Справа № 420/15222/25
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2026-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення касаційної скарги без руху

08 квітня 2026 року

м. Київ

справа №420/15222/25

адміністративне провадження №К/990/13326/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Тацій Л. В.,

суддів: Коваленко Н. В., Стеценка С. Г.,

перевірив касаційну скаргу Державної інспекції архітектури та містобудування України (далі - ДІАМ) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2025 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2026 року у справі за позовом Обслуговуючого кооперативу (далі - ОК) «ЖЕМЧУЖИНА НА САХАРОВА» до ДІАМ про визнання протиправними та скасування приписів і постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОК «ЖЕМЧУЖИНА НА САХАРОВА» звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати протиправними та скасувати:

- припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 10 квітня 2025 року виданий ДІАМ відносно ОК «ЖЕМЧУЖИНА НА САХАРОВА»;

- припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 10 квітня 2025 року, виданий ДІАМ відносно ОК «ЖЕМЧУЖИНА НА САХАРОВА»;

- постанову № 11-2025/02-2-03 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 24 квітня 2025 року, видану ДІАМ відносно ОК «ЖЕМЧУЖИНА НА САХАРОВА».

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 19 вересня 2025 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2026 року позовні вимоги задовольнив.

ДІАМ не погодилася з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій і через підсистему «Електронний суд» подала касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати. Колегія суддів перевірила наведене в касаційній скарзі обґрунтування і дійшла висновку про таке.

Суд першої інстанції розгляд справи здійснював в порядку спрощеного позовного провадження.

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.

Відповідно до частини 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Верховний Суд зазначає, що відповідно до частини 4 статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 2 і 3 статті 353 цього Кодексу.

Верховний Суд зауважує, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пунктів 1, 2, 3 частини 4 статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі:

- норми права, які неправильно застосовані судами; постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; висновку судів, який суперечить позиції Верховного Суду; обґрунтування в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга) (для пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України);

- норми права, які неправильно застосовані судом апеляційної інстанції; постанови Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права, від якого належить відступити; вмотивованого обґрунтування необхідності такого відступу; висновку, який, на думку скаржника, відповідає правильному тлумаченню і застосуванню цієї норми (для пункту 2 частини 4 статті 328 КАС України);

- норми права, які неправильно застосовані судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; висновку апеляційного суду, який, на переконання скаржника, є неправильним; обґрунтування у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися (для пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України).

У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини 4 статті 328 КАС України), у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права. При цьому пункт 4 частини 4 статті 328 КАС України є відсильною нормою, обґрунтування необхідності касаційного оскарження таким пунктом можливе лише у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт та частину статті 353 КАС України.

ДІАМ з посиланням на пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України зазначено, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанції суперечать висновкам, які зроблені Верховним Судом Зазначає, що в розумінні пункту «в», «г» частини п`ятої статті 328 КАС України справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для скаржника, суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Верховний Суд зауважує, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; висновку судів, який суперечить позиції Верховного Суду; обґрунтування, в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).

При цьому недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними. Подібність правовідносин означає, зокрема подібність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи. При цьому, обставини, які формують зміст таких правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, самі по собі не формують подібності правовідносин, важливими факторами є також доводи і аргументи сторін, які складають межі судового розгляду справи.

Отже, зазначена скаржником підстава, на яку зроблено посилання у касаційній скарзі як на підставу касаційного оскарження за пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, не може слугувати належним обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судового рішення в розумінні положень частини четвертої статті 328 КАС України.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 330 цього Кодексу до касаційної скарги, зокрема, додається документ про сплату судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».

За статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» станом на 01 січня 2025 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3 028 грн.

Частина перша статті 4 Закону № 3674 визначає, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Позивачем у цій справі є суб`єкт владних повноважень, який звернувся до суду в 2025 році та заявив дві позовні вимоги немайнового характеру та одну позовну вимогу майнового характеру.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2025 року становить 3028 грн.

На підставі підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини третьої статті 4 цього Закону, якщо до суду подаються процесуальні документи, передбачені частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, ставка судового збору за немайнову вимогу становить 9 689 грн 60 коп. (3 028 200% х 2 = 12 112 х 0,8 =9 689,60).

Ціна майнової вимоги (штраф) - 109 008 грн.

Таким чином, ставка судового збору за майнову вимогу становить 4844 грн 80 коп. (3028 х 200% х 0,8=4844,8 грн).

Отже, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою: 14 534 грн 40 коп (9689,60 + 4 844,80 = 14 534,40)

Судовий збір необхідно сплатити за такими реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/Печерс.р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007; код класифікації доходів бюджету: 22030102; призначення платежу: 101 ____(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ____ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ____ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _____ (Номер справи), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва суду, де розглядається справа).

Згідно із частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

З урахуванням вищевикладеного, скаржнику слід надати суду документ на підтвердження сплати судового збору або доказів, які б були вагомими підстави для звільнення від сплати цього платежу та направити до суду касаційної інстанції уточнену касаційну скаргу, в якій зазначити належні підстави оскарження судових рішень в цій справі (з урахуванням вимог частини четвертої статті 328 КАС України та пункту 4 частини другої статті 330 КАС України).

На підставі вищенаведеного та керуючись статями 169, 328, 329, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної інспекції архітектури та містобудування України (далі - ДІАМ) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2025 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2026 року у справі за позовом Обслуговуючого кооперативу «ЖЕМЧУЖИНА НА САХАРОВА» до ДІАМ про визнання протиправними та скасування приписів і постанови залишити без руху.

Надати Державній інспекції архітектури та містобудування України десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків, зазначених у її мотивувальній частині.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Л. В. Тацій

Судді Н. В. Коваленко

С. Г. Стеценко