Справа № 640/11451/22
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2026-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
Надіслано судом: 08.04.2026. Зареєстровано: 09.04.2026. Забезпечено надання загального доступу: 10.04.2026.
Номер судового провадження: 200/1650/25
Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2026 року Справа№640/11451/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А., розглянувши в порядку спрощеного (письмового) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшли матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, в якому просить суд:

визнати протиправними дії щодо відмови в перерахунку та виплати щорічної одноразової грошової допомоги до 05 травня за 2021 рік у розмірі семи мінімальних пенсій за віком відповідно до норм Закону України «Про внесення змін до Закону України ''Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» від 25.12.98;

зобов`язати здійснити перерахунок та виплату щорічної одноразової грошової допомоги до 05 травня за 2021 рік у розмірі семи мінімальних пенсій за віком з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що він є особою з інвалідністю 3 групи та має право на пільги, що встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни, до яких відноситься виплата разової грошової допомоги до 05 травня в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, але всупереч висновкам, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року №3-р/2020, відповідач протиправно виплатив таку допомогу в 2022 році у неповному розмірі, а саме в розмірі 3391,00 грн, у зв`язку з чим звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 серпня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою судді Донецького окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року матеріали справи № 640/11451/22 прийняті до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

Згідно зі статтею 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. До основних засад судочинства відноситься, зокрема, розумний строк розгляду справи судом. Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. За визначенням пункту 11 частини першої статті 4 КАС України розумний строк - найкоротший строк розгляду і вирішення адміністративної справи, достатній для надання своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту порушених прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Відповідно до наведених норм, враховуючи здійснення судочинства в умовах збройної агресії проти України та періоди відпустки, тимчасової непрацездатності та відрядження головуючого у справі, справа розглянута впродовж розумного строку, необхідного для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення.

Відповідач повідомлений про розгляд справи, відзив на позовну заяву не надав.

Відповідно до вимог частини 2 статті 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

Позивач ОСОБА_1 має статус особи з інвалідністю третьої групи відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 та має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

Згідно виписки за банківським рахунком позивач отримав одноразову грошову допомогу в 2021 році в сумі 3391,00 грн.

На подану заяву відповідач листом повідомив позивача що у 2021 році виплата зазначеної допомоги здійснювалась згідно з Порядком використання у 2021 році коштів державного бюджету, передбачених для виплати ще річної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.2021 № 325 «Деякі питання виплати у 2021 році разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань». Згідно зі статтею 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання. Отже, щорічну разову грошову допомогу до 5 травня виплачено позивачу відповідно до норм чинного законодавства.

Не погоджуючись із розміром такої допомоги до 05 травня за 2021 рік позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд дійшов таких висновків.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до частини четвертої статті 13 Закону України № 3551-ХІІ (в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25 грудня 1998 року № 367-XIV) щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком.

Пунктом 20 Розділу ІІ Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» згадану вище норму права викладено в такій редакції: «Щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України».

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України, зокрема, положення підпункту «б» підпункту 3 пункту 20 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону № 107-VI.

З цього випливає, що у 2021 році діяла стаття 13 Закону № 3551-XII у редакції Закону № 367-XIV, яка передбачала розмір допомоги до 5 травня для осіб з інвалідністю третьої групи - сім мінімальних пенсій за віком.

Одночасно правовідносини щодо нарахування, виплати та розмірів одноразової грошової допомоги до 5 травня з 01 січня 2015 року було врегульовано пунктом 26розділу VI Бюджетного кодексу України.

Відповідно до пункту 26 розділу VI Бюджетного кодексу України норми і положення […] статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» […] застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Проте рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 року у справі 1-247/2018(3393/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окремого положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування,

Статті 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» діяли та мали застосовуватись у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 року № 367-XIV.

Частиною 2 статті 152 Конституції України встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже, з 27.02.2020 разова грошова допомога до 5 травня підлягає нарахуванню і виплаті органом, уповноваженим здійснювати виплату разової щорічної грошової допомоги до 5 травня (Управління соціального захисту населення за місцем проживання особи та/або Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат) у розмірі, визначеному статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 № 367-XIV, яка передбачала допомогу до 5 травня особам з інвалідністю третьої групи у розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Таким чином, з 27.02.2020 визнано право на соціальне забезпечення у порядку, передбаченому редакцією Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 №67-ХІV.

Окрім того, відмова у виплаті щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі, визначеному Законом № 3551-XII, порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції право мирно володіти своїм майном. Доки відповідне положення цього Закону є чинним, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в такій виплаті. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року у справі «Кечко проти України»).

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у зразковій адміністративній справі №440/2722/20-а від 29 вересня 2020 року.

Відповідно до частини 3 статті 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також Верховний Суд зазначив, що органами, уповноваженими здійснювати виплату разової щорічної грошової допомоги до 5 травня, є Управління соціального захисту населення за місцем проживання позивача та Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.

Враховуючи наведене, судом встановлено право позивача на отримання разової грошової допомоги до 5 травня як особи з інвалідністю 3 групи, виходячи з розміру семи мінімальних пенсій за віком, відповідно до частини 4 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 року № 367-XIV.

Щодо визначення розміру щорічної виплати, суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 28 Закону № 1058-ІV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність: осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 1769 гривень, з 1 липня - 1854 гривні, з 1 грудня - 1934 гривні.

Отже, загальний розмір допомоги до 5 травня за 2021 рік, яку позивач має право отримати як особа з інвалідністю 3 групи, становить 12383,00 грн (1769 грн х 7).

При цьому суд зазначає, що відповідачем фактично нарахована позивачу недоотримана частина грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік, проте її безпосередню виплату відповідач здійснив в розмірі 3391 грн, що не заперечується сторонами. В матеріалах справи відсутні докази перерахування позивачу доплати в сумі 8992,00 грн.

Доводи відповідача про здійснення виплат в межах бюджетних асигнувань не приймаються судом до уваги, оскільки гарантовані законом виплати, пільги тощо не можуть бути поставлені в залежність від видатків бюджету та норми будь-яких підзаконних нормативно-правових актів, у тому числі і постанов Кабінету Міністрів України, на які посилається відповідач, не можуть змінювати приписів спеціального Закону № 3551-XII.

Стосовно способу захисту порушеного права шляхом стягнення недоплачених виплат суд зазначає, що відповідно до змісту частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Вказаним нормам кореспондують норми статті 5 КАС України.

При розгляді цієї справи судом встановлений факт протиправних дій відповідача, який знаходиться у безпосередньому причинному зв`язку з негативними наслідками для позивача, пов`язаними з неотриманням останнім належних йому сум грошової допомоги. Крім того, судом встановлено, що вказана бездіяльність суперечить встановленим функціональним обов`язкам відповідача та не відповідає спеціальним нормативним актам, які регулюють його діяльність.

Суд звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 05.04.2005 (заява № 38722/02).

Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

За вказаних обставин наявні підстави для застосування пункту 6 частини 2 статті 245 КАС України шляхом стягнення з відповідача щорічної разової грошової допомоги відповідно до розміру, передбаченому частиною четвертою статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за вирахуванням фактично виплачених сум від 25.12.1998 № 367-ХІV.

Отже, у заявлених спірних правовідносинах відповідач допустив бездіяльність щодо вірного нарахування та виплати позивачу розміру спірної допомоги. Тому суд дійшов висновку, що належним способом судового захисту та відновлення заявленого порушеного права є визнання протиправною вказаної бездіяльності та зобов`язання нарахувати й виплатити йому, як особі з інвалідністю внаслідок війни 3-ї групи, недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік в розмірі семи мінімальних пенсій за віком відповідно до вказаної редакції ст. 13 № 3551-XII з урахуванням вже виплаченої суми.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору на підставі питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 2, 133, 241-246, 255, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Управління соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації (вул. Закревського, буд. 87-Д, м. Київ, 02232, ) про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації () у виплаті ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) разової грошової допомоги до 5 травня 2021 року, як особі інваліду 3-ї групи внаслідок війни, у розмірі 7-ми мінімальних пенсій за віком з урахуванням вже виплаченої частини.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації (вул. Закревського, буд. 87-Д, м. Київ, 02232, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) недоотриману грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі 8992 (вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто дві) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення виготовлений та підписаний в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Г.А. Чекменьов

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...