Справа № 380/7698/24
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2026-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2026 року

м. Київ

справа № 380/7698/24

адміністративне провадження № К/990/19318/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Білак М.В.,

суддів: Желєзного І.В., Мацедонської В.Е.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу

за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Каверіна Сергія Миколайовича

на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року (головуючий суддя - Обрізко І.М., судді: Шинкар Т.І., Пліш М.А.)

у справі № 380/7698/24

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 )

про визнання протиправними дій.

I. ПРОЦЕДУРА

1. У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати з грудня 2015 року по день фактичної виплати 05 вересня 2023 року;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати з грудня 2015 року по день фактичної виплати 05 вересня 2023 року.

2. В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати він має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із несвоєчасною виплатою індексації грошового забезпечення. Позивач просив нарахувати компенсацію за втрату частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по 05 вересня 2023 року. Однак, відповідач всупереч вимогам чинного законодавства не нарахував та не виплатив вказану компенсацію.

3. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28 червня 2024 позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ), що полягала в ухиленні від нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації втрат частини доходів у зв`язку із несвоєчасною виплатою індексації грошового забезпечення, нарахованої та виплаченої за весь час затримки виплати за період з 01 грудня 2015 року по 05 вересня 2023 року.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 відповідно до Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 компенсацію втрати частини доходів за період з 01 грудня 2015 року по 05 вересня 2023 року у зв`язку із несвоєчасною виплатою індексації грошового забезпечення.

4. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задоволено частково. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 червня 2024 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою адміністративний позов залишено без розгляду.

5. 06 травня 2025 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Каверіна С.М. на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року у справі № 380/7698/24. Заявник, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції. Справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

6. Ухвалою Верховного Суду від 21 травня 2025 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

II. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд апеляційної інстанції керувався тим, що у спірних правовідносинах підлягає застосуванню загальний шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, встановлений частиною першою статті 122 КАС України, оскільки Закон № 2050-ІІІ не містить спеціального строку для звернення з вимогами про компенсацію втрати частини доходів. Перебіг такого строку обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

8. Суд апеляційної інстанції зазначив, що компенсація втрати частини доходів відповідно до статей 2- 4 Закону № 2050-ІІІ підлягає нарахуванню і виплаті в тому самому місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості, а тому з першого дня наступного місяця після отримання належних сум особа вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав. Отримання відповіді на звернення чи лист від суб`єкта владних повноважень не впливає на початок перебігу строку звернення до суду, а свідчить лише про момент вчинення особою активних дій щодо захисту свого права.

9. Суд апеляційної інстанції констатував, що 05 вересня 2023 року на картковий рахунок позивача відповідачем перераховано кошти в загальній сумі 41 090,07 грн (заборгованість щодо індексації грошового забезпечення за 2015 - 2018 роки), що не заперечується відповідачем.

10. Тому, враховуючи висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 02 квітня 2024 року у справі № 560/8194/20, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивач повинен був дізнатися про порушення свого права з першого числа місяця, який слідує після 05 вересня 2023 року (тобто, з 01 жовтня 2023 року) та з цього дня протягом шести місяців звернутися до суду з позовом.

11. Однак, з позовом про зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію частини втрачених доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою індексації грошового забезпечення у розглядуваній справі представник позивача звернувся лише 09 квітня 2024 року.

III. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

12. У касаційній скарзі представник позивача зазначає, що суд апеляційної інстанції помилково застосував до спірних правовідносин частину другу статті 122 КАС України, оскільки спір стосується нарахування та виплати компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення, яка за своєю правовою природою є складовою заробітної плати. Отже, строки звернення до суду у таких правовідносинах регулюються частиною другою статті 233 КЗпП України, яка на момент звільнення позивача не передбачала обмеження строку звернення до суду.

13. Представник позивача посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 05 травня 2022 року у справі № 380/8976/21, від 29 листопада 2023 року у справі № 560/11895/23, від 14 грудня 2023 року у справі № 600/4606/23-а, від 06 березня 2024 року у справі № 600/5050/23-а, а також на позицію Великої Палати Верховного Суду від 11 липня 2024 року у справі № 990/156/23, згідно з якою нова редакція статті 233 КЗпП України, запроваджена Законом № 2352-ІХ, не має зворотної дії в часі та не підлягає застосуванню до правовідносин, що виникли до набрання нею чинності.

14. Крім того, як зазначає представник позивача, суд апеляційної інстанції ініціюючи питання пропуску строку звернення до суду та залишаючи позов без розгляду, всупереч вимогам статті 123 КАС України не вчинив дій щодо надання позивачу можливості спростувати такий факт або ж подати відповідну заяву із наведенням поважних причин такого пропуску та докази на їх підтвердження.

15. Так, статтею 123 КАС України передбачено, що передумовою настання відповідних наслідків для позивача є надання можливості останньому дати змогу подати заяву про поновлення пропущеного строку в разі її неподання, або ж вказати інші причини поважності пропущеного строку, аніж ті, які були зазначені в первинній заяві про поновлення строку та визнані судом неповажними.

16. На думку представника позивача, вказані правила процесуального закону щодо надання можливості позивачу подати заяву про поновлення пропущеного строку або вказати інші причини поважності пропущеного строку, слід застосовувати як на стадії відкриття провадження у справі, так і на стадії розгляду справи після відкриття провадження у справі (частини третя та четверта статті 123 КАС України).

17. Відповідач надав відзив на касаційну скаргу, у якому просить залишити касаційну скаргу позивача без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

IV. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

18. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вважає за необхідне зазначити таке.

19. Касаційне провадження у справі відкрите з підстави оскарження судового рішення, зазначеної в частині другій статті 328 КАС України, та посилання представника позивача у касаційній скарзі на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

20. На стадії касаційного провадження спірним питанням є дотримання позивачем строку звернення до суду з позовними вимогами щодо виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки, а саме з грудня 2015 року по 05 вересня 2023 року

21. Відповідно до статті 1 Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон № 2050-ІІІ) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

22. За змістом статті 2 Закону № 2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

23. Приписами статей 3, 4 Закону № 2050-III обумовлено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

24. З метою реалізації Закону № 2050-III, постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок № 159).

25. Згідно з пунктом 1 Порядку № 159 його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

26. Відповідно до пункту 2 Порядку № 159 компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

27. Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення) (пункт 3 Порядку №159).

28. Положеннями пункту 4 Порядку № 159 установлено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

29. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

30. У цій справі підставою для скасування рішення суду першої інстанції та залишення позову без розгляду слугував висновок суду апеляційної інстанції щодо пропуску позивачем шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, встановленого частиною другою статті 122 КАС України, оскільки, отримавши належні виплати 05 вересня 2023 року, звернувся до суду 09 квітня 2024 року.

31. Висновки суду апеляційної інстанції обґрунтовані постановою Верховного Суду від 02 квітня 2024 року у справі № 560/8194/20, в якій Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав відступила від раніше сформульованих висновків та дійшла таких висновків:

- у спорах про компенсацію втрати частини доходів застосовується шестимісячний строк звернення до суду за частиною другою статті 122 КАС України, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав;

- компенсація підлягає нарахуванню і виплаті в тому ж місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості, а тому з першого дня наступного місяця після отримання заборгованості особа вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав;

- отримання листа від суб`єкта владних повноважень у відповідь на звернення не змінює час, з якого особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить про час, коли особа почала вчиняти активні дії щодо реалізації свого права.

32. Разом з тим, Верховний Суд неодноразово наголошував, що питання причин пропуску строку звернення до суду з позовом в обов`язковому порядку має бути з`ясовано судом. Позивач має бути обізнаний про виникнення у суду питання щодо дотримання ним строку звернення до суду з позовом задля забезпечення реальної можливості спростувати факт пропуску строку або довести наявність підстав для його поновлення (постанови Верховного Суду від 21 жовтня 2021 року у справі № 460/626/19, від 14 липня 2022 року у справі № 380/10649/21та від 02 квітня 2024 року у справі № 560/8194/20).

33. Так, у статті 123 КАС України визначено наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

34. Частиною першою статті 123 КАС України установлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина друга статті 123 КАС України).

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду (частина третя статті 123 КАС України).

35. Отже положення КАС України однозначно закріплюють, що у випадку встановлення судом факту пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом такій особі гарантується надання часу для подання заяви про поновлення строку звернення до суду з позовом із наданням доказів поважності причин його пропуску.

36. Забезпечення реалізації такого права не залежить від інстанції суду, який виявив факт пропуску строку, оскільки такий факт може бути виявлений не лише до відкриття провадження у справі, але й на більш пізніх стадіях судового процесу.

37. Повертаючись до обставин справи, що розглядається, Верховний Суд зауважує, що апеляційний розгляд цієї справи відбувався в порядку письмового провадження без повідомлення та виклику учасників справи. Тому оформлення вимоги суду до сторони позивача щодо надання заяви про поновлення строку звернення до суду з позовом можливо виключно шляхом постановлення письмової ухвали та її належного вручення стороні. Проте матеріали справи такої ухвали не містять.

38. Отже, у порушення вимог частини третьої статті 123 КАС України суд апеляційної інстанції не забезпечив позивачу можливості обґрунтувати причини пропуску строку звернення до суду, чим фактично позбавив його права на ефективний судовий захист.

39. Ураховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку, що суд апеляційної інстанції залишив позов без розгляду за відсутності правових підстав, з огляду на те, що обов`язковою умовою застосування приписів частини третьої статті 123 КАС України є попереднє з`ясування причин пропуску строку позивачем та надання особі можливості подати відповідну заяву про його поновлення.

40. За таких обставин висновок суду апеляційної інстанції про наявність підстав для залишення позову без розгляду є передчасним, а допущене порушення норм процесуального права призвело до постановлення незаконного судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі.

41. Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування постанови суду апеляційної інстанції і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

42. Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (частина четверта статті 353 КАС України).

43. На підставі викладеного касаційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду апеляційної інстанції - скасуванню із направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

44. Під час нового розгляду суду апеляційної інстанції необхідно виконати вимоги КАС України щодо надання позивачу можливості подати заяву про поновлення строку звернення до суду.

45. За таких обставин Верховний Суд дійшов висновку про те, що судом апеляційної інстанцій порушено норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а справу необхідно направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

46. Ураховуючи результат касаційного розгляду, витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, не розподіляються.

Керуючись статтями 345, 353, 359 КАС України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 - адвоката Каверіна Сергія Миколайовича задовольнити.

Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року у справі № 380/7698/24 скасувати.

Справу № 380/7698/24 направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції - Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.В. Білак

І.В. Желєзний,

В.Е. Мацедонська,

Судді Верховного Суду