Справа № 420/42700/25
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2026-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 березня 2026 року

м. Київ

справа №420/42700/25

адміністративне провадження № К/990/11290/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Жука А.В.,

суддів Білак М.В., Уханенка С.А.,

перевіривши касаційну скаргу 297 комендатури охорони та обслуговування на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2026 року у справі №420/42700/25

за позовом 297 комендатури охорони та обслуговування до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови,

УСТАНОВИВ:

297 комендатура охорони та обслуговування звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, у якому просила:

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косюти Василя Ігоревича від 03 грудня 2025 року про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 79735178 про стягнення з 297 комендатури охорони та обслуговування на користь Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), виконавчого збору у розмірі 32 000,00 грн. та пункт 3 Постанови про відкриття виконавчого провадження № 79735178.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2026 року позовну заяву повернуто позивачу, у зв`язку з неусуненням недоліків.

Не погодившись із ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2026 року позивач звернувся з апеляційною скаргою до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2026 року відмовлено у задоволенні клопотання 297 комендатури охорони та обслуговування про відстрочення сплати судового збору, апеляційну скаргу 297 комендатури охорони та обслуговування залишено без руху. Скаржнику надано п`ять днів з дня вручення копії даної ухвали для усунення недоліків шляхом надання доказів сплати судового збору.

Копію указаної ухвали доставлено до електронного кабінету скаржника у системі «Електронний суд» 02 березня 2026 року.

На виконання вимог ухвали апелянтом не було надано документа про сплату судового збору, разом з тим, подано клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2026 року відмовлено у задоволенні клопотання 297 комендатури охорони та обслуговування про відстрочення сплати судового збору; апеляційну скаргу 297 комендатури охорони та обслуговування повернуто особі, яка її подала, у зв`язку із неусуненням недоліків апеляційної скарги.

Не погоджуючись із указаної ухвалою суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги 297 комендатура охорони та обслуговування звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Суд зазначає таке.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Водночас, відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

За такого правового врегулювання та обставин справи оскарження ухвалених у цій адміністративній справі судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд відповідної касаційної скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.

Оскаржуючи ухвалу суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги, відповідач не зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Доводи відповідача, викладені у касаційній скарзі, зводяться виключно до незгоди з ухвалою суду апеляційної інстанції.

Як зазначено вище, з оскаржуваного судового рішення установлено, що ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2026 року апеляційну скаргу 297 комендатури охорони та обслуговування залишено без руху. Скаржнику надано п`ятиденний строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання до суду документа про сплату судового збору у встановленому законом розмірі.

Копію указаної ухвали доставлено до електронного кабінету скаржника у системі «Електронний суд» 02 березня 2026 року, що не заперечується скаржником у тексті касаційної скарги.

Скаржником недоліки усунені не були, проте 297 комендатура охорони та обслуговування звернулася із клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2026 року відмовлено у задоволенні повторного клопотання про відстрочення сплати судового збору.

З огляду на те, що 297 комендатура охорони та обслуговування не усунула недоліки апеляційної скарги у строк, установлений судом, апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала, цією ж ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2026 року.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, що мало наслідком повернення апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначив про відсутність умов, передбачених статтею 8 Закону України «Про судовий збір», для відстрочення апелянту сплати судового збору, оскільки тривалість процедури виділення коштів для сплати судового збору або тимчасова відсутність фінансування не є підставою для відстрочення сплати судового збору.

Також суд апеляційної інстанції констатує, що скаржником вже заявлялося клопотання про відстрочення сплати судового збору при поданні апеляційної скарги та судом було відмовлено у задоволенні такого клопотання.

Указане твердження не спростовано відповідачем у тексті касаційної скарги, зокрема, не надано доказів направлення суду апеляційної інстанції доказів відсутності достатнього фінансування, а також доказів вчинення дій, направлених на отримання такого фінансування для сплати судового збору саме у цій справі.

З урахуванням наведеного Суд констатує, що зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права та не викликають сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Суд наголошує, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, установленому законом.

Таким чином, аналіз ухвалених у цій справі судових рішень і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики в такій категорії адміністративних справ, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Підсумовуючи Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Ураховуючи викладене, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись частинами першою, третьою статті 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою 297 комендатури охорони та обслуговування на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2026 року у справі №420/42700/25.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук

М.В. Білак

С.А. Уханенко

Судді Верховного Суду