витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 03.08.2021 №2998 відповідач безпідставно застосував коефіцієнт Кф, який характеризує функціональне використання земельної ділянки і визначається цільовим призначенням земельної ділянки, оскільки за змістом витягу від 03.08.2021 №2998 у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код Класифікації видів цільового призначення земель.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.12.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, третя особа - Харківська міська рада про визнання протиправним та скасування наказу - задоволено.

Визнано протиправним дії Головного управління Держгеокадастру у Харківській області з розрахунку розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки при формуванні витягу від 03.08.2021 №2998 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером: :02:008:0023 щодо застосування коефіцієнту Кф зі значенням 3,0.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 968 грн. гривень 96 копійок.

Відповідач, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, представник відповідача в апеляційній скарзі зазначає, що Головне управління, як орган, що здійснює веденення Державного земельного кадастру, має здійснювати саме розрахунок коефіцієнтів, зокрема, сукупного Км3.

У пункті 2 примітки до додатку 1, яким визначаються значення коефіцієнтів функціонального використання земель, зазначено, що у разі, якщо у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код Класифікації видів цільового призначення земель для земельної ділянки, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки " (КФ), застосовується із значенням 3,0.

Отже, для внесення змін до відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру позивачеві слід звернутися до Державного кадастрового реєстратора, через ЦНАП, із заявою про внесення змін до відомостей про земельну ділянку за формою згідно з додатком 12 до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 105, до якої необхідно також додати електронний документ із визначеним цільовим призначенням земельної ділянки.

На переконання представника відповідача, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, як суб`єкт владних повноважень позбавлений права самостійно визначати цільове призначення земельних ділянок, отже дії Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, є такими, що вчинені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством.

Третя особа, Харківська міська рада, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала власну апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги представник Харківської міської ради зазначає, що оскільки відомостях Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :02:008:0023 по просп. Аерокосмічному, 1 у м. Харкові відсутній код КВЦПЗ, а лише наявний код УКЦВЗ - 1.11.1 (що не є тотожним), у витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 03.08.2021 № 2998 вірно зазначено про відсутність коду КВЦПЗ.

Представник Харківської міської ради, вважає, що доводи суду щодо наявності нормативно встановленого обов`язку Головного управління Держгеокадастру у Харківській області встановити відповідний код цільового призначення самостійно (змінити такий на підставі відповідності нового коду попередньому) та спростовує доводи про протиправність дій Головного управління Держгеокадастру у Харківській області з розрахунку розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки при формуванні витягу від 03.08.2021 №2998 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером: :02:008:0023 щодо застосування коефіцієнту Кф зі значенням 3,0.

Крім того, представник Харківської міської ради, зазначає, що Витяг з технічної документації про грошову оцінку землі не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, не змінює фактичне значення коефіцієнтів, що застосовані під час здійснення нормативної грошової оцінки землі, так само як і самого значення нормативної грошової оцінки землі, а лише носить інформаційний характер.

Позивач скориставшись своїм правом надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційні скарги відповідача та третьої особи, в якому зазначає, що жодним нормативним актом не передбачено скасування, оновлення та/або обов`язок користувачів (орендаторів) земельних ділянок замінювати коди цільового використання землі, внесених до Державного земельного кадастру згідно українського класифікатора цільового використання землі.

Позивач зазначає, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:008:0023 має цільове призначення « 03.10. Для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку» згідно КВЦПЗ, якому згідно з Додатком 1 до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 №489 відповідає значення коефіцієнту Кф 2,5.

На переконання позивача, відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :02:008:0023 були перенесені з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру з порушенням вимог пункту 2 наказу Державного комітету України і земельних ресурсів від 23.07.2010 №548, а також таблиці, що є додатком до листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 20.03.2017 № 22-28- 0.21-404/20-17 «Інформування з питань ведення Державного земельного кадастру», оскільки в частині цільового призначення були внесені відомості не з кодом «03.10. Для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку» згідно КВЦПЗ, а з кодом « 1.11.1. Автотехобслуговування», що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-025 від 25.07.2025.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційних скарг, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 07.08.2025 № 438601787 право власності на нежитлову будівлю літ. «Б-3» загальною площею 462,8 кв.м по АДРЕСА_1 зареєстроване з 19.12.2013 по теперішній час за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 19.12.2013 № 14986728.

Вищевказана нежитлова будівля розташована на земельній ділянці комунальної власності з кадастровим номером :02:008:0023.

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 25.07.2025 № НВ-025 площа земельної ділянки з кадастровим номером :02:008:0023, складає 0,0749 га, сформована земельна ділянка - 30.01.2012. Вищевказана земельна ділянка належить до земель житлової та громадської забудови.

Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 12 вересня 2025 року у справі №646/9051/25 відкрито провадження у справі за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати 918 934,18 грн. за використання земельної ділянки загальною площею 0,0749 га кадастровий номер :02:008:0023 без документів, що посвідчують право на землю, за період з 01.01.2020 по 31.12.2021.

Підставою для проведення розрахунку розміру безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати став Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 03.08.2021, відповідно до якої нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :02:008:0023 складає 5 993 049,00 грн.

Позивач не погоджується із діями суб`єкта владних повноважень щодо складення витягу від 03.08.2021 №2998, з метою захисту порушеного права, звернувся до суду із зазначеним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним дії Головного управління Держгеокадастру у Харківській області з розрахунку розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки при формуванні витягу від 03.08.2021 №2998 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером: :02:008:0023 щодо застосування коефіцієнту Кф зі значенням 3,0.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційних скарг, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 206 Земельного кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно підпункту 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки; для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області (пункт 288.5 статті 288 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Згідно преамбули Закону України "Про оцінку земель" від 11 грудня 2003 року № 1378-IV (далі Закон № 1378) цей Закон визначає правові засади проведення оцінки земель, професійної оціночної діяльності у сфері оцінки земель в Україні та спрямований на регулювання відносин, пов`язаних з процесом оцінки земель, забезпечення проведення оцінки земель, з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки земель, інформаційного забезпечення оподаткування та ринку земель.

Стаття 5 Закону № 1378 визначає. Що залежно від мети та методів проведення оцінка земель поділяється на такі види: бонітування ґрунтів, економічна оцінка земель та грошова оцінка земельних ділянок. Грошова оцінка земельних ділянок залежно від призначення та порядку проведення може бути нормативною і експертною. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Відповідно до статті 13 Закону № 1378 нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі: визначення розміру земельного податку; визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності тощо.

Згідно із статтею 18 Закону № 1378 нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років; розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7-10 років. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України "Про землеустрій".

Частина перша статті 20 Закону № 1378 визначає, що дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель (частина перша статті 20 Закону № 1378).

Технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки, відповідно до частин першої та третьої статі 23 Закону № 1378, оформлюються як витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки, який видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

У відповідності до Земельного кодексу України, Закону України "Про оцінку земель", Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 1995 року № 213 розроблено Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, який затверджений наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 25 листопада 2016 року № 489 (далі - Порядок).

Вказаний Порядок передбачає, що під час розрахунку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів ураховується коефіцієнт функціонального використання земель.

Відповідно до пункту 1. Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, він регламентує механізм нормативної грошової оцінки земельних ділянок населених пунктів.

Пунктом 3 Порядку визначено, що інформаційною базою для нормативної грошової оцінки земель населених пунктів є затверджені генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій і детальні плани територій, відомості Державного земельного кадастру, дані інвентаризації земель та державної статистичної звітності.

Згідно із пунктом 1 Розділу ІІ Порядку в основі нормативної грошової оцінки земель населених пунктів лежить капіталізація рентного доходу, що отримується залежно від місця розташування населеного пункту в загальнодержавній, регіональній і місцевій системах виробництва та розселення, облаштування його території та якості земель з урахуванням природно-кліматичних та інженерно-геологічних умов, архітектурно-ландшафтної та історико-культурної цінності, екологічного стану, функціонального використання земель.

Пункт 2 Розділу ІІ Порядку передбачає, що населені пункти включають землі всіх категорій за основним цільовим призначенням, які розташовуються в їх адміністративних межах. Нормативна грошова оцінка населених пунктів для всіх категорій земель та земельних ділянок (за винятком земель сільськогосподарського призначення та земельних ділянок водного фонду, що використовуються для риборозведення) визначається згідно з формулою 1, яка передбачена в пункті 3. Розділу ІІ Порядку, складовою якої, серед іншого, є коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки - Кф.

Отже, згідно приписів чинного законодавства, нормативна грошова оцінка кожної окремої ділянки визначається в залежності від низки коефіцієнтів, що характеризують певну земельну ділянку. У витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку міститься інформація про застосування того чи іншого коефіцієнту до відповідної земельної ділянки, які формують нормативно грошову оцінку такої земельної ділянки.

Коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), встановлюється на підставі Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року № 548, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2010 року за № 1011/18306 (додаток 1).

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що 03.08.2021 відповідачем сформований Витяг з технічної документації про нормативну оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :02:008:0023, у якому графа «цільове призначення земельної ділянки» заповнена наступним чином: «Категорія землі - Землі житлової та громадської забудови», «Цільове призначення земельної ділянки - У відомостях Державного земельного кадастру відсутній код Класифікації видів цільового призначення земель», графа «Коефіцієнт КФ» - « 3,00».(а.с. 8).

Зі змісту Витягу убачається, що останній сформований за зверненням за № 3В-021 від 29.07.2021.

При цьому, відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-025 від 25.07.2025 вбачається, що в частині цільового призначення були внесені відомості з кодом « 1.11.1» (а.с. 9).

Отже, при формуванні витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки відповідачем був застосований коефіцієнт 3 згідно із додатком № 1 вищезазначеного наказу, в якому міститься посилання на примітку, а саме: Для земельних ділянок, інформація про які не внесена до відомостей Державного земельного кадастру, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), застосовується із значенням 3. У разі якщо у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код Класифікації видів цільового призначення земель для земельної ділянки, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), застосовується із значенням 3.

Щодо застосування такої норми щодо визначення нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр" від 07 липня 2011 року № 3613-VI (далі - Закон № 3613) Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Призначенням державного земельного кадастру є забезпечення необхідною інформацією органів державної влади та органів місцевого самоврядування, заінтересованих підприємств, установ і організацій, а також громадян з метою, зокрема, визначення розміру плати за землю (ст. 194 Земельного кодексу України).

Статтею 7 Закону № 3613 визначено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належать: ведення та адміністрування Державного земельного кадастру; погодження надання висновків за результатами проведення державної експертизи програм і проектів з питань ведення та адміністрування Державного земельного кадастру, матеріалів і документації Державного земельного кадастру; здійснення підготовки земельно-кадастрової документації; внесення до Державного земельного кадастру та надання відомостей про землі, розташовані у межах державного кордону України, територій Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, районів, сіл, селищ, міст; здійснення державної реєстрації земельних ділянок, обмежень у їх використанні; ведення поземельних книг та надання витягів із Державного земельного кадастру про земельні ділянки; організація здійснення на відповідній території робіт із землеустрою та оцінки земель, що проводяться з метою внесення відомостей до Державного земельного кадастру; розроблення стандартів і технічних регламентів у сфері Державного земельного кадастру відповідно до закону, а також порядків створення та актуалізації картографічних матеріалів, кадастрових класифікаторів, довідників та баз даних; розроблення форм витягів, інформаційних довідок із Державного земельного кадастру, повідомлень про відмову у наданні відомостей, порядку обліку заяв і запитів про отримання відомостей із Державного земельного кадастру; створення документів Державного земельного кадастру.

Відповідно до статті 9 Закону № 3613 внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Державний кадастровий реєстратор є державним службовцем, який здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі.

Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій.

Відповідно до статті 15 Закону № 3613 до Державного земельного кадастру включаються відомості про земельні ділянки, зокрема: місце розташування; площа; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв, нормативна грошова оцінка.

Земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер, який є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Кадастрові номери земельних ділянок зазначаються у рішеннях органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування про передачу цих ділянок у власність чи користування, зміну їх цільового призначення, визначення їх грошової оцінки, про затвердження документації із землеустрою та оцінки земель щодо конкретних земельних ділянок (стаття 16 Закону № 3613).

Однією з форм надання відомостей з Державного земельного кадастру, що надаються, державними кадастровими реєстраторами, є форма витягу з Державного земельного кадастру про об`єкт Державного земельного кадастру (стаття 38 Закону № 3613).

З матеріалів справи вбачається, що державна реєстрація земельної ділянки кадастровий номер :02:008:0023 була проведена 15.03.2019, що підтверджується Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку (а.с. 20-21).

Стаття 202 Земельного кодексу України в редакції 2001 року встановлювала, що державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель.

Державний реєстр земель складається з двох частин: а) книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок; б) поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку.

Колегією суддів з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.33-34) встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:008:0023 була зареєстрована 30.01.20212 шляхом відкриття поземельної книги та державної реєстрації ще до прийняття Закону № 3613 та Порядку № 1051, які набрали чинність 01 січня 2013 року.

Положеннями частини третьої статті 26 Закону № 3613 закріплено, що зміни до відомостей про земельну ділянку вносяться до Поземельної книги за заявою власника або користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності на підставі документації, передбаченої цим законом.

При цьому, будь-яких офіційних доказів про відсутність відомостей про зазначену земельну ділянку в Державному земельному кадастрі відповідач не надав та не вказав, на підставі чого видавались попередні витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Згідно зі статтею 11 Закону № 3613 відомості про об`єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об`єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів. Зміна вимог державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів щодо показників точності або способів її визначення, зміна геодезичної або картографічної основи Державного земельного кадастру (у тому числі систем координат), що використовувалися для його ведення, не є підставою для визнання відомостей Державного земельного кадастру такими, що підлягають уточненню, якщо на момент їх внесення вони відповідали державним стандартам, нормам та правилам, технічним регламентам.

Отже, жодним нормативним актом не передбачено скасування, оновлення та/або обов`язок користувачів (орендаторів) земельних ділянок замінювати коди цільового використання землі, внесених до Державного земельного кадастру згідно українського класифікатора цільового використання землі.

Відповідно до статті 20 Закону № 3613 відомості Державного земельного кадастру є офіційними, а внесення відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру є обов`язковими.

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 31.01.2024 року у справі №640/20694/19.

При розгляді вказаної справи Верховний суд вказав, що фактично відповідач своїми діями змінив базу оподаткування для плати за землю та взяв на себе функції іншого суб`єкта владних повноважень (відповідної міської ради), що має право видавати нормативні акти по встановленню місцевих зборів та податків.

Так, Верховний Суд зазначив, що невнесення відповідними службовими особами відомостей про земельну ділянку не є підставою для застосування вказаного коефіцієнта із значенням 3,0.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про землеустрій» цільове призначення земельної ділянки - це використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до п. «б» частини другої статті 21 Закону номер 3613 «Про «Державний земельний кадастр» відомості про цільове призначення земельних ділянок вноситься до Державного земельного кадастру, зокрема, щодо виду використання земельної ділянки в межах певної категорії земель, на підставі відповідної документації із землеустрою, яка розробляється при формуванні земельних ділянок, - щодо земельних ділянок, які формуються: на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким передбачено зміна її цільового призначення.

Так, з 15.02.2011 (дати набрання чинності наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 № 548, яким затверджено Класифікацію видів цільового призначення земель (далі - Наказ № 548, КВЦПЗ 2010), пунктом 2 цього наказу на голову Республіканського комітету по земельних ресурсах Автономної Республіки Крим, начальників головних управлінь Держкомзему в областях, містах Києві та Севастополі, керівників підприємств, що належать до сфери управління Держкомзему було покладено зобов`язання забезпечити використання КВЦПЗ 2010 при веденні державного земельного кадастру та державного реєстру земель, функціонуванні автоматизованої системи державного земельного кадастру.

У свою чергу, жодних обов`язків землевласників або землекористувачів здійснити заміну кодів та найменувань видів цільового використання земельних ділянок, що містяться у відомостях Державного земельного кадастру, на коди та найменування, визначені КВЦПЗ 2010, ані Наказом №548, ані будь-яким іншим нормативноправовим актом встановлено не було.

Відсутність регламентованих законодавством обов`язків виключає будь-яку відповідальність землевласників або землекористувачів за неподання заяв про заміну кодів та видів цільового призначення земельних ділянок з метою приведення кодів та видів цільового призначення земельних ділянок у відповідність з КВЦПЗ 2010.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до Класифікатору видів цільового призначення земельних ділянок затвердженого Постановою КМ України, від 17.10.2012, № 1051 "Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру" код «1.11.1. Автотехобслуговування» УКЦВЗ відповідає коду 03.10 КВЦПЗ.

Земельна ділянка з кадастровим номером :02:008:0023 має цільове призначення «03.10. Для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку» згідно КВЦПЗ, якому згідно з Додатком 1 до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 №489 відповідає значення коефіцієнту Кф 2,5.

Відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :02:008:0023 були перенесені з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру з порушенням вимог пункту 2 наказу Державного комітету України і земельних ресурсів від 23.07.2010 №548, а також таблиці, що є додатком до листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 20.03.2017 № 22-28- 0.21-404/20-17 «Інформування з питань ведення Державного земельного кадастру», оскільки в частині цільового призначення були внесені відомості не з кодом «03.10. Для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку» згідно КВЦПЗ, а з кодом «1.11.1. Автотехобслуговування», що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-025 від 25.07.2025.

Таким чином відомості у Витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 03.08.2021 не відповідають дійсності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051 затверджено Порядок ведення Державного земельного кадастру.

Згідно з пунктом 42 Додатку 1 елемент «Категорія земель/Цільове призначення земельної ділянки/Вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель» (Category Purposelnfo) складається з таких елементів і даних, в яких зазначаються: в елементі «Категорія земель» (Category) - назва категорії земель за їх основним цільовим призначенням згідно з додатком 3 до Порядку; в елементі «Цільове призначення земельної ділянки» (Purpose) - цільове призначення земельної ділянки згідно з документацією із землеустрою, яке визначається згідно з Класифікацією видів цільового призначення земель: в елементі «Вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель згідно з документом, що є підставою для набуття права» (Use) - вид використання земельної ділянки, який визначається відповідно до частини 5 статті 20 ЗК України.

Наданий Відповідачем електронний документ в елементі «Цільове призначення земельної ділянки» (Purpose) містив код цільового призначення «1.11.1. Автотехобслуговування», який, як вказувалося вище за текстом, не відповідає КВЦПЗ, оскільки повинен був бути вказаний код « 03.10. Для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку» згідно з КВЦПЗ.

Отже, відповідачем не враховано відомості щодо цільового призначення земельної ділянки за КВЦПЗ, що порушило право позивача, та призвело безпідставного збільшення нормативної грошової оцінки землі, а отже і бази оподаткування.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про наявність підстав для задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним дії Головного управління Держгеокадастру у Харківській області з розрахунку розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки при формуванні витягу від 03.08.2021 №2998 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером: :02:008:0023 щодо застосування коефіцієнту Кф зі значенням 3,0.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.12.2025 по справі № 520/25682/25 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог Головного управління Держгеокадастру у Харківській області чи Харківської міської ради.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційних скарг, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, Харківської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.12.2025 по справі № 520/25682/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач І.М. Ральченко
Судді З.Г. Подобайло В.В. Катунов