Справа № 361/2206/24
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2026-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
361/2206/24: Адміністративні справи (з 01.01.2019); Справи щодо забезпечення громадського порядку та безпеки, національної безпеки та оборони України, зокрема щодо; дорожнього руху, транспорту та перевезення пасажирів, з них; дорожнього руху.
Надіслано судом: 01.04.2026. Зареєстровано: 02.04.2026. Забезпечено надання загального доступу: 06.04.2026.
Дата набрання законної сили: 31.03.2026
Номер судового провадження: А/855/3946/25
ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУДСправа № 361/2206/24 Головуючий у І інстанції - Василишин В.О.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Бужак Н.П., Собківа Я.М.,

при секретарі: Руденко Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулася до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якій просила:

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) від 06 березня 2023 року серії 1КІ № про притягнення ОСОБА_1 як власника автомобіля HONDA CR-V номерний знак НОМЕР_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 152-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 700,00 грн;

- закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Позов обґрунтований тим, що чоловік Позивачки, як особа, яка того дня керувала транспортним засобом, зафіксованим на місці паркування, визнає, що, дійсно, залишив свій автомобіль уздовж тротуару з лівої сторони односторонньої дороги по вулиці Волоська у м. Києві напроти будинку № 10, оскільки на 15 год. 00 хв. того дня його було викликано до Подільського районного суду міста Києва, який розташований у будинку № 6/14-Б по цій вулиці.

Позивачкою наголошено, що її чоловік не заперечує факт несплати за користування паркувальним майданчиком, однак вказує, що останній не був облаштований у відповідності до вимог чинного законодавства, оскільки на ньому відсутні спеціальна дорожня розмітка синього (блакитного) кольору, та на дорожньому знаку відсутня інформація про найменування оператора надавача послуг з користування цим майданчиком для платного користування та відомості про його адресу, що свідчить про відсутність законних підстав для стягнення плати за паркування та, відповідно, накладення штрафу за несплату за такі послуги.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2024 року позов задоволено.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) від 06 березня 2023 року серії 1КІ № про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 152-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 700 грн 00 коп.

Закрито справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В апеляційній скарзі Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Зокрема, Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) зазначає, що Інспектор, який прийняв оскаржувану постанову діяв в межах наданих повноважень. Також, вказано на те, що зміст спірної постанови відображає усі істотні ознаки вчиненого правопорушення, що свідчить про необґрунтованість позовних вимог.

Крім того, Відповідачем наголошено підстави для скасування, зміни суб`єкта відповідальності у постанові, а також внесення відповідних змін до інформаційно-комунікаційних систем та реєстрів відсутні, оскільки Позивачка є належним власником транспортного засобу відповідно до Єдиного державного реєстру транспортних засобів (ЄДРТЗ) та несе відповідальність згідно чинного законодавства.

Позивачкою подано відзив на апеляційну скаргу Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.

Відповідачем подано відповідь на відзив ОСОБА_1 , в якій просить долучити вказану відповідь до матеріалів даної адміністративної справи; скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, представників Сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами даної адміністративної справи, що 06 березня 2023 року Головним інспектором з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Віняром Р.М. було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серії 1КІ № .

У вказаній постанові зазначається, що 06 березня 2023 року о 14 годині 55 хвилин по вулиці Волоська в м. Києві транспортний засіб марки Honda моделі CR-V, державний номерний знак НОМЕР_1 , залишено на майданчику для платного паркування без оплати паркування, чим порушено вимоги дорожнього знаку 5.43 з табличкою 7.14 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), за що передбачена відповідальність, передбачена частиною 1 статті 152-1 КУпАП.

Даною постановою до Позивачки застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 700 грн.

Позивачка, вважаючи постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серії 1КІ № від 06 березня 2023 року протиправною, звернулася з даним адміністративним позовом до адміністративного суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки Honda моделі CR-V, державний номерний знак НОМЕР_1 від 18 січня 2007 року власником вказаного автомобіля є ОСОБА_1 , з правом керування ОСОБА_2 .

Постанову 1КІ № від 06 березня 2023 року прийнято відносно власниці автомобіля марки Honda CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 звертався до Відповідача з повідомленням про надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, доказом того, що ОСОБА_1 дійсно не керувала автомобілем марки Honda CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за обставин, вказаних в оскаржуваній постанові, є звернення до Відповідача ОСОБА_2 про визнання ним правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності у порядку ст. 279-3 КУпАП.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Про затвердження Положення про Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)» від 19 листопада 2018 року № 2089, зокрема затверджено Положення про Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Положення № 2089).

Згідно з розділом 7 Положенням № 2089 у структурі Департаменту утворюється управління (інспекція) з паркування, положення про яке затверджується наказом директора Департаменту. У складі управління (інспекції) з паркування Департаменту діють інспектори з паркування. Інспектори з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту для виконання покладених на них завдань мають право:

- здійснювати фіксацію порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів у режимі фотозйомки, відеозапису;

- розглядати справи про адміністративні правопорушення, на розгляд яких їх уповноважено;

- складати протоколи про адміністративні правопорушення, виносити постанови про накладання адміністративних стягнень;

- накладати адміністративні стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису);

- розміщувати на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про накладання адміністративних стягнень або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності;

- складати акт огляду та тимчасового затримання транспортних засобів;

- здійснювати тимчасове затримання транспортних засобів шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку;

- мають інші права, визначені законом.

Отже, притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема складення та прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення законодавства у сфері паркування міста Києва є складовою частиною виконання посадовою особою Інспекції з паркування своїх обов`язків, передбачених Положенням № 2089.

Відповідно до частини 3 статті 219 КУпАП від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою і сьомою статті 122, частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування.

Згідно з ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Отже, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, виноситься без складання відповідного протоколу.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями, далі ПДР).

За пунктом 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з положеннями п. 2.3 розд. 2 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, серед іншого, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Пунктом 1.9 розд. 1 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Знак 5.43 Правил дорожнього руху «Зона стоянки» позначає початок зони, де дозволено стоянку на проїзній частині або вздовж проїзної частини за умов, що зазначаються на знаку або додаткових табличках під ним.

Табличка 7.14 Правил дорожнього руху «Платні послуги» застосовується із знаками 5.42.1, 5.42.2 або 5.43 для позначення місць, майданчиків або зони стоянки транспортних засобів, на яких беруть плату за паркування, а також із знаками 6.6, 6.11 і 6.21, де послуги надаються тільки на платній основі.

Відповідно до п. 30 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1342 (далі - Правила № 1342), під час паркування на майданчику для платного паркування користувач сплачує вартість послуг з користування майданчиками для платного паркування згідно з тарифом, установленим виконавчими органами сільських, селищних, міських рад у порядку і межах, визначених законодавством, з урахуванням переліку основних послуг з утримання майданчиків для платного паркування.

Отже, Правилами № 1342 передбачені повноваження виконавчих органів міських рад визначати особливості оплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування.

Пунктом 26 Правил № 1342 визначено, що користувач зобов`язаний:

- поставити транспортний засіб на місце для паркування відповідно до дорожньої розмітки та дорожніх знаків, а також з дотриманням вимог цих Правил і Правил дорожнього руху;

- сплатити вартість послуг з користування майданчиками для платного паркування;

- розмістити на час паркування на майданчиках для паркування, на яких не запроваджено автоматизовану систему, під лобовим склом транспортного засобу документ про оплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування у спосіб, що забезпечує його видимість для перевірки;

- після закінчення часу паркування, за який сплачено, звільнити місце паркування або сплатити вартість послуг з користування майданчиком для платного паркування за час фактичного паркування. Допускається безоплатна стоянка транспортного засобу протягом 10 хвилин після закінчення часу паркування, за який сплачено.

Частина 1 статті 152-1 КУпАП передбачає, що порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі неоплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування, - тягне за собою накладення штрафу в двадцятикратному розмірі від вартості однієї години послуги з користування тим майданчиком для платного паркування транспортних засобів, на якому знаходиться транспортний засіб у момент порушення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що доказом того, що ОСОБА_1 дійсно не керувала автомобілем марки Honda CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за обставин, вказаних в оскаржуваній постанові, є звернення до Відповідача ОСОБА_2 про визнання ним правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності у порядку ст. 279-3 КУпАП.

Проте, колегія суддів звертає увагу, що у примітці до статті 152-1 КУпАП роз`яснено, що суб`єктом правопорушення, передбаченого частинами першою, другою та восьмою цієї статті, є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення (момент паркування), а в разі фіксації зазначеного правопорушення в режимі фотозйомки (відеозапису) - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладання адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису).

Стаття 14-2 КУпАП визначає, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу.

Стаття 279-3 КУпАП передбачає, що відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили:

- ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

- особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

У випадках звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, від адміністративної відповідальності на підставі:

- абзацу другого частини першої цієї статті - винесена стосовно відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності скасовується тим органом (посадовою особою), який її виніс;

- абзацу третього частини першої цієї статті - до винесеної постанови стосовно відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, вносяться зміни щодо визначення суб`єктом правопорушення особи, яка фактично керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Як вбачається з матеріалів даної адміністративної справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки Honda моделі CR-V, державний номерний знак НОМЕР_1 від 18 січня 2007 року власником вказаного автомобіля є ОСОБА_1 , з правом керування ОСОБА_2 .

Постанову 1КІ № від 06 березня 2023 року прийнято відносно власниці автомобіля марки Honda CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 .

02 травня 2023 року ОСОБА_2 звертався до Відповідача з повідомленням про надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності.

Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) розглянуто звернення та 18 травня 2023 року листом № 053-5249 повідомлено про призупинення розгляду справи про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів до отримання результатів оскарження постанови у Броварському міськрайонному суді Київської області.

28 червня 2023 року ОСОБА_2 повторно подав заяву про розгляд раніше поданого повідомлення про зміну суб`єкта адміністративного правопорушення.

Листом від 07 липня 2023 року № 053-7674 Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повідомив ОСОБА_2 про недостатність інформації щодо ідентифікації особи для внесення змін до винесеної постанови про накладення адміністративного стягнення серії 1КІ № від 06 березня 2023 року. До вказаного листа було долучено зразок заяви.

Проте, докази, які б свідчили, що вказана заява з відповідними даними направлена Відповідачу, в матеріалах даної адміністративної відсутні.

Також, колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_2 у березні 2024 року звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 06 березня 2023 року серії 1КІ № .

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2023 року у справі № 361/3135/23, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у справі № 361/3135/23, суд першої інстанції, з висновками якого погодилась колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у постанові від 19 лютого 2024 року, виходили з того, що ОСОБА_1 не уповноважувала ОСОБА_2 на звернення з позовною заявою про скасування постанови 1КІ № від 06 березня 2023 року до суду.

Факт притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 152-1 КУпАП відповідно до постанови 1КІ № від 06 березня 2023 року, не порушує права ОСОБА_2 , в тому числі не порушує його право користування на автомобіль марки Honda CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Суди вважали, що ОСОБА_2 не надав належних та допустимих доказів з приводу порушень Головним інспектором з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) його прав під час складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів у даній адміністративній справі приходить до висновку, що наявними в матеріалах даної адміністративної справи доказами підтверджено, що Головний інспектор з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Віняр Р.М. притягуючи до відповідальності за вчинене адміністративного правопорушення Позивачку, діяв на підставі та в межах вимог чинного законодавства.

Щодо наявності/відсутності підстав для накладення адміністративного стягнення, колегія суддів зазначає наступне.

Позов ОСОБА_1 обґрунтований тим, що її чоловік, як особа, яка того дня керувала транспортним засобом, зафіксованим на місці паркування, визнає, що, дійсно, залишив свій автомобіль уздовж тротуару з лівої сторони односторонньої дороги по вулиці Волоська у м. Києві напроти будинку № 10, оскільки на 15 год. 00 хв. того дня його було викликано до Подільського районного суду міста Києва, який розташований у будинку № 6/14-Б по цій вулиці.

Позивачкою наголошено, що її чоловік не заперечує факт несплати за користування паркувальним майданчиком, однак вказує, що останній не був облаштований у відповідності до вимог чинного законодавства, оскільки на ньому відсутні спеціальна дорожня розмітка синього (блакитного) кольору, та на дорожньому знаку відсутня інформація про найменування оператора надавача послуг з користування цим майданчиком для платного користування та відомості про його адресу, що свідчить про відсутність законних підстав для стягнення плати за паркування та, відповідно, накладення штрафу за несплату за такі послуги.

Організацію та порядок паркування транспортних засобів на вулицях і дорогах населених пунктів регламентовано Правилами паркування транспортних засобів, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1342 (далі - Правила № 1342), дія яких поширюється на осіб, які розміщують транспортні засоби на майданчиках для паркування (далі - користувачі), а також на суб`єктів господарювання, які утримують такі майданчики.

Згідно з пунктами 4, 8, 13 Правила № 1342 відведені майданчики для паркування - майданчики для паркування, розміщені в межах проїзної частини вулиці або дороги та обладнані відповідно до вимог цих Правил і Правил дорожнього руху.

Розміщення майданчиків для паркування за окремими адресами здійснюється у встановленому порядку органами місцевого самоврядування за погодженням з уповноваженим підрозділом Національної поліції.

Відведені майданчики для паркування позначаються дорожніми знаками та суцільною синьою (блакитною) смугою на проїзній частині і на бордюрі, який відокремлює проїзну частину від пішохідної.

За визначеннями, що містяться у Правилах дорожнього руху, знак 5.43 «Зона стоянки» позначає початок зони, де дозволено стоянку на проїзній частині або вздовж проїзної частини за умов, що зазначаються на знаку або додаткових табличках під ним; знак 5.43 з однією з табличок 7.6.1-7.6.7 позначає спосіб поставлення автомобіля; на знаку 5.43 може бути нанесено зображення табличок до дорожніх знаків; табличка 7.14 «Платні послуги» - застосовується із знаками 5.42.1, 5.42.2 або 5.43 для позначення місць, майданчиків або зони стоянки транспортних засобів, на яких беруть плату за паркування, а також із знаками 6.6, 6.11 і 6.21, де послуги надаються тільки на платній основі.

Відповідно до пунктів 14, 21, 30 Правил № 1342 паркування відведені майданчики для платного паркування повинні обов`язково бути обладнані паркувальними автоматами, платіжними пристроями та/або інформаційними знаками про способи та порядок оплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування.

На майданчиках для платного паркування у доступному для ознайомлення користувачів місці розміщується інформація про: оператора (найменування, адреса, контактні телефони); вартість послуг з користування майданчиками для платного паркування, спосіб оплати.

Під час паркування на майданчику для платного паркування користувач сплачує вартість послуг з користування майданчиками для платного паркування згідно з тарифом, установленим виконавчими органами сільських, селищних, міських рад у порядку і межах, визначених законодавством, з урахуванням переліку основних послуг з утримання майданчиків для платного паркування.

Пунктом 26 Правил № 1342 передбачено, що користувач зобов`язаний, зокрема сплатити вартість послуг з користування майданчиками для платного паркування; розмістити на час паркування на майданчиках для паркування, на яких не запроваджено автоматизовану систему, під лобовим склом транспортного засобу документ про оплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування у спосіб, що забезпечує його видимість для перевірки; після закінчення часу паркування, за який сплачено, звільнити місце паркування або сплатити вартість послуг з користування майданчиком для платного паркування за час фактичного паркування. Допускається безоплатна стоянка транспортного засобу протягом 10 хвилин після закінчення часу паркування, за який сплачено.

Як вбачається з матеріалів даної адміністративної справи, згідно схеми організації дорожнього руху, затвердженої Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 15.09.2021 року, по вул. Волоська в м. Києві значиться паркувальний майданчик.

Крім того, з матеріалів фотофіксації вбачається, що майданчик для платного паркування по вул. Волоська в м. Києві позначений дорожнім знаком 5.43 разом із табличкою 7.14, а також інформаційною табличкою щодо способів оплати послуг з паркування.

Посилання Позивачки на те, що вказаний паркувальний майданчик не облаштовано у відповідності до вимог чинного законодавства, адже на ньому відсутні спеціальна дорожня розмітка синього (блакитного) кольору, колегія суддів вважає помилковим, оскільки як вже було зазначено вище, в силу положень п. 13 Правил № 1342 відведені майданчики для паркування позначаються дорожніми знаками та суцільною синьою (блакитною) смугою на проїзній частині і на бордюрі, який відокремлює проїзну частину від пішохідної.

Разом з тим, згідно з п. 8.1 та 8.2 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією.

Таким чином, відсутність спеціальної дорожньої розмітки у формі суцільної синьої (блакитної) смуги не скасовує дію дорожнього знаку 5.43 з табличкою 7.14 ПДР, а тому розміщення транспортного засобу в межах зони дії вказаного дорожнього знаку без проведення оплати за паркування є підставою для притягнення власника (належного користувача) транспортного засобу до адміністративної відповідальності.

Щодо доводів Позивачки про відсутність на дорожньому знаку інформації про найменування оператора надавача послуг з користування цим майданчиком для платного користування та відомості про його адресу, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що інформація стосовно паркувальних майданчиків Києва є у відкритому доступі на офіційному порталі Києва за посиланням https://ktps.kyiv.ua/services/karta-maydanchykiv або безпосередньо https://gis.kyivcity.gov.ua/p/, де за номером паркувального майданчику можна знайти необхідну інформацію, в тому числі і щодо найменування оператора надавача послуг з користування цим майданчиком для платного користування.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що Комунальне підприємство «Київтранспарксервіс» згідно з рішенням Київської міської ради від 26.06.2007 № 930/1591 «Про вдосконалення паркування автотранспорту в м. Києві» визначене єдиним оператором з паркування транспортних засобів та стягнення збору за місця для паркування транспортних засобів, відомості про якого наявні у вільному доступі.

З урахуванням наведеного колегія суддів звертає увагу, що матеріалами фотофіксації підтверджується факт розміщення транспортного засобу марки Honda моделі CR-V, державний номерний знак НОМЕР_1 , на майданчику для платного паркування без оплати паркування. При цьому, обставина щодо не проведення оплати за паркування Позивачкою не заперечується.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та наявні в матеріалах даної адміністративної справи докази, колегія суддів вважає, що долучені Відповідачем до матеріалів даної адміністративної справи докази є належними та допустимими в розумінні КАС України, такими що підтверджують правомірність дій Відповідача.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Зі змісту ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглянувши доводи Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено при неповному з`ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - задовольнити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Н.П. Бужак

Я.М. Собків

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...