Справа № 816/685/16
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2026-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року

м. Київ

справа № 816/685/16

адміністративне провадження № К/990/3112/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шишова О.О.,

суддів: Желтобрюх І.Л., Яковенка М.М.

за участю:

секретаря судового засідання Івченка М.В.

представника позивача Метенка Т.І.

представника відповідача Борисенко С.В., Костильової А.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в касаційній інстанції справу

за позовом Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року (постановлену в складі колегії суддів: головуючого судді Русанової В.Б., суддів Жигилія С.П. , Перцової Т.С.)

УСТАНОВИВ;

І. Суть спору

1. Спільне підприємство "Полтавська газонафтова компанія" (далі- позивач, підприємство) звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Полтавської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області (далі-відповідач, податковий орган) про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень від 30 грудня 2015 року №, №, № та №.

2. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що відповідачем протиправно прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення, оскільки підвищення ставки із 28% до 55% було вперше тимчасово передбачено Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України" від 31 липня 2014 року № 1621-VII, який набрав чинності 03 серпня 2014 року. На постійній основі ставка у 55% була закріплена Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28 грудня 2014 року № 71-VIII, що набрав чинності із 01 січня 2015 року. При цьому відповідно до підпункту 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніше як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року. Таким чином тимчасове підвищення ставок плати за користування надрами для видобування природного газу з покладів, які повністю або частково залягають на глибині до 5000 метрів, передбачене Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України" від 31 липня 2014 року № 1621-VII є зміною до ставки податку, що внесена пізніше, як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду. Так само є зміною до ставки податку, що внесена пізніше, як за шість місяців до початку бюджетного періоду, закріплення на постійній основі ставки у 55% Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28 грудня 2014 року № 71-VIII.

ІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

3. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

4. Суд першої інстанції висновував, що станом на час подання позивачем податкових розрахунків з плати за користування надрами для видобування корисних копалин діяв Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року №71-VIII, яким збільшено ставку за користування надрами до 55%. Отже, саме за ставкою, встановленою п. 252.20 ст. 252 ПК у редакції вищевказаного Закону, СП «Полтавська газонафтова компанія» мало нарахувати та сплатити зобов`язання з рентної плати за природний газ та газовий конденсат, що видобувається в Україні.

5. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року скасовано рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2024 року та прийнято нову постанову, якою позов Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" - задоволено.

5.1. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 30.12.2015 №, №, № та №. Також було вирішено питання щодо розподілу судових витрат зі сплати судового збору.

6. Задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції вказував про порушення відповідачем порядку проведення камеральної перевірки та вихід за межі повноважень, наданих йому в межах таких перевірок.

6.1.Також суд апеляційної інстанції наголошував, що висновки суду першої інстанції щодо обов`язку позивача визначати розмір податкового зобов`язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за ІІI квартал 2015 року за ставками, встановленими Законами № 1621-VII та № 71-VIIІ не ґрунтуються на вимогах пп. 4.1.9. п. 4.1 ст. 4 ПК України.

ІІІ. Провадження в суді касаційної інстанції

7. Податковий орган не погодившись з постановою суду апеляційної інстанції подав касаційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права щодо відмови позовних вимог, просить скасувати постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року у справі №816/865/16 та залишити в силі рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2024 року.

8. Скаржник у касаційній скарзі зазначив підставами касаційного оскарження пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

8.2. Так, податковий орган уважає, що суд апеляційної інстанції не врахував усталені правові висновки Верховного Суду щодо застосування норм підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75, статей 54, 78 Податкового кодексу України та не врахуванням при застосуванні зазначених норм матеріального права висновків Верховного Суду викладених у постановах від 23.06.2018 у справі №803/552/17 та від 21.06.2018 у справі №813/448/17. Контролюючий орган вказує, що висновки акту камеральної перевірки, які свідчать про заниження суми податкових зобов`язань платника податків, заявлених у податкових деклараціях, уточнюючих розрахунках є підставою для донарахування грошових зобов`язань такому платнику податків згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України.

8.3. Також скаржник обґрунтовує свої вимоги неправильним застосуванням судом апеляційної інстанції норм підпункту 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України та не врахуванням при застосуванні зазначених норм матеріального права висновків Верховного Суду викладених у постанові від 19.04.2022 по справі № 816/687/16.

8.4. Представниці відповідача в судовому засіданні підтримали свою правову позицію, викладену в поданій касаційній скарзі, наполягали на скасуванні оскаржуваною постанови суду апеляційної інстанції та просили залишити в силі рішення суду першої інстанції.

9. У письмовому відзиві на касаційну скаргу податковий орган заперечував проти доводів позивачки, просив залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін як законні й обґрунтовані.

9.1. Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримав доводи та аргументи, наведені ним в судах попередніх інстанцій, поділяючи мотиви, з яких виходив суд апеляційної інстанції при вирішенні спору, просив залишити касаційну скаргу податкового ргану без задоволення.

IV. Установлені судами фактичні обставини справи

10. Суди попередніх інстанцій установили, що СП «Полтавська газонафтова компанія» зареєстроване як юридична особа, видами діяльності якого, серед інших, є добування сирої нафти та природного газу, про що свідчать відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

11. СП «Полтавська газонафтова компанія» подано до контролюючого органу уточнюючі податкові розрахунки з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за ІІІ квартал 2015 року:

№202, зареєстрований за № від 24.11.2015;

№212, зареєстрований за № від 24.11.2015;

№221, зареєстрований за № від 24.11.2015;

№226, зареєстрований за № від 24.11.2015 (т. 5 а.с. 19, 30, 42, 53).

12. У грудні 2015 р. ГУ ДФС у Полтавській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих в податкових розрахунках з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за III квартал 2015 року по Руденківському, Ігнатівському, Новомиколаївському та Мовчанівському родовищах, за наслідками якої складено акти від 11.12.2015:

- №163/1501/20041662, за висновками якого встановлено порушення СП «Полтавська газонафтова компанія» п. 252.20 ст. 252 ПК України, що призвело до заниження податкових зобов`язань з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за III квартал 2015 року у розмірі 3356 575,19 грн, у тому числі з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу на 3356 575,19 грн (т. 1 а.с. 61-62);

- №164/1501/20041662, за висновками якого встановлено порушення СП «Полтавська газонафтова компанія» п.252.20 ст.252 ПК України, що призвело до заниження податкових зобов`язань з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за III квартал 2015 року у розмірі 27848 884,74 грн, у тому числі з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу на 15434 838,89 грн; з рентної плати за користування надрами для видобування нафтового (попутного) газу на 12414 045,85 грн (т. 1 а.с.63-64);

- №165/1501/20041662, яким встановлено порушення СП «Полтавська газонафтова компанія» п. 252.20 ст. 252 ПК України, що призвело до заниження податкових зобов`язань з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за III квартал 2015 року у загальному розмірі 14258494,85 грн, у тому числі: з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу на 10 402 927,60 грн; з рентної плати за користування надрами для видобування нафтового (попутного) газу на 3855 567,25 грн (т. 1 а.с. 65-66);

- №166/1501/20041662, яким встановлено порушення СП «Полтавська газонафтова компанія» п. 252.20 ст. 252 ПК України, що призвело до заниження податкових зобов`язань з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за III квартал 2015 року у загальному розмірі 5735 067,56 грн. у тому числі: з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу на 1545 015,73 грн; з рентної плати за користування надрами для видобування нафтового (попутного) газу на 4190 051,83 грн (т. 1 а.с. 67-68).

13. 30.12.2015 податковим органом, на підставі актів камеральних перевірок прийняті податкові повідомлення рішення:

- №, яким СП «Полтавська газонафтова компанія» донараховано зобов`язання з рентної плати за природний газ та газовий конденсат, що видобувається в Україні у загальному розмірі 5034 862,79 грн (т. 1 а.с. 16-17);

- №, яким позивачу донараховано зобов`язання з рентної плати за природний газ та газовий конденсат, що видобувається в Україні у загальному розмірі 41773 327,12 грн (т. 1 а.с. 12-13);

- №, яким СП «Полтавська газонафтова компанія» донараховано зобов`язання з рентної плати за природний газ та газовий конденсат, що видобувається в Україні у загальному розмірі 21387 742,28 грн (т. 1 а.с. 14-15);

- №, яким СП «Полтавська газонафтова компанія» донараховано зобов`язання з рентної плати за природний газ та газовий конденсат, що видобувається в Україні у загальному розмірі 8602 601,35 грн (т. 1 а.с. 10-11).

14. Позивач, уважаючи протиправними податкові повідомлення-рішення відповідача, звернувся до суду з вимогами про їх скасування.

V. Оцінка Верховного Суду

15. Надаючи оцінку доводам скаржника у касаційні скарзі колегія суддів касаційної інстанції виходить з вимог частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

16. Перевіривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судами першої та апеляційної інстанції в оскаржуваних судових рішеннях норм матеріального і процесуального права у спірних правовідносинах, Верховний Суд приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

17. Спір у цій справі стосується, зокрема обов`язку позивача, як платника рентної плати за користування надрами для видобування газу природного з покладів, які повністю або частково знаходяться на глибині до/ чи понад 5 000 метрів, сплачувати рентну плату за ставкою 55% від вартості товарної продукції гірничого підприємства у ІІІ кварталі 2015 року.

18. Верховний Суд у постанові від 19.04.2022 у справі №816/687/16 відступив від висновку в постановах від 07.09.2018 у справі № 826/18755/15, від 17.03.2021 № 816/846/16, від 01.07.2021 № 816/844/16 та сформулював висновок, що норми підпункту 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 ПК не відміняють дію норми, якою встановлено (змінено) податок (збір) та/або будь-який елемент податку (збору) і яка запроваджена законом, що прийнятий пізніше, ніж за шість місяців до початку бюджетного періоду, в якому запроваджується податок (збір) та/або зміни будь-якого елементу податку (збору). Колізії між такою нормою та принципом стабільності немає, оскільки принцип стабільності застосовується в системному зв`язку з іншими принципами податкового законодавства. Така норма не застосовується лише тоді, якщо вона суперечить принципу верховенства права в контексті права платника податку на мирне володіння майном.

19. Зважаючи на конституційні засади визначення меж законодавчого регулювання податкових правовідносин та враховуючи відсутність свавільного втручання в права позивача у зв`язку з прийняттям Закону «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» (далі- Закон №71-VIIІ), позивач був зобов`язаний сплачувати рентну плату за І - ІІІ квартали 2015 року за ставкою, встановленою пунктом 252.20 статті 252 Податкового кодексу України у редакції зазначеного Закону, який діяв станом на вказаний звітний податковий період.

20. Відповідно до пункту 252.20 статті 252 ПК (в редакції Закону №71-VIIІ) ставка рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин установлюються у відсотках від вартості товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) у розмірах:

- газ природний (будь-якого походження) з покладів, які повністю або частково залягають на глибині до 5000 метрів, - 55,00 відсотків від вартості товарної продукції гірничого підприємства;

- газ природний (будь-якого походження) з покладів, які повністю залягають на глибині понад 5000 метрів, - 28,00 відсотків від вартості товарної продукції гірничого підприємства

21. Так, СП «Полтавська газонафтова компанія» 24.11.2015 подано до контролюючого органу уточнюючі податкові розрахунки з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за ІІІ квартал 2015 року № 202, № 212, № 221, № 226, в яких податкове зобов`язання за ІІI квартал 2015 року розраховано з урахуванням ставки плати 28 відсотків (рядок 7 розрахунків).

22. Згідно з рядком 9 уточнюючого податкового розрахунку з плати за користування надрами для видобування корисних копалин № 202 (зареєстрований за № від 24.11.2015) податкове зобов`язання за результатами виправлених помилок складає: 2534 991,30 грн.

23. Згідно з рядком 9 уточнюючого податкового розрахунку з плати за користування надрами для видобування корисних копалин № 212 (зареєстрований за № від 24.11.2015) податкове зобов`язання за результатами виправлених помилок складає: 7360 796,17 грн.

24. Згідно з рядком 9 уточнюючого податкового розрахунку з плати за користування надрами для видобування корисних копалин № 221 (зареєстрований за № від 24.11.2015) податкове зобов`язання за результатами виправлених помилок складає: 10317 889,89 грн.

25. Згідно з рядком 9 уточнюючого податкового розрахунку з плати за користування надрами для видобування корисних копалин № 226 (зареєстрований за № від 24.11.2015) податкове зобов`язання за результатами виправлених помилок складає: 1818 198,03 грн.

26. Позивачем у вказаних уточнюючих податкових розрахунках з плати за користування надрами для видобування корисних копалин (№ від 24.11.2015 а.с. 19, т.5, № від 24.11.2015 а.с. 30, т.5, № від 24.11.2015 а.с. 42, т.5, № від 24.11.2015 а.с. 53, т.5) визначено розмір податкового зобов`язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за ІІI квартал 2015 року з урахуванням ставки на рівні 28%.

27. Колегія суддів звертає увагу на те, що декларація не містить конкретизації підстави зменшення податкового зобов`язання.

28. У судовому засіданні представник позивача, у тому числі, зазначав, що ставка рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин залежить також від глибини видобутку корисних копалин. Проте Актам перевірки від 11.12.2015 №163/1501/20041662, №164/1501/20041662, №165/1501/20041662, №166/1501/20041662 щодо цих обставин суди оцінку не надали.

29. Звертаючись до суду першої інстанції, позивач оскаржував податкові повідомлення рішення зокрема, в правильності застосування податковим органом ставки рентної плати на рівні 55 %.

30. Під час апеляційного провадження позивач зазначав про необхідність перевірки правильності розрахунку податкових повідомлень рішень, у тому числі наявності підстав для застосування штрафних санкцій у розмірі 50%.

31. Податковий орган під час камеральної перевірки (чотири Акта) установив порушення СП «Полтавська газонафтова компанія» п. 252.20 ст.252 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкових зобов`язань з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за III квартал 2015 року, у тому числі з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу, що стало застосуванням штрафних санкцій у розмірі 50% від суми заниженого грошового зобов`язання в оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях.

32. Так, при визначені штрафних санкцій в оскаржених в цій справі податкових повідомленнях-рішеннях у розмірі 50% від суми заниженого грошового зобов`язання, контролюючий орган виходив з того, що раніше, а саме 29 грудня 2015 року Полтавською ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області винесено податкове повідомлення-рішення №, яким визначено до сплати СП «Полтавська газонафтова компанія» зобов`язання з плати за користування надрами для видобування природного газу у загальному розмірі - 8696223,76 грн (в т.ч. 6956979,01 грн - основного платежу та 1739244,75 грн - штрафної санкції), тобто таким рішенням застосовано до Позивача штрафні санкції у розмірі 25% за перше заниження податкових зобов`язань.

33. Колегія суддів звертає увагу на те, що суди першої та апеляційної інстанції вирішуючи спір, не надали оцінки Актам перевірки від 11.12.2015 №163/1501/20041662, №164/1501/20041662, №165/1501/20041662, №166/1501/20041662 на предмет належного обґрунтування наявності порушення СП «Полтавська газонафтова компанія» п. 252.20 ст. 252 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкових зобов`язань з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за III квартал 2015 року.

34. Також поза увагою судів залишилося надання правової оцінки Деклараціям зі сплати за користування надрами для видобування корисних копалин (за формою чинною на момент їх подачі) щодо інформації для визначення глибини залягання покладів видобутого вуглеводнів (до 5000 м, понад 5000 м), умов видобутку природного газу (під час виконання договорів спільної діяльності) та подальшого використання видобутого природного газу (реалізовано відповідно до пункту 252.24. статті 252 ПКУ).

35. Отже, під час нового розгляду судам необхідно надати юридичну оцінку встановленим податковим порушенням, які зафіксовані Актами перевірки щодо задекларованих позивачем плати за користування надрами для видобування корисних копалин (за формою чинною на момент їх подачі) на предмет інформації для визначення глибини залягання покладів видобутих корисних копалин. Дані податкових декларацій чи не містили або могли містити необхідну та достатню інформацію про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати плати за користування надрами для видобування корисних копалин.

36. Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наголошував, що для виконання завдань адміністративного судочинства впроваджено принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, який полягає насамперед у активній ролі суду при розгляді справи. В адміністративному процесі, на відміну від суто змагального процесу, де суд оперує виключно тим, на що посилаються сторони, мають бути повністю встановлені обставин справи, щоб суд ухвалив справедливе та об`єктивне рішення. Принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору; з`ясовує якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин; а у разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази.

37. Ураховуючи викладене, суд зазначає, що застосуванню норм матеріального права передує встановлення обставин у справі, підтвердження їх відповідними доказами. Тобто, застосування судом норм матеріального права повинно вирішити спір, який виник між сторонами у конкретних правовідносинах, які мають бути встановлені судами на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі.

38. Відомості про обставини справи, на підставі яких суд приймає відповідне рішення по суті, повинні бути достовірними, тобто відповідність доказу об`єктивній дійсності є його безсумнівність, яка обумовлена зібраними матеріалами справи; достатніми, що відображається в наявності такої системи належних, допустимих, достовірних доказів, які отримані в результаті всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, пов`язаних з предметом справи та всієї сукупності зібраних у ній доказів і яка достовірно встановлює всі обставини справи; належними, тобто властивість доказу, яка характеризує зв`язок відомостей і які становлять його зміст з обставинами, які підлягають доказуванню; допустимими, тобто відповідними процесуальній формі їх одержання, єдиною загальною вимогою недопустимості доказів є виявлення порушень закону при їх збиранні.

39. При цьому обов`язок суду встановити дійсні обставини справи при розгляді адміністративного позову безвідносно до позиції сторін випливає з офіційного з`ясування всіх обставин справи як принципу адміністративного судочинства, закріпленого нормами статті 2 та частини четвертої статті 9 КАС України, відповідно до змісту якого суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Тобто, цей принцип зобов`язує суд до активної ролі в судовому процесі для належного встановлення обставин у справі, що розглядається.

40. Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Результат такого дослідження має бути відображений у мотивувальній частині судового рішення відповідно до положень частини четвертої статті 246 КАС України.

41. У межах цієї справи суди першої та апеляційної інстанцій не дотримались обов`язку із безпосереднього, всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та надання правової оцінки усім доводам учасників справи, застосувавши формальний підхід до її вирішення та порушивши правила офіційного з`ясування обставин справи.

42. Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

43. За правилами статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; 4) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 5) як розподілити між сторонами судові витрати; 6) чи є підстави допустити негайне виконання рішення; 7) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

44. Відповідно до частин першої - четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

45. Згідно з частиною другою статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо: 1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу; або 2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або; 3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; 4) суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.

46. Частиною четвертою зазначеної статті встановлено, що справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

47. Ураховуючи те, що порушення норм процесуального права допустили обидві судові інстанції, судові рішення у цій справі підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

48. Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з`ясувати всі фактичні обставини справи, з урахуванням предмета доказування у цій справі, з перевіркою їх належними та допустимими доказами, надати належну правову оцінку кожному доказу окремо та у їх сукупності.

VI. Судові витрати

49. З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.

50. Повний текст постанови складено 02 квітня 2026 року.

51. Керуючись статтями 3, 341, 344, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області - задовольнити частково.

2. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року у справі №816/685/16 - скасувати, справу направити на новий розгляд до Полтавського окружного адміністративного суду.

3. На підставі частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України складення рішення у повному обсязі відкласти на строк - до 5 днів.

4. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не може бути оскаржена.

Головуючий О.О. Шишов

Судді І.Л. Желтобрюх

М.М. Яковенко