Справа № 320/36950/24
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2026-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В.В.,

суддів Ганечко О.М., Василенка Я.М.,

за участю секретаря Михайлової І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Контактбудсервіс" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Контактбудсервіс" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 червня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Контактбудсервіс» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві про:

- визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.03.2024 №188650415.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24 червня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Доводи апелянта аналогічні до викладених у позовній заяві, та обґрунтовані зокрема тим, що контролюючим органом зроблено помилкові висновки про порушення вимог податкового законодавства в межах спірних правовідносин. Вказано, що суд першої інстанції не врахував, що податковий орган під час камеральної перевірки протиправно включив до періоду прострочення терміну сплати грошового зобов`язання позивача період, коли згідно з п. 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Інші перехідні положення» ПКУ, штрафні санкції, що не підлягали застосуванню.

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно з положеннями ст. 309 Кодексу адміністративного судочинства України.

Представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, а спірне рішення суду першої інстанції скасувати, задовольнивши позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги, спірне рішення суду першої інстанції просив залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, Головним управлінням ДПС у м. Києві проведено камеральну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодаввства в частині своєчасної сплати орендної плати за землю ТОВ «Контактбудсервіс».

За наслідками вказаної перевірки складено акт камеральної перевірки №12611/ж5/26-15-04-15-03 від 16.02.2024, відповідно до висновків якого встановлено порушення термінів сплати (перерахування) узгодженої суми грошового зобов`язання по орендній платі за землю з юридичних осіб ТОВ «Контактбудсервіс», чим порушено вимоги п.287.3 ст.287 та п.57.3 ст.57 ПК України.

З урахуванням висновків акту камеральної перевірки від 16.02.2024 №12611/ж5/26-15-04-15-03 ГУ ДПС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.03.2024 №188650415, яким ТОВ «Контактбудсервіс» визначено податкове зобов`язання зі сплати штрафу з орендної плати з юридичних осіб 2011934,60 грн.

Не погодившись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив, зокрема з того, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування було виконано з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 КАС України, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс.

Пунктом 54.3 статті 54 Кодексу визначено, що відповідальність за нарахування сум податкових зобов`язань, застосування штрафних (фінансових) санкцій покладено на контролюючий орган.

Згідно з пунктом 54.5 статті 54 Кодексу сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання.

Пунктом 36.1 статті 36 Кодексу визначено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Кодексу, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 288.7 ст. 288 Кодексу податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Згідно пункту 287.3 статті 287 Кодексу податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1- 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 Кодексу, відповідно до пункту 57.3 статті 57 Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно пункту 52 1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються.

Підпунктом 69.2 пунктом 69 підрозділу 10 Перехідних положень Кодексу визначено, що у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності. При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються.

Згідно інформаційних ресурсів ДПС України ГУ ДПС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення (форми «Р») від 04.02.2019 № 45140305 на суму 17 960 573,28 грн. Граничний термін сплати зобов`язань 30.06.2021. Фактично погашено податковий борг з орендної плати в сумі 17 960 573,28грн - 10.12.2023, 11.12.2023, 13.12.2023.

ТОВ «Контактбудсервіс» було подано до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі ГУ ДПС у м. Києві податкові розрахунки № вiд 17.02.2020 за 2020 рік, № від 17.02.2021. ТОВ «Контактбудсервіс» порушено граничні терміни сплати з орендної плати. Фактично погашено податковий борг в сумі 3 882 099,00 грн - 11.12.2023.

Згідно пункту 124.1 статті 124 Податкового Кодексу у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу.

Щодо посилань позивача на настання строку виконання зобов`язання позивача щодо сплати орендної плати до введення 04.04.2018 господарським судом міста Києва мораторію на задоволення вимог кредиторів у справі №910/2902/18, то рішенням Господарського суду міста Києва від 05.12.2022 у справі №910/20011/21 стягнуто з ТОВ «Контактбудсервіс» на користь відповідача заборгованість по орендній платі за землю в розмірі 27002368,65 грн, судовий збір в розмірі 405035,52 грн, всього разом 27407404,20 грн. Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.09.2022 у справі №910/15569/21 стягнуто з ТОВ «Контактбудсервіс» на користь відповідача заборгованість по орендній платі за землю в розмірі 2158772,67 грн, судовий збір в розмірі 32381,59 грн, всього разом 2191154,26 грн., а також факт сплати згідно платіжних інструкцій №3615/26-15-13-04-26 від 14.12.2023 в сумі 25000000 грн та №3612/26-15-13-04-26 від 11.12.2023 в сумі 3146052, 07 грн позивачем податкового боргу по орендній платі в сумі 28146052,10 грн, тобто на 738647,90 грн більше, аніж визначено рішенням суду, а також факт сплати згідно платіжних інструкцій №JBKLNC808F3ZA3.1 НА СУМУ 445857,07 грн та №JBKLNC808F3ZA7.1 на суму 2410587,68 грн всього на суму 2856444,75 грн, що, на думку позивача зумовило неточності та невідповідності в розрахунку штрафних санкцій відповідача, то суд першої інстанції вірно вказав, що в матеріалах справи дійсно міститься ухвала Господарського суду міста Києва від 04.04.2018 року у справі №910/2902/18 про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Контактбудсервіс», відповідно до резолютивної частини якої, серед іншого ухвалено: відкрити провадження у справі №910/2902/18 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Контактбудсервіс»; визнано розмір вимог ініціюючого кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «НМТ Інвестментс» в розмірі 16450222 грн 33 коп.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника; заборонено боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.12.2022 у справі №910/20011/21 стягнуто з ТОВ «Контактбудсервіс» на користь відповідача заборгованість по орендній платі за землю в розмірі 27002368,65 грн, судовий збір в розмірі 405035,52 грн, всього разом 27407404,20 грн.; рішення господарського суду міста Києва від 19.09.2022 у справі №910/15569/21, яким стягнуто з ТОВ «Контактбудсервіс» на користь відповідача заборгованість по орендній платі за землю в розмірі 2158772,67 грн, судовий збір в розмірі 32381,59 грн, всього разом 2191154,26 грн., а також копії платіжних інструкцій №3615/26-15-13-04-26 від 14.12.2023 щодо сплати позивачем суми 25000000 грн та №3612/26-15-13-04-26 від 11.12.2023 на суму 3146052, 07 грн, а також платіжних інструкцій №JBKLNC808F3ZA3.1 НА СУМУ 445857,07 грн та №JBKLNC808F3ZA7.1 щодо сплати позивачем суми 2410587,68 грн всього на суму 2856444,75 грн.

Наведені доводи позивача не спростовують факту порушення позивачем граничних термінів сплати орендної плати, визначені наведеними вище нормами Податкового кодексу України та фактичного погашення податкового боргу в сумі 3882099,00 грн лише 11.12.2023 року, а також не підтверджують невідповідності та неточності складеного відповідачем та долученого до матеріалів справи розрахунку штрафних санкцій.

Відповідно до ст.1 КУзПБ кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ст. 41 КУзПБ мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю, у якого перебуває виконавче провадження на виконанні.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника) або перебування майна боржника, яке є предметом забезпечення, на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах;

забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій;

не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій;

зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію;

не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Поточними зобов`язаннями є вимоги поточних кредиторів, які виникають після дати відкриття провадження у справі про банкрутство, не підпадають під дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, передбаченого наведеною ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства, та підлягають виконанню в загальному порядку.

Відтак, не сплата позивачем орендної плати за землю, нараховану після введення мораторію, є порушенням п.287.3 ст.287 та п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України.

Поряд з цим, апелянтом не спростовано факту погашення останнім податкового боргу з орендної плати за землю на суму 17960573,28 грн відповідно до податкового повідомлення рішення (форми «Р») від 04.02.2019 року з граничним терміном сплати 30.06.2021 року - 10.12.2023, 11.12.2023, 13.12.2023 відповідно, а також відповідно до податкового розрахунку земельного податку за 2020 рік № на суму 163153,41 з граничним терміном сплати податкового зобов`язання 02.02.2021 лише 11.12.2023, та відповідно до уточненого податкового розрахунку земельного податку № від 17.02.2021 з граничним терміном сплати податкового зобов`язання 18.02.2021 року - 11.122.2023 року відповідно.

Реалізуючи диспозицію ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України щодо обов`язку доказування, враховуючи неодноразове посилання позивача на обставини, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод та інтересів, а саме, на існування певних невідповідностей та неточностей, складеного відповідачем та долученого до матеріалів справи розрахунку штрафних санкцій, судом було зобов`язано сторін скласти Акт звірки взаємних розрахунків, для чого позивачу з`явитися до відповідача.

Проте зазначена ухвала суду з процесуальних питань, занесена в протокол судового засідання, була проігнорована позивачем, та Акт звірки взаємних розрахунків сторонами складений не був, що мало логічним наслідком застосування судом ч.6 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме, вирішення судом справи на підставі наявних доказів, що на переконання колегії суддів, відповідає вимогам процесуального закону.

Таким чином, колегія суддів погоджується з тим, що враховуючи порушення вимог ПК України, спірне податкове повідомлення-рішення прийнято відповідачем правомірно.

Колегія суддів зазначає, що позивачем в апеляційній скарзі не спростовано належними доводами та доказами, які б відповідали вимогам ст.ст. 73 - 76 КАС України, факт порушення відповідачем вимог законодавства при проведенні перевірки та прийнятті спірного податкового повідомлення-рішення.

Крім того, апеляційна скарга не містить суттєво інших обґрунтувань, ніж ті, які були зазначені у позовній заяві, з урахуванням яких, суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи. Належних обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга позивача не містить.

Надаючи оцінку кожному окремому доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Контактбудсервіс" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Контактбудсервіс" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 червня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В. В. Кузьменко

Судді: О. М. Ганечко

Я. М. Василенко

Повний текст постанови складено 08.04.2026.