Справа № 580/157/26
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2026-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

01 квітня 2026 року Справа № 580/157/26
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової перевірив матеріали адміністративної справи №580/157/26 за позовом Уманської окружної прокуратури (вул. Гайдамацька 16, м.Умань, Черкаська область, 20301, ) до Уманської міської ради (площа Соборності 1, м.Умань, Черкаська область, 20301, ) про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, постановив ухвалу.

07.01.2026 вх.№ 834/26 позивач у позовній заяві просить:

визнати протиправною бездіяльність Уманської міської ради щодо приведення штатної чисельності Служби у справах дітей Уманської міської ради відповідно до нормативів, установлених частиною 7 статті 4 Закону України 24 січня 1995 року № 20/95-ВР «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей»;

зобов`язати Уманську міську раду вчинити дії, спрямовані на приведення штатної чисельності Служби у справах дітей Уманської міської ради відповідно до нормативів, установлених частиною 7 статті 4 Закону України 24 січня 1995 року № 20/95-ВР «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей», а саме: доукомплектувати на 2 особи.

26.01.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, 19.02.2026 зупинив провадження, 01.04.2026 поновив провадження у справі.

05.03.2026 вх.№11651/26 представником Уманської міської ради надана до суду заява про закриття провадження у справі, позаяк на виконання ухвали суду рішенням Уманської міської ради від 20.02.2026 №3-92/8 «Про затвердження структури та загальної чисельності апарату Уманської міської ради та її виконавчих органів на 2026 рік у новій редакції (станом на 01.03.2026 року)» виконана вимога щодо вчинення проактивних дій, спрямованих на приведення штатної чисельності працівників служби у справах дітей Уманської міської ради відповідно до вимог частини сьомої статті 4 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та соціальні установи для дітей» до вимог законодавства, предмету спору немає, позаяк бездіяльність припинена шляхом прийняття індивідуального акта.

24.03.2026 вх.№15490/26 представник Уманської окружної прокуратури надала до суду клопотання та зазначила, що після звернення прокурора 07.01.2026 до суду, 05.03.2026 відповідачем у справі подані додаткові пояснення, згідно яких Уманською міською радою прийняте рішення від 20.02.2026 №3-92/8 «Про затвердження структури та загальної чисельності апарату Уманської міської ради та її виконавчих органів на 2026 рік у новій редакції (станом на 01.03.2026 року)», штатна чисельність Служби у справах дітей Уманської міської ради установлена в кількості 9 осіб, тому також просить закрити провадження у справі та повернути суму сплаченого судового збору.

Відповідно до частини 3 статті 9 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Аналіз змісту частин першої-третьої статті 139 КАС України дозволяє дійти висновку про те, що витрати суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору за будь-яких результатів розгляду справи (задоволення або відмова в задоволенні позову, як повністю, так і частково) не потребують розподілу за результатом розгляду справи. На користь саме такого тлумачення свідчить зміст частини третьої статті 139 КАС України, відповідно до якої суд не включає до складу судових витрат, що підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору.

Суд вважає, що такий підхід законодавця до правового регулювання розподілу витрат на сплату судового збору нерозривно пов`язаним із завданням адміністративного судочинства, що розуміється у вирішенні судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 140 КАС України встановлює особливості розподілу судових витрат у разі відмови позивача від позову, ці особливості стосуються певної (однієї із багатьох, що згадані встатті 139 КАС України) ситуації реалізації позивачем свого процесуального права на відмову від позову та прийняття судом відповідного рішення. Та обставина, що в цій статті не зазначено правового статусу позивача (суб`єкт владних повноважень чи особа), на думку суду, не змінює підходу, запровадженого в загальній нормі (стаття 139 КАС України) про те, що витрати суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору не потребують розподілу за результатом розгляду справи, крім судових витрат суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз.

Суд дійшов висновку, що передбачене статтею 140 КАС України правило щодо присудження витрат застосоване, якщо позивачем є фізична особа або юридична особа, яка не є суб`єктом владних повноважень; якщо позивачем виступає суб`єкт владних повноважень, тоді незалежно від результатів розгляду справи понесені ним судові витрати, крім судових витрат суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, не підлягають розподілу. Інше тлумачення цих статей призведе до парадоксальної ситуації, для прикладу у випадку задоволення позову суб`єкта владних повноважень до особи про стягнення заборгованості (податкового боргу, адміністративно-господарських санкцій тощо) судовий збір з відповідача стягнутий не буде, а сплата особою відповідачем боргу до бюджету до прийняття судом рішення та, відповідно, відмови позивача суб`єкта владних повноважень від позову з мотивів погашення відповідачем заборгованості призведе до стягнення з відповідача (особи) судового збору. У контексті цього прикладу видається помилковим аргумент про те, що обов`язок відповідача відшкодувати позивачу (суб`єкту владних повноважень) судовий збір є мірою відповідальності за поведінку, що змусила позивача вирішувати спір у судовому порядку, незалежно від суб`єктного складу сторін спору, адже законодавець не покладає на відповідача такого обов`язку у випадку задоволення позовних вимог до нього позивача суб`єкта владних повноважень. Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду, що викладені в постанові від 29.08.2022 у справі №826/16473/15, від 16.09.2022 у справі №826/20304/16.

З наявних у матеріалах справі доказів та документів суд не встановив наявності обставин, що би вказували на те, що представники сторін не мають достатнього обсягу повноважень, або що закриття провадження у цій справі суперечить закону чи порушує чиї-небудь права, свободи або інтереси, тому суд дійшов до висновку про достатні підстави для задоволення клопотань представників сторін про закриття провадження у справі.

Суд закриває провадження у справі відповідно до п.8 ч.1 ст.238 КАС України щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Згідно із ч.2 ст.238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Керуючись ст. 2, 5-16, 139, 140, 238, 241-243, 248, 256, 293-297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі №580/157/26 за позовом Уманської окружної прокуратури до Уманської міської ради про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Відмовити у задоволенні клопотання Уманської окружної прокуратури про повернення сплаченого судового збору.

Ухвала набрала законної сили відповідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 КАС України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів ЄСІТС з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 № 1845/О/15-21.

Копію ухвали направити сторонам справи.

Ухвала складена, підписана 01.04.2026.

СуддяЛариса ТРОФІМОВА