Справа № 420/1345/26
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2026-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2026 р.м. ОдесаСправа № 420/1345/26

Перша інстанція: суддя Бездрабко О.І.,

повний текст судового рішення

складено 19.02.2026, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2026 року у справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до Хаджибейського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

19.01.2026 Військова частина НОМЕР_1 (надалі позивач) звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Хаджибейського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (надалі відповідач), в якому просила суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Іксар Катерини Олександрівни від 26.12.2025 у виконавчому провадженні №79826058 про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору у розмірі 32000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.12.2024, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.04.2025 у справі №420/28157/24, він був зобов`язаний провести перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 , зокрема за період з 01.01.2022 до 31.12.2022. за цими задоволеними вимогами був виданий виконавчий лист та 26.12.2025 відкрите виконавче провадження №79826058. Також 26.12.2025 у межах вказаного виконавчого провадження була винесена постанови про стягнення виконавчого збору в сумі 32000 грн, яка є протиправною, оскільки сума виконавчого збору обрахована як за рішення немайнового характеру, в той час як на примусовому виконання перебувало рішення майнового зобов`язального характеру, кінцевим результатом виконання якого є виплата грошових коштів. Оскільки вирішена судовим рішенням вимога підлягає грошовій оцінці, позивач вважав, що спір мав виключно майновий характер, та після проведеного перерахунку визначена сума бору 78426,1 грн, а тому розмір виконавчого збору вам бути обрахований виходячи з 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2026 року відмовлено у задоволенні позову Військової частини НОМЕР_1 .

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, адже винесення постанови про стягнення виконавчого збору на етапі винесення постанови про відкриття виконавчого провадження не є безумовним обов`язком державного виконавця і дозволяє виконавцю визначити розмір виконавчого збору та винести постанову про його стягнення після закінчення виконавчого провадження, коли виплачена на виконання рішення суду сума вже відома і її правильність перевірена виконавцем. Саме такий алгоритм дій виконавця не суперечить вимогам чинного законодавства та забезпечує інтереси всіх сторін виконавчого провадження.

Інші доводи апеляційної скарги є ідентичні тим, що викладені в позовній заяві

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу посилаючись на доводи, що узгоджуються з висновками, викладеними в рішенні суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.12.2024 у справі №420/28157/24, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.04.2025:

- визнана протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 в період з 01 січня 2022 року по 19 травня 2023 року грошового забезпечення, а також виплачених у вказаному періоді виплат передбачених Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260, без визначення їх розміру, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022 у 2022 році та встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 у 2023 році на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення виплаченого в період з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року, а також виплачених у вказаному періоді виплат передбачених Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022 у 2022 році, на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення в період з 01 січня 2023 року по 19 травня 2023 року, а також виплачених у вказаному періоді виплат передбачених Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 у 2023 році, на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44.

28.08.2025 Одеським окружним адміністративним судом виданий виконавчий лист №420/28157/24 про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення виплаченого в період з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року, а також виплачених у вказаному періоді виплат передбачених Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022 у 2022 році, на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44.

26.12.2025 головним державним виконавцем Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Іксар К.О. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №79826058 про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення виплаченого в період з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року, а також виплачених у вказаному періоді виплат передбачених Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022 у 2022 році, на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44.

Пунктом 3 постанови про відкриття виконавчого провадження вирішено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 32000 грн.

26.12.2025 головним державним виконавцем Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Іксар К.О. винесена постанова про стягнення виконавчого збору з Військової частини НОМЕР_1 у розмірі 32000,00 грн. на підставі статей 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Вирішуючи спір та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що сума стягнутого виконавчого збору обрахована у відповідності до вимог закону, виходячи з того, що на примусовому виконанні перебуває саме рішення саме немайнового характеру.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

За приписами статті 245 КАС України при вирішення справи, у разі задоволення позову, суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (п.4 ч.2).

Також, вказаною статтею передбачено, що суд у разі задоволення позову, може обрати інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів. Таким іншим способом є стягнення належних позивачу коштів.

Питання стягнення виконавчого збору врегульоване статтею 27 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (надалі Закон №1404-VIII в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України (ч.1 ст.27 Закону №1404-VIII).

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів (ч.2 ст.27 Закону №1404-VIII).

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи (ч. 3 ст. 27 Закону №1404-VIII).

Відповідно до ч.4 ст.27 Закону №1404-VIII, державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

За виконавчими документами про стягнення аліментів за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців, державний виконавець нараховує виконавчий збір із заборгованості зі сплати аліментів. У подальшому державний виконавець зобов`язаний нараховувати виконавчий збір щомісяця у розмірі, визначеному частиною другою цієї статті, залежно від розміру простроченого щомісячного аліментного платежу. Постанова про стягнення виконавчого збору за виконавчими документами про стягнення аліментів виноситься державним виконавцем після погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі або у разі повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження на підставі розрахунку про його нарахування.

Стягнутий виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Отже, для правильного обчислення виконавчого збору необхідним є правильне встановлення характеру рішення, яке перебуває на примусовому виконанні майнового чи немайнового характеру.

Спірні правовідносини врегульовані Законом №1404-VIII, який містить окремий розділ VIII «Виконання рішень немайнового характеру».

Так статтею 63 розділу VIII Закону №1404-VIII встановлений порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Хоча Закон №1404-VIII не містить чіткого визначення поняття «рішення немайнового характеру», проте, за змістом статті 63, таким рішенням є рішення, за яким боржник зобов`язаний, зокрема, особисто вчинити певні дії.

Колегія суддів зазначає, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.12.2024 у справі №420/28157/24, яке набрало законної сили 11.04.2025, та за яким 28.08.2025 був виданий виконавчий лист, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 вчинити певні дії, а саме, провести перерахунок та виплатити грошове забезпечення.

При цьому, а ні мотивувальна частина, а ні резолютивна частина рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.12.2024 у справі №420/287157/24, не містять чітких сум грошового забезпечення за спірний в цій справі період.

Отже, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.12.2024 у справі №420/28157/24 має усі ознаки рішення немайнового характеру.

Той факт, що внаслідок часткового виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.12.2024 у справі №420/28157/24, була визначена сума боргу, не свідчить на користь висновків про те, що вказане рішення є рішенням майнового характеру.

За наведених підстав, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи.

За матеріалами справи, оскаржувана постанова про стягнення виконавчого збору містить суму виконавчого збору, яка обрахована за правилами ч.3 ст.27 Закону №1404-VIII, ст.8 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік», чотири мінімальні розміри заробітної плати 8000*4 (32000 грн).

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог Військової частини НОМЕР_1 до Хаджибейського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправним та скасування постанови про стягнення виконавчого збору в сумі 32000,00 грн.

При цьому апеляційний суд вважає помилковим посилання апелянта на постанову Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі №907/9/17 (провадження №12- 76гс18) та від 25 серпня 2020 року у справі №910/13737/19 (провадження №12- 36гс200), оскільки в цих справах вирішувалось питання визначення характеру позовних вимог про визнання права іпотекодержателя як немайнових для визначення ціни позову, та в подальшому, постановою ВП ВС від 04.10.2023 у справі №906/1026/22 відбулось відступлення від цих висновків.

Посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 14.09.2022 у справі №280/9443/21, колегія суддів вважає також помилковим, оскільки воно було ухвалене за інших фактичних обставин. Зокрема у справі №280/9443/21 боржник був зобов`язаний нарахувати та виплатити на користь позивача вихідну допомогу при звільненні в розмірі 24517,92 гривень. Тобто, у справі №280/9443/21, яку переглядав суд касаційної інстанції була чітко визначена сума коштів, яку боржник був зобов`язаний нарахувати та виплатити стягувачу, внаслідок чого таке рішення було віднесене судом касаційної інстанції до рішень майнового характеру. Проте, у справі, яка переглядається судом апеляційної інстанції, на примусовому виконанні перебував виконавчий лист за рішенням, яке не містить конкретної суми, яку боржник був би зобов`язаний нарахувати та виплатити стягувачу.

Відповідно до ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Інші доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 257, 272, 287, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 КАС України апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2026 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач К.В. Кравченко
Судді Н.В. Вербицька О.В. Джабурія