Справа № 260/10051/23
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2026-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 квітня 2026 року

м. Київ

справа № 260/10051/23

адміністративне провадження № К/990/13669/26

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шишова О. О., перевіривши касаційну скаргу Закарпатської митниці на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2026 року у справі № 260/10051/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКОЛАС» до Закарпатської митниці про визнання протиправними і скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови,

установив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «НІКОЛАС» звернулося до суду з позовом до Закарпатської митниці, у якому просило визнати протиправними і скасувати рішення про коригування митної вартості товарів (далі - Рішення) № UA305000/2023/000187/1 від 05 листопада 2023 року Закарпатської митниці та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідача №UA305240/2023/000026.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2024 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2024 року, у задоволенні позову було відмовлено.

Постановою Верховного суду від 16 квітня 2025 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКОЛАС» задоволено частково. Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2024 року у справі № 260/10051/23 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Закарпатського окружного адміністративного суду.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2025 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2026 року, позов задоволено.

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Під час перевірки поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) установлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У касаційній скарзі скаржник покликається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження та зазначає, що судами попередніх інстанцій застосовано положення норм без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 14 липня 2020 року у справі №809/1557/17, від 10 червня 2020 року у справі №1.380.2019.004752, від 28 вересня 2020 року у справі №520/2133/19, від 10 квітня 2020 року у справі №822/2806/15, від 18 травня 2022 року у справі №620/1735/20, від 13 травня 2022 року у справі №140/1979/2, від 20 березня 2024 року у справі №560/1919/23, від 19 червня 2024 року у справі №818/1872/18.

Водночас доводи касаційної скарги зводяться до викладення обставин справи, цитування окремих висновків Верховного Суду та незгоду з оцінкою доказів встановленими судами попередніх інстанцій фактичними обставинами справи.

Касаційна скарга не містить належного обґрунтування того, яку саме норму права суди попередніх інстанцій застосували без урахування висновку Верховного Суду та у чому полягає подібність правовідносин у цій справі з правовідносинами, щодо яких Верховним Судом сформульовано відповідні висновки.

Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

Ураховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Верховний Суд зазначає, що у касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження.

Керуючись статтями 328, 330, 332, 359 КАС України, -

постановив:

Касаційну скаргу Закарпатської митниці на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2026 року у справі № 260/10051/23 - повернути скаржнику.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя О. О. Шишов