Справа № 420/23585/25
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2026-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2026 р.м. ОдесаСправа № 420/23585/25

Категорія: 108020000 Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О.А.

Місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту:31.12.2025р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута за правилами п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою приватного підприємства "ІН ФОРС КЕМІКАЛ" на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2025 року у справі за позовом приватного підприємства "ІН ФОРС КЕМІКАЛ" до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2025 року ПП "ІН ФОРС КЕМІКАЛ" звернулося до суду з позовом до Одеської митниці про визнання протиправними і скасування рішення про коригування митної вартості №UA500500/2025/000159/2 від 27 березня 2025 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2025/000258 від 27 березня 2025 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що до митної декларації із заявленою декларантом за основним методом митною вартістю зазначених товарів було надано передбачений законодавством необхідний пакет документів на підтвердження її достовірності і обґрунтованості. Попри наявність усіх необхідних документальних підтверджень заявленої позивачем митної вартості, відповідач відмовив у митному оформлені і випуску товару без сплати митних платежів (надання гарантій) за визначеною саме відповідачем у рішенні про коригування митною вартістю товару. При цьому, єдиною справжньою причиною прийняття рішення про коригування митною вартості є те, що раніше мало місце митне оформлення подібного до СТРАЙК БТ товару за вищою митною вартістю. Інші зауваження у рішенні про коригування є безпідставними і недоречними.

Позивач вважає, що протиправність вказаних рішення і картки зумовлена тим, що відповідач не мав правових підстав для визначення митної вартості товару за другорядними методами і не застосовувати основний метод.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що на виконання вимог статті 54 МК України під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) №25UA24U6 від 26 березня 2025 встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності та не містяться всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2025/000159/2 від 27 березня 2025 року.

Відповідач зазначав, що оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митною декларацією (МД) №25UA24U6 від 26 березня 2025 містились розбіжності, та не містилися всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 МК України, були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

На думку відповідача, у рішенні про коригування митної вартості №UA500500/2025/000159/2 від 27 березня 2025 року наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, також у цьому рішенні про коригування митної вартості визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), у яких міститься інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2025 року позов ПП "ІН ФОРС КЕМІКАЛ" до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500500/2025/000159/2 від 27 березня 2025 року.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови Одеської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2025/000258 від 27 березня 2025 року.

Стягнуто з Одеської митниці за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці на користь ПП "ІН ФОРС КЕМІКАЛ" судовий збір у розмірі 4 844,80 грн.

Стягнуто з Одеської митниці за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці на користь ПП "ІН ФОРС КЕМІКАЛ" суму витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

В апеляційній скарзі ПП "ІН ФОРС КЕМІКАЛ" ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції порушено вимоги частин 6 і 7 ст. 134 і ст. 242 КАС внаслідок реалізації права на зменшення витрат позивача на правничу допомогу за відсутності обґрунтованих заперечень відповідача проти таких вимог.

Апелянт зазначає, що у рішенні відсутнє нормативне обґрунтування та посилання на докази, які б підтверджували правомірність висновку про часткове задоволення вимог позивача і допустимість зменшення витрат на правничу допомогу у зв`язку з їх не відповідністю тим вимогам, що передбачені ч.5 ст. 134 КАС. Безпідставними є висновки суду першої інстанції в Рішенні на співмірності витрат позивача на правничу допомогу сумі 5 000 грн, оскільки:

- витрати на правничу допомогу співмірні витраченому адвокатом часу і ні Рішення ні клопотання відповідача не містять доводів чи доказів, які б спростовували розумність і обґрунтованість витраченого адвокатом часу;

- витрати на правничу допомогу співмірні ціні позову. Ціна заявлених витрат на правничу допомогу становить менше ? частини від ціни позову в цій справі;

- хоча справа не є складною, але ж і сума 22 050,00 грн не є гонораром притаманним для складних справ. Більше того, викладеним вище підтверджується, що ця сума визначена відповідно до переліку наданих адвокатом послуг, обсяг яких залежав від дій відповідача, адже послуги адвоката були відповіддю на дії відповідача (його представників), які спочатку полягали у прийнятті протиправного рішення, а потім у намаганнях його відстоювання в суді.

Апелянт окремо зауважує, що усі надані адвокатом послуги стосувались цієї справи та жодних зайвих послуг адвокатом надано не було. Отже, обсяг наданих позивачу адвокатом послуг був необхідним та відповідає вимогам співмірності критеріям, передбаченим ч.5 ст. 134 КАС.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2025 року іншими учасниками справи не оскаржено.

Таким чином, відповідно до правил ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тобто, тільки в частині позовних вимог щодо стягнення з Одеської митниці витрат на правничу допомогу.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ПП "ІН ФОРС КЕМІКАЛ", перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.

ПП "ІН ФОРС КЕМІКАЛ" зареєстровано як юридична особа 19 березня 2021 (Номер запису: 000020983) та здійснює такі види діяльності за КВЕД: 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами (основний); 16.29 Виробництво інших виробів з деревини; виготовлення виробів з корка, соломки та рослинних матеріалів для плетіння; 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устатковання промислового призначення; 45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 46.61 Оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткованням; 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 77.31 Надання в оренду сільськогосподарських машин і устатковання; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 52.10 Складське господарство; 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування.

30 жовтня 2024 року між компанією NANJING FORAGRO CO., LTD. (продавець) та ТОВ "ІН ФОРС КЕМІКАЛ" (покупець) укладено контракт №NFA-4-24 згідно якого у порядку і строки, визначені даним Контрактом Продавець зобов`язується поставити та передати у власність Покупцю такий Товар: пестициди в препаративних формах, що є засобами захисту рослин, зазначено у ДОДАТКУ 1, а Покупець зобов`язується прийняти й оплатити Това року

У Додатку №1 до Контракту було погоджено поставку різних товарів, у т.ч., але не виключно 8 400 літрів СТРАЙК БТ ціною 3,58 долари США за 1 літр на загальну суму 30 072,00 доларів США (рядок 5 таблиці на сторінці 10 Контракту). Передбачені п.2 вказаного додатку умови оплати були змінені згідно з Додатковою угодою №А-1 від 10 січня 2025 року до Контракту, при цьому зміни стосувались строків внесення другої частини платежу за това року

На виконання умов зовнішньоекономічного контракту "NANJING FORAGRO CO., LTD." поставила ТОВ "ІН ФОРС КЕМІКАЛ" товар, що зазначено в інвойсах №24UA10FN175-177 вiд 12 січня 2025 року та 24UA10FN178-181 вiд 12 січня 2025 року.

З метою митного оформлення отриманого товару позивачем для підтвердження їх митної вартості до Одеської митниці було подано митну декларацію №25UA24U6 від 26 березня 2025 року, в якій було визначено митну вартість товарів, що імпортуються, за основним методом - за ціною контракту.

Для підтвердження вказаних у митній декларації №25UA24U6 від 26 березня 2025 року відомостей, до митної декларації, зокрема, було надано, зокрема, нижченаведений перелік документів:

- пакувальний лист (Packing list) №б/н від 12 січня 2025 року;

- рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №24UA10FN175-177 вiд 12 січня 2025 року;

- рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №24UA10FN178-181 вiд 12 січня 2025 року;

- коносамент (Bill of lading) №285144577 від 12 січня 2025 року;

- коносамент (Bill of lading) №285144578 від 12 січня 2025 року;

- автотранспортна накладна (Road consignment note) №б/н від 18 березня 2025 року;

- декларацiя про походження товару (Declaration of origin) №S302529 від 13 листопада 2024 року;

- сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) 25C3201C2022/00013 від 05 березня 2025 року;

- сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) 25C3201C2022/00014 від 05 березня 2025 року;

- банківські платіжні документи, що стосуються товару №42 від 07 листопада 2024 року, №60 від 13 грудня 2024 року, №9 від 18 березня 2025 року;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару №1803/1 від 18 березня 2025 року, №1803/2 від 18 березня 2025 року;

- страхові поліси № від 12 січня 2025 року, № від 12 січня 2025 року;

- Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №NFA-4-24 від 30 жовтня 2024 року;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту);

- копії митних декларацій країни відправлення №00131216 від 12 січня 2025 року, №00131231 від 12 жовтня 2025 року.

Одеською митницею відповідно до ч.3 ст. 53 МК України декларанта зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 4) копію митної декларації країни відправлення ( з перекладом на українську мову згідно ст.254 МКУ).

27 березня 2025 року представником ТОВ "Віздом" надіслано комерційну пропозицію постачальника, договори ТЕО, калькуляцію, рахунки на оплату транспортних та експедиційних послуг та лист ТОВ " Віздом" від 27 березня 2025 року №01 щодо направлених документів і неможливості надання інших документів для підтвердження заявленої митної вартості.

Одеська митниця за результатами розгляду поданих документів своїм рішенням UA500500/2025/000159/2 від 27 березня 2025 року здійснила коригування заявленої позивачем митної вартості товару у сторону збільшення.

Також, Одеська митниця склала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2025/000258.

Так, у рішенні №UA500500/2025/000159/2 від 27 березня 2025 року відповідачем було вказано таке: "…Документ, що підтверджує вартість перевезення довідка від 18 березня 2025 року №1803/1 виданий ТОВ "GLOBAL FORWARDING", яке, згідно наданих до митного оформлення транспортних документів, жодного відношення до здійснення перевезення товару не має так як Перевізник, відповідно наданого CMR від 18 березня 2025 року №б/н, указано "TRANS TIR LTD". Також слід відмітити, що з огляду на маршрут транспортування товару (Shanghai, China- CONSTANTA, ROMANIA - Україна) при умовах поставки CFR CONSTANTA, експедитор повинен надавати в порту CONSTANTA послуги з розвантаження, перевантаження та обробки товару, пов`язану з його транспортуванням. Разом з тим, розмір витрат (числове значення) на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України не включено декларантом до графи 21 декларації митної вартості, поданої до ЕМД від 26 березня 2025 року №UA500500/2025/009724. Ненадання на розгляд заявки, актів виконаних робіт (послуг), зазначених у пунктах Договору, а також банківських та платіжних документів, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг, не дає можливості упевнитись у повноті та вартості всіх наданих послуг, в тому числі додаткових які повинні включатись до ціни, що фактично сплачена за оцінюваний товар. Отже, декларантом не надано належних документальних підтверджень складових митної вартості, визначених п.п.5, 6 ч.10 ст. 58 Кодексу Декларантом для митного оформлення товарів за ЕМД від 26 березня 2025 №UA500500/2025/009724 подано Договір не в повному обсязі (відсутні п.п.3.3.4, 2.4.10, 4.1.2, 6.1), що не дає можливості перевірити повноту наявної в ньому інформації (наприклад, перелік послуг, умови оплати, додаткові витрати, тощо), що може мати вплив на умови надання транспортно-експедиційних послуг. Також приєднано до митної декларації декларацію країни відправлення №00131216 від 12 січня 2025 року, де виявлено розбіжність, а саме: в ній ціна за літр відсутня, а в доповненні до зовнішньоекономічного договору №1 від 30 жовтня 2024 року та інвойсі №24UA10FN175-177 від 12 січня 2025 року (ціна товару №1 3,58 долара США за 1 літ року)".

Вирішуючи справу (в частині стягнення витрат на правничу допомогу), суд першої інстанції виходив з того, що, враховуючи обсяг виконаних адвокатом робіт, значення справи для позивача, предмет позову та обсяг задоволених позовних вимог, те, що дана справа відноситься до категорії справ незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження у порядку статті 262 КАС України, суд доходить висновку, що заявлений представником позивача до відшкодування розмір витрат на правничу допомогу є завищеним та таким, що підлягає зменшенню.

Відтак, суд першої інстанції вважав заяву представника позивача частково обґрунтованим та що її необхідно задовольнити в частині стягнення з Одеської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача 5 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77, 134, 139 КАС України.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта, виходячи з наступного.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно ч.3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.4 цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень ч.5 ст. 134 КАС України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно ч.6 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог ч.5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.7 ст. 134 КАС України).

За правилами ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною сьомою вказаної статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (ч.9 ст. 139 КАС України).

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04). У п.154 рішення ЄСПЛ у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі ст. 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Аналогічні правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 11 грудня 2019 року у справі №2040/6747/18, суд зокрема зазначив, що при визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу, суд враховує критерії реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерії розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Як вбачається з матеріалів, на підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу представником позивача надано наступні докази, а саме:

- договір про надання правничої допомоги від 15 листопада 2023року №ЮО-44000701-У;

- додаток №29 від 12 серпня 2025 року до договору про надання правничої допомоги від 15 листопада 2023 року №ЮО-44000701-У;

- акт прийому-передачі з договором №ЮО-44000701-У від 15 листопада 2023 року.

Отже, матеріалами справи підтверджується надання правової допомоги ПП "ІН ФОРС КЕМІКАЛ" адвокатом Хомутовим Г.В.

Колегія суддів, акцентує увагу на тому, що в даному випадку, предмет спору у цій справі не є складним, наслідком чого є розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а також не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, а обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними. Витрати на збирання доказів та організація подання позову до суду фактично охоплюються виконаною роботою щодо підготовки позову.

Таким чином, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг).

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів, вважає вірним висновок суду першої інстанції, що заява ПП "ІН ФОРС КЕМІКАЛ" адвокатом Хомутовим Г.В. підлягає частковому задоволенню, а сума яка підлягає стягненню повинна становити 5 000 грн.

Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують факти та мотивування яких повністю підтверджуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об`єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні спірного питання.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини спірного питання та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу приватного підприємства "ІН ФОРС КЕМІКАЛ" залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 01 квітня 2026 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.