Справа № 280/1655/25
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2026-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження

08 квітня 2026 року

м. Київ

справа №280/1655/25

адміністративне провадження №К/990/3314/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Чиркіна С.М. та Шарапи В.М., перевіривши касаційну скаргу Міністерства оборони України

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 травня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2025 року

у справі №280/1655/25

за позовом ОСОБА_1 , яка також діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3

до Міністерства оборони України

про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У березні 2025 року ОСОБА_1 , яка також діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , звернулася до адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому просила:

- визнати протиправним і скасувати рішення відповідача, що оформлене витягом з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсації сум від 07 лютого 2025 року №5/в щодо відмови позивачці у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, як дружині померлого військовослужбовця, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати відповідача призначити і виплатити позивачам одноразову грошову допомогу відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ) та пункту 5 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975, як членам сім`ї військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09 травня 2025 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2025 року, позов задоволено.

Не погодившись з рішеннями судів першої і апеляційної інстанцій, Міністерство оборони України 21 січня 2026 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернулося через підсистему ЄСІКС «Електронний суд» з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 09 лютого 2026 року касаційну скаргу Міністерства оборони України залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки наведені у касаційній скарзі підстави пропуску строку визнані судом неповажними; статті 330 КАС України у зв`язку з несплатою судового збору та встановлено заявнику десятиденний строк з дня отримання копії ухвали, протягом якого особа має право надати суду документ про сплату судового збору.

У межах встановленого Судом строку, Міністерство оборони України звернулося до Суду із заявою про усунення недоліків касаційної скарги та документом про сплату судового збору у визначеному законом розмірі.

Судом також перевірено зарахування судового збору на рахунок Державної казначейської служби України.

Таким чином, Міністерством оборони України усунуто недоліки, що стали підставою для залишення касаційної скарги без руху.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, у випадках: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

На обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що суди першої і апеляційної інстанцій неправильно застосували положення підпункту «б» пункту 1 статті 16-4 Закону №2011-ХІІ та порушили положення статті 242 КАС України.

Скаржник зазначає, що суди не врахували імперативні вимоги пункту «б» частини першої статті 16-4 Закону №2011-ХІІ, яка встановлює, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо смерть військовослужбовця є наслідком вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення. У цій справі Міністерство оборони України наголошує на факті перебування військовослужбовця у стані алкогольного сп`яніння на момент смерті.

Міністерство оборони України стверджує, що суди першої і апеляційної інстанцій проігнорували правові висновки Верховного Суду щодо застосування пункту «б» частини першої статті 16-4 Закону №2011-ХІІ у подібних правовідносинах, викладені у постановах від 22 травня 2018 року у справі №760/9519/17, від 26 листопада 2019 року у справі №826/13904/15, від 10 квітня 2019 року у справі №822/220/18, згідно з якими, для застосування обмежень у виплаті одноразової грошової допомоги визначальним є встановлення факту того, що загибель (смерть) сталася внаслідок дій особи у стані алкогольного сп`яніння.

Скаржник стверджує, що суди проігнорували ці правові позиції, не надавши належної оцінки доказам перебування військовослужбовця у стані сп`яніння як безпосередній причині події.

У касаційній скарзі Міністерство оборони України просить Верховний Суд скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 травня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2025 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу, враховуючи доводи скаржника, зазначені в обґрунтування необхідності прийняття її до розгляду касаційним судом, а також положення статті 129 Конституції України, якою передбачено право на касаційне оскарження судового рішення, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 травня 2025 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2025 року, з метою з`ясування правильності застосування судами першої і апеляційної інстанцій положень підпункту «б» пункту 1 статті 16-4 Закону №2011-ХІІ, перевірки дотримання положень статті 242 КАС України та необхідності урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 22 травня 2018 року у справі №760/9519/17, від 26 листопада 2019 року у справі №826/13904/15, від 10 квітня 2019 року у справі №822/220/18.

Верховний Суд також вважає, що перегляд оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку у цій справі може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики у подібних правовідносинах.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Суд також звертає увагу на необхідності реєстрації учасників справи в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі (далі - ЄСІКС). Відповідно до частини шостої статті 18 КАС України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, подає процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», якщо інше не визначено цим Кодексом.

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

З огляду на вищезазначені положення процесуального закону, запровадження на всій території України воєнного стану, а також з метою процесуальної економії, Суд рекомендує ОСОБА_1 зареєструвати електронний кабінет у підсистемі ЄСІКС «Електронний суд».

Інструкція користувача Електронного суду розміщується на веб-сторінці технічної підтримки користувачів ЄСІКС за веб-адресою https://wiki.court.gov.ua.

Крім того, у касаційній скарзі скаржником заявлено клопотання про зупинення виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 травня 2025 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2025 року у справі №280/1655/25, яке буде розглянуто судом у порядку підготовки справи до касаційного розгляду відповідно до статті 340 КАС України.

Керуючись статтями 248, 328, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 травня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2025 року у справі №280/1655/25 за позовом ОСОБА_1 , яка також діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Міністерства оборони України про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

2. Витребувати з Запорізького окружного адміністративного суду справу №280/1655/25.

3. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.

4. Встановити для учасників справи десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

5. Встановити для учасників справи десятиденний строк з дня отримання вказаної ухвали для подання до суду заперечення щодо клопотання про зупинення виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 травня 2025 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2025 року у справі №280/1655/25.

6. Роз`яснити учасникам справи, що у разі невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 145 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.

7. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк

Судді С.М. Чиркін

В.М. Шарапа