Справа № 160/24212/25
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2026-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіНіколайчук С.В.
за участі секретаря судового засіданняБеседі Г.Р.
представника позивача представника відповідача Єгорова О.Ю. Шарамок І.В.
22 серпня 2025 року Приватне акціонерне товариство «КОМСОМОЛЬСЬКЕ РУДОУПРАВЛІННЯ» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить:
Ухвалою від 05 вересня 2025 року суд відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
ПРАТ "КОМСОМОЛЬСЬКЕ РУДОУПРАВЛІННЯ" до повідомлення до ГУ ДПС від 23.01.2025 не надано рішення Запорізького управління офісу великих платників податків ДФС про застосування або про відмову у застосуванні спеціальних правил положень пп.38.11 п.38 підрозділ. 10 розділ XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.
Ухвалою від 29 вересня 2025 року суд вирішив подальший розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначити на 20 жовтня 2025 року 13:20 год.
29.10.2025 року представник позивача подав додаткові пояснення у справі, де вказав, що обов`язок доведення відсутності підстав для застосування положень цього підпункту покладається на контролюючий орган. Платник податків/податковий агент, який безпідставно застосував положення цього підпункту, вважається таким, що ухиляється від сплати податків, та несе відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України. У разі відмови у застосуванні положень цього підпункту контролюючий орган не пізніше одного місяця з дати отримання відповідного повідомлення від платника податків/податкового агента видає вмотивоване рішення із зазначенням підстави та доказів такої відмови.
Відповідно до буквального тлумачення норми підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України заява платника податків про втрату первинних документів не потребує надання додаткових доказів, оскільки діє презумпція її правдивості. Обов`язок доведення зворотного покладається виключно на податковий орган, який у разі незгоди повинен надати відповідні докази та вмотивоване рішення.
Суд переніс розгляд справи на 06.11.2025 року, 25.11.2025.
Суд переніс розгляд справи на 22.01.2026 , 10.02. 2026, 10.03.2026, 31.03.2026.
Представники сторін в судовому засіданні підтримали свої правові позиції, викладені у позовній заяві та відзиві.
Суд, дослідив матеріали справи, з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінив докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізував застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КОМСОМОЛЬСЬКЕ РУДОУПРАВЛІ- ННЯ» (далі- Позивач, ПРАТ "КОМСОМОЛЬСЬКЕ РУ") 23.01.2025 в порядку пп. 38.11 п. 38 Підрозділу 10 Розділу ХХ ПКУ направлено до Центру обслуговування платників Криворізької державної податкової інспекції Головного управління ДПС у Дніпропетровській області повідомлення від 23.01.2025 № 1 про неможливість вивезення первинних документів.
Також, ПРАТ «КОМСОМОЛЬСЬКЕ РУ» 23.01.2025 в порядку пп.69.28 п. 69 Підрозділу 10 Розділу ХХ ПКУ направлено до Центру обслуговування платників Криворізької державної податкової інспекції Головного управління ДПС у Дніпропетровській області повідомлення від 23.01.2025 №2 про неможливість вивезення первинних документів.
Рішенням ГУ ДПС у Дніпропетровській області № 13742/6/04-36-7-14 від 21.02.2025 відмовлено у застосуванні спеціальних правил пп. 69.28. п. 69. Підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового Кодексу України ПРАТ «КОМСОМОЛЬСЬКЕ РУ».

ПРАТ «КОМСОМОЛЬСЬКЕ РУ» не погоджуючись з рішенням № 13739/6/04-36-7-14 від 21.02.2025 та рішенням №13742/6/04-36-7-14 від 21.02.2025 ГУ ДПС у Дніпропетровські області, останній направив скарги №2 від 13.03.2025 та №3 від 13.03.2025 на зазначені рішення до Держаної податкової служби України.

ПРАТ «КОМСОМОЛЬСЬКЕ РУ» звернулось листом № 10 від 04 липня 2025року до ДПС України з запитом щодо результатів розгляду скарги № 3 від 13 березня 2025року на рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 13739/6/04-36-7-14 від 21.02.2025 про відмову у застосуванні спеціальних правил положень підпункту 38.11 пункту 38 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України та скарги № 2 від 13 березня 2025р. на рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 13742/6/04-36-7-14 від 21.02.2025 р. про відмову у застосуванні спеціальних правил положень підпункту 69.28 п. 69 розділу ХХ Перехідні положення ПК України.

Листом ДПС України від 18.07.2025 № 20815/6/99-00-06-02-02-06 повідомлено, що скарга ПРАТ «КОМСОМОЛЬСЬКЕ РУ» № 3 від 13 березня 2025року та №2 від 13 березня 2025року на адресу ДПС України не надходила та підтверджено подання скарги до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.

ПРАТ «КОМСОМОЛЬСЬКЕ РУ» звернулось із клопотанням про поновлення пропущеного строку на подання в адміністративному порядку скарги на рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській №13742/6/04-36-7-14 від 21.02.2025 (далі-клопотання про поновлення від 22.07.2025 №12) та клопотанням про поновлення пропущеного строку на подання в адміністративному порядку скарги на рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 13739/6/04-36-7- 14 від 21.02.2025 (далі-клопотання про поновлення від 22.07.2025 №11).

07.08.2025 Державною податковою службою України відмовлено у поновленні строку на подання скарги в адміністративному порядку ( Рішення про відмову від 07.08.2025 №22914/6/99-00-06-03-03-06, Рішення про відмову від 07.08.2025 №22930/6/99-00-06-03-03-06 відповідно).

Рішенням від 07.08.2025 №22921/6/99-00-06-03-03 Державною податковою службою України скаргу ПРАТ «КОМСОМОЛЬСЬКЕ РУ» на Рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області №13739/6/04-36-07-14-10 від 21.02.2025 про застосування спеціальних правил пп. 38.11. п. 38. Підрозділу 10 Розділу ХХ ПКУ залишено без розгляду.

Рішенням від 07.08.2025 №22937/6/99-00-06-03-03 скаргу ПРАТ «КОМСОМОЛЬСЬКЕ РУ» на рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області №13742/6/04-36-07-14 від 21.02.2025 про застосування спеціальних правил пп. 69.28. п. 69. Підрозділу 10 Розділу ХХ ПКУ залишено без розгляду.

ПРАТ «КОМСОМОЛЬСЬКЕ РУ» вважає, що прийняті рішення №13739/6/04- 36-07-14-10 від 21.02.2025, яким відмовлено у застосуванні спеціальних правил пп. 38.11. п. 38. Підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового Кодексу України та рішення №13742/6/04-36-07-14 від 21.02.2025, яким відмовлено у застосуванні спеціальних правил пп. 69.28. п. 69. Підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового Кодексу України ГУ ДПС у Дніпропетровській області є протиправним та таким, що не відповідають вимогам чинного законодавства, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідачів, викладених в відзивах на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

На підставі пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 36.5 статті 36 Податкового кодексу України відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Підпунктом 38.11 пункту 38 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що тимчасово, до завершення проведення антитерористичної операції та/або операції Об`єднаних сил (ООС), до платників податків/податкових агентів, які провадили діяльність на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, тимчасово окупованій території та/або території населених пунктів на лінії зіткнення і не можуть пред`явити первинні документи, на підставі яких здійснюється облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, як виняток із положень статті 44 цього Кодексу застосовуються спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності.

Підстави неможливості пред`явлення первинних документів:

первинні документи втрачені (знищені чи зіпсовані) у зв`язку з проведенням антитерористичної операції;

первинні документи знаходяться на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, тимчасово окупованій території та/або території населених пунктів на лінії зіткнення і їх неможливо вивезти або їх вивезення пов`язане з ризиком для життя та здоров`я платника податків, фізичних осіб чи неможливе у зв`язку з іншими адміністративними перешкодами, встановленими органами влади.

У разі втрати та/або неможливості вивезення первинних документів платник податків/податковий агент за місцем свого обліку подає до контролюючого органу в довільній формі повідомлення про неможливість вивезення первинних документів, підписане керівником підприємства та головним бухгалтером, в якому зазначаються: обставини, що призвели до втрати та/або неможливості вивезення первинних документів, податкові (звітні) періоди, а також загальний перелік первинних документів (за можливості - із зазначенням реквізитів).

Дані та показники податкової звітності платника податків/податкового агента за податкові (звітні) періоди, зазначені у повідомленні, не можуть бути піддані сумніву лише на підставі відсутності первинних документів. Подане повідомлення є також підставою для збереження витрат (включаючи витрати у зв`язку з придбанням цінних паперів/корпоративних прав) та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток (включаючи від`ємний фінансовий результат за операціями з цінними паперами/корпоративними правами), та/або податкового кредиту з податку на додану вартість, та/або суми від`ємного значення податку на додану вартість минулих податкових (звітних) періодів без наявності договірних, розрахункових, платіжних та інших первинних документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Після подання до контролюючого органу повідомлення про неможливість вивезення первинних документів та/або операції Об`єднаних сил (ООС) запроваджується мораторій на проведення будь-яких перевірок щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів.

Якщо після подання повідомлення про неможливість вивезення первинних документів платнику податків/податковому агенту стане відомо про втрату цих документів, такий платник податків/податковий агент зобов`язаний подати до контролюючого органу повідомлення про втрату первинних документів із зазначенням обставин такої втрати.

Платники податків/податкові агенти, які подали повідомлення про втрату первинних документів відповідно до цього підпункту, не можуть бути перевірені контролюючим органом щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів, у тому числі після завершення проведення антитерористичної операції.

Втрата документів, що не пов`язана з проведенням антитерористичної операції, не надає права платнику податків/податковому агенту застосовувати положення цього підпункту.

Зазначені в цьому підпункті положення застосовуються до платників податків/податкових агентів, які станом на 1 квітня 2017 року здійснили зміну свого місцезнаходження (місця проживання) з тимчасово окупованої території та/або території населених пунктів на лінії зіткнення на іншу територію України та сплачували податки до бюджету в період проведення антитерористичної операції згідно з цим Кодексом.

Платник податків/податковий агент не може застосовувати положення цього підпункту щодо податкових (звітних) періодів після перереєстрації підприємства на іншій території України.

Обов`язок доведення відсутності підстав для застосування положень цього підпункту покладається на контролюючий орган. Платник податків/податковий агент, який безпідставно застосував положення цього підпункту, вважається таким, що ухиляється від сплати податків та несе відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

Враховуючи викладене, суд робить висновок, що пп. 38.11 п.38 підрозділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України наведеного припису дають підстави для висновку про те, що його вимоги поширюються на виключний перелік суб`єктів, регламентований ним, якими є - платники податків, які станом на 01 квітня 2017 року здійснили зміну своєї податкової адреси з тимчасово окупованої території та/або території населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, на іншу територію України.

Згідно з пунктом 45.2 статті 45 Податкового кодексу платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу.

Податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Як зазначив позивач у своєму повідомленні, ПРАТ «КОМСОМОЛЬСЬКЕ РУ» станом на 14.04.2014 мало місцезнаходження Донецька обл., Старобешівський р-н, м. Кальміуське (Комсомольське) вул. Леніна, буд. 1 на тимчасово окупованій території, що визнана такою відповідно до постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями».

Також позивач у повідомленні вказав, що 29.12.2015 ПРАТ «КОМСОМОЛЬСЬКЕ РУ» здійснив зміну місцезнаходження з тимчасово окупованої території на іншу територію України на Україна, м. Маріуполь, проспект Нахімова, 116 А, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру від 03.11.2021.

У подальшому з 10.06.2022 року платник змінив адресу реєстрації з м. Маріуполя Донецької області на м. Кривій Ріг, вул. Свято Миколаївська 93а/111 , що підтверджується Випискою з ЄДРПОУ від 13.06.2022. Надалі адреса була адреса реєстрації: вул. Степана Тільги, буд 4, офіс 303.

На даний час адреса реєстрації позивача: 50079, Україна, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Черкасова Володимира, буд. 114, каб. 202, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру від 03.06.2025.

Як зазначає позивач, ПРАТ «КОМСОМОЛЬСЬКЕ РУ» провадив господарську діяльність в Донецькій обл., Старобешівський р-н, м. Кальміуське (Комсомольське) вул. Леніна, буд. 1 у містах з проведенням антитерористичної операції та на тимчасово окупованій території і не може пред`явити первинні документи, створені з моменту реєстрації підприємства до моменту зміни свого місцезнаходження на м. Маріуполь, проспект Нахімова, 116 А (до 29.12.2015), на підставі яких здійснюється облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань внаслідок захоплення рф належного підприємству майна, в тому числі первинних бухгалтерських документів.

Суд акцентує увагу на тому, що згідно з баз даних ДПС України ПРАТ "КОМСОМОЛЬСЬКЕ РУДОУПРАВЛІННЯ" знаходилось на обліку ДПС у Донецькій області УКРАЇНА, 87250, Донецька область, Старобешівський район, м. Комсомольське, вул. Леніна, буд. 1-1, до 10.06.2022 знаходилось на обліку Головного управління ДПС у Донецькій області, Приморська ДПІ (Приморський район м. Маріуполь). Податкова адреса: Україна, 87534, Донецька область, м. Маріуполь Приморський район пр.-т Нахімова, буд. 116а.

З 10.06.2022 підприємство перебувало на обліку в ГУ ДПС у Дніпропетровській області, Криворізька Південна ДПІ, податкова адреса: Україна, 50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Центрально - міський район, вул. Свято Миколаївська, буд. 93-А, кв. (офіс) 111.

Також матеріали справи не містять доказів, що первинні документи ПРАТ «КОМСОМОЛЬСЬКЕ РУ» станом на момент захоплення рф належного підприємству майна за адресою: в Донецькій обл., Старобешівський р-н, м. Кальміуське (Комсомольське) вул. Леніна, буд. 1, з огляду на зміну місцезнаходження підприємства.

Правові ж засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності визначені Законом України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 996-XIV).

Як встановлено частинами 1, 2 та 5 статті 8 Закону № 996-XIV, бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Підприємство самостійно: визначає облікову політику підприємства; обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних; розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів; затверджує правила документообороту і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку; може виділяти на окремий баланс філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які зобов`язані вести бухгалтерський облік, з наступним включенням їх показників до фінансової звітності підприємства; визначає доцільність застосування міжнародних стандартів (крім випадків, коли обов`язковість застосування міжнародних стандартів визначена законодавством).

Відповідно до статті 9 зазначеного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на перше число кожного місяця. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Отже, документами, що є підставою для внесення записів до бухгалтерського обліку, є накладні, витратні накладні, товарно-транспортні накладні тощо.

Суд бере до уваги те, що законодавством не передбачено, що за місцем знаходження господарської одиниці суб`єкта господарювання повинні зберігатись оригінали первинних документів на придбання товарно-матеріальних цінностей, які є підставою для бухгалтерського обліку, ведення якого відповідно до статті 8 Закону № 996-XIV покладено на уповноважену особу.

Водночас, як в матеріалах повідомлення, так і в матеріалах справи відсутні докази того, що первинні документи, відповідно до статті 8 Закону № 996-XIV, тобто відповідно до облікової політики підприємства, зберігались або повинні були зберігатись саме за адресою Донецькій обл., Старобешівський р-н, м. Кальміуське (Комсомольське) вул. Леніна, буд. 1.

За таких обставин суд погоджується з висновками контролюючого органу про відсутність законних підстав для застосування до позивача спеціальних правил, визначених підпунктом 38.11 пункту 38 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, на підставі інформації про неможливість пред`явити первинні документи, викладеній у повідомленні від 19.03.2025.

Стосовно рішення контролюючого органу про відмову у застосуванні положень підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України до Приватного акціонерного товариства «КОМСОМОЛЬСЬКЕ РУДОУПРАВЛІННЯ», суд зазначає про таке.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Надалі затвердженими відповідними законами України дія воєнного стану продовжувалася та діє на сьогодні.

Законом України від 12.05.2022 року № 2260-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану" (далі - Закон №2260), який набрав чинності 27.05.2022 року, внесено зміни до пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, згідно з яким тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Відповідно до положень підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України визначено, що порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Пунктом 69.28 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, а саме на 15.06.2022 року, установлено, що до платників податків/податкових агентів, які провадили діяльність на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, і не можуть пред`явити первинні документи, на підставі яких здійснюється облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, як виняток із положень статті 44 цього Кодексу застосовуються спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності.

Підставами неможливості пред`явлення первинних документів є втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів або знаходження їх на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, у разі якщо їх неможливо вивезти або їх вивезення пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я платника податків, фізичних осіб чи неможливе у зв`язку з адміністративними перешкодами, встановленими органами влади.

У разі втрати та/або неможливості вивезення первинних документів платник податків/податковий агент подає до контролюючого органу в довільній формі повідомлення про неможливість вивезення первинних документів, підписане керівником підприємства та головним бухгалтером, в якому зазначаються: обставини, що призвели до втрати та/або неможливості вивезення первинних документів, податкові (звітні) періоди, а також загальний перелік первинних документів (за можливості - із зазначенням реквізитів).

Дані та показники податкової звітності платника податків/податкового агента за податкові (звітні) періоди, зазначені у повідомленні, не можуть бути піддані сумніву лише на підставі відсутності первинних документів. Подане повідомлення є також підставою для збереження витрат (включаючи витрати у зв`язку з придбанням цінних паперів/корпоративних прав) та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток (включаючи від`ємний фінансовий результат за операціями з цінними паперами/корпоративними правами), та/або податкового кредиту з податку на додану вартість, та/або суми від`ємного значення податку на додану вартість минулих податкових (звітних) періодів без наявності договірних, розрахункових, платіжних та інших первинних документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Після подання до контролюючого органу повідомлення про неможливість вивезення первинних документів у зв`язку з їх знаходженням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, запроваджується мораторій на проведення документальних перевірок щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів.

Якщо після подання повідомлення про неможливість вивезення первинних документів платнику податків/податковому агенту стане відомо про втрату таких документів, такий платник податків/податковий агент зобов`язаний подати до контролюючого органу повідомлення про втрату первинних документів із зазначенням обставин такої втрати.

Платники податків/податкові агенти, які подали повідомлення про втрату первинних документів відповідно до цього підпункту, не підлягають перевірці контролюючим органом щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів, у тому числі після завершення дії воєнного стану.

Втрата документів, що не пов`язана з проведенням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, бойових дій, не надає права платнику податків/податковому агенту застосовувати положення цього підпункту.

Обов`язок доведення відсутності підстав для застосування положень цього підпункту покладається на контролюючий орган. Платник податків/податковий агент, який безпідставно застосував положення цього підпункту, вважається таким, що ухиляється від сплати податків, та несе відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

У разі відмови у застосуванні положень цього підпункту контролюючий орган не пізніше одного місяця з дати отримання відповідного повідомлення від платника податків/податкового агента видає вмотивоване рішення із зазначенням підстави та доказів такої відмови.

Рішення контролюючого органу може бути оскаржено в адміністративному чи судовому порядку. До винесення остаточного рішення по справі контролюючий орган не може піддавати сумніву показники податкової звітності, а також ініціювати проведення будь-якої перевірки платника податків/податкового агента щодо податкових (звітних) періодів, зазначених у відповідному повідомленні.

У податкових (звітних) періодах, зазначених у відповідному повідомленні, не може бути переглянуто у бік збільшення суми податкових зобов`язань з податків і зборів, задекларовані в податкових деклараціях за зазначені податкові (звітні) періоди, у бік збільшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток, задекларовані в податкових деклараціях/розрахунках за зазначені податкові (звітні) періоди, у бік збільшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, заявлені в податкових деклараціях за зазначені звітні періоди.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, та територій, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, визначається Кабінетом Міністрів України.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що у разі, якщо платник податків позбавлений можливості вивезти первинні документи, на підставі яких здійснюється облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, у зв`язку з їх знаходженням на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України, зокрема, такий суб`єкт господарювання зобов`язаний повідомити про ці обставини податковий орган. Контролюючий орган в свою чергу розглядає таке повідомлення та відповідно приймає вмотивоване рішення про мораторій на проведення перевірок або відмову у задоволенні повідомлення із зазначенням підстави та доказів такої відмови.

Згідно з пунктом 45.2. статті 45 Податкового кодексу України податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

На підставі статті 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Суд вказує, що між сторонами виник спір щодо застосування приписів ст. 44, підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, оскільки, як вже зазначалось, позивач заявив податковому органу, що не може надати первинні документи, на підставі яких здійснюється облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань за певні періоди.

Звертаючись до податкового органу позивач просив застосувати зазначені приписи тобто запровадити мораторій на проведення документальних перевірок щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів, у тому числі після завершення дії воєнного стану.

Подібні правовідносини розглядались Верховним Судом, та у постанові від 17.12.2024 у справі № 320/10611/22 суд звернув увагу, що судами попередніх інстанцій не було встановлено, а позивач не надав відповідних документів на підтвердження місцезнаходження запитуваних контролюючим органом первинних документів за спірними операціями саме за адресою АДРЕСА_1. Також матеріали справи не містять наказів на призначення та/або відрядження відповідальних осіб для здійснення бухгалтерської діяльності поза межами адреси визначеної згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на момент здійснення перевірки (АДРЕСА_2), як і не містять доказів (документів, розпоряджень) на підтвердження того, що місцем роботи бухгалтерської служби та/або служби діловодства є офісне приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Тобто суд вказує, що для правильного застосування приписів п.п. 69.28 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України важливо встановити всі суттєві обставини, зокрема: факт проведення діяльності на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України; неможливість пред`явити або втрата первинних документів у зв`язку з цими подіями; загальний перелік первинних документів (за можливості - із зазначенням реквізитів).

Суд зауважує, що між сторонами немає спору про те, що зазначені позивачем населені пункти Донецької області є територіями, які або окуповані Російською Федерацією, або на яких ведуться бойові дії.

Суд вважає, що обставини неможливості вивезення документів повинні бути об`єктивними та підтверджуватись офіційно складеними документами.

Вказані доводи позивача стосовно неможливості надати первинні документи не є беззаперечними підставами для висновку про неможливість вивезення первинних документів. Зокрема, під час повномасштабної агресії проти України ракетним та артилерійським обстрілам піддаються численні населені пункти як на території Донецької області, так і за її межами. В умовах ракетних обстрілів та атак безпілотними літальними апаратами ризик для життя чи здоров`я працівників підприємств зберігається на всій території України.

Позивач не надав актів Державної служби України з надзвичайних ситуацій, які б підтверджували суттєве руйнування адміністративної будівлі, що унеможливлює вжиття заходів щодо вивезення із зазначеної будівлі первинної документації.

Наданими доказами не підтверджується право позивача на застосування спеціальних правил для підтвердження даних, визначених у податковій звітності, передбачених підпунктом 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України.

Інших доказів, на підтвердження обставин, вказаних у повідомленні, позивач не надав.

Також суд не бере до уваги звернення позивача з заявою до Національної поліції в Донецькій області від 15.03.2017 про вчинення кримінального правопорушення стосовно незаконного заволодіння всім майном підприємства, направлення Повідомлення до Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 15.03.2017 б/н про втрату з 15.03.2017 контролю над майном, подання заяви до Антитерористичного центру при Службі Безпеки України від 17.03.2017 відносно втрати контролю над печаткою підприємства з 17.03.2017.

Матеріали справи не містять доказів відкриття або реєстрації кримінального провадження за вказаними заявами.

За таких обставин суд погоджується з висновками контролюючого органу про відсутність законних підстав для застосування до позивача спеціальних правил, визначених підпунктом 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, на підставі інформації про неможливість пред`явити первинні документи, викладеній у повідомленні від 19.03.2025.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України і матеріалів справи, суд робить висновок про відмову у задоволенні позову.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «КОМСОМОЛЬСЬКЕ РУДОУПРАВЛІННЯ» (вул. Черкасова, 114, м. Кривий Ріг, 50079, ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, 17а, м. Дніпро, 49005, ) про визнання протиправним та касування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 07 квітня 2026 року.

Суддя С.В. Ніколайчук