Справа № 420/24626/25
Суддя: Бабенко Д.А.
Дата ухвалення: 2026-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабенка Д.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКИЙ ШИННИЙ ТЕРМІНАЛ» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКИЙ ШИННИЙ ТЕРМІНАЛ»« до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України, в якій позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС в Одеській області щодо неприйняття рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної №470 від 28.05.2024 року, складеної та поданої на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКИЙ ШИННИЙ ТЕРМІНАЛ», в Єдиному реєстрі податкових накладних;

зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №470 від 28.05.2024 року, подану на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКИЙ ШИННИЙ ТЕРМІНАЛ», в Єдиному реєстрі податкових накладних датою фактичного надходження вказаної накладної.

Стислий виклад позиції позивача.

Як зазначено у позовній заяві, підставою для звернення до суду з даним позовом є порушення прав та охоронюваних законом інтересів ТОВ «ОДЕСЬКИЙ ШИННИЙ ТЕРМІНАЛ» на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 470 від 28.05.2024р. на суму 129570,00 грн, у т.ч. ПДВ 21595,00 грн, сформовану за правилом «першої події» (відвантаження товару) за господарською операцією з ТОВ «ЕВЕРЛАСТ».

Представник позивача зазначає, що 30.11.2023 між ТОВ «ОДЕСЬКИЙ ШИННИЙ ТЕРМІНАЛ», як постачальником, та ТОВ «ЕВЕРЛАСТ», як покупцем, було укладено Договір поставки №ОШТ-21814.

В позовній заяві зазначено, що 16.05.2024 Комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС в Одеській області приймає рішення №9723 про відповідність ТОВ «ОДЕСЬКИЙ ШИННИЙ ТЕРМІНАЛ» критеріям ризиковості платника податку, де вказано, що позивач відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.

За твердженням представника позивача, відповідність позивача пункту 8 критеріїв ризиковості була встановлена ГУ ДПС в Одеській області в результаті виявлення постачання позивачем товарів (послуг) на користь ТОВ «НІКСПЕЦТРАНС», щодо якого було прийнято рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.

Представник позивача зауважує, що єдиною підставою для віднесення позивача до переліку ризикових платників податку стали господарські операції з постачання товарів та послуг іншому контрагенту ТОВ «НІКСПЕЦТРАНС».

Як зазначено у позовній заяві, 28.05.2024 у межах Договору поставки №ОШТ-21814 позивач поставив покупцю товар на суму 129570,00 грн, у т.ч. ПДВ 21595,00 грн, а саме: шини 385/65R22.5 APOLLO ENDURACE RT2 у кількості 7 шт., що підтверджується Видатковою накладною №4245 від 28.05.2024.

Представник позивача зазначає, що 28.05.2024 позивач сформував податкову накладну №470 від 28.05.2024 на суму відвантаженого товару за правилом «першої події».

За твердженням представника позивача, 17.06.2024 в межах встановлених законодавством строків позивач відправив на реєстрацію податкову накладну №470 від 28.05.2024 на загальну суму 129570,00 гривень, у т.ч. ПДВ 21595,00 грн., сформовану за наслідком відвантаження товару ТОВ «ЕВЕРЛАСТ».

У змісті позовної заяви вказано, що 17.06.2024 реєстрація вказаної накладної була зупинена.

За твердженням представника позивача, єдиною причиною зупинення відповідно до квитанції №1 від 17.06.2024 є те, що ПН складена та подана платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку (додаток 1 Порядку).

Представник позивача зазначає, що 24.07.2024 позивач, не погодившись із рішенням від 16.05.2024 № 9723 про свою відповідність критеріям ризиковості платника податків, оскаржує це рішення до Одеського окружного адміністративного суду, ухвалою від 26.07.2024 якого було відкрито провадження у справі №420/23350/24.

Крім цього представник позивача звертає увагу, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.09.2024 по справі №400/6256/24, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2024, визнано протиправним та скасовано рішення №19026 від 25.06.2024 про відповідність ТОВ «НІКСПЕЦТРАНС» п.8 Критеріїв ризиковості платника податку та зобов`язано ГУ ДПС в Миколаївській області виключити ТОВ «НІКСПЕЦТРАНС» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.

В подальшому, за твердженням представника позивача, 05.12.2024 Одеський окружний адміністративний суд приймає рішення у справі № 420/23350/24, яким визнано протиправним та скасовано рішення від 16.05.2024 №9723 про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку та зобов`язано ГУ ДПС в Одеській області виключити позивача з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості.

Проте, як зауважує представник позивача, ГУ ДПС в Одеській області оскаржило його в апеляційному порядку, і рішення набрало законної сили пізніше.

За твердженням представника позивача, 22.01.2025 Миколаївський окружний адміністративний суд по справі №400/11672/24 приймає рішення, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2025, яким визнано протиправним та скасовано вже нове рішення від 26.11.2024 №31278 про відповідність ТОВ «НІКСПЕЦТРАНС» п.8 Критеріїв ризиковості платника податку та зобов`язано ГУ ДПС в Миколаївській області виключити ТОВ «НІКСПЕЦТРАНС» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.

Як вказує представник позивача, 16.05.2025 постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.12.2024 по справі №420/23350/24 щодо виключення позивача з переліку ризикових платників податків було залишено без змін, а апеляційна скарга ГУ ДПС в Одеській області без задоволення.

У зв`язку з цим, як зазначено у позовній заяві, 10.06.2024 Комісія ГУ ДПС в Одеській області виключила позивача з переліку ризикових платників податку на виконання судового рішення, що набрало законної сили.

Представник позивача вказує, що 25.06.2025 позивач направив Комісії ГУ ДПС в Одеській області Повідомлення №259 про подання пояснень та копій документів для прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної №470 від 28.05.2024, реєстрацію якої було раніше зупинено.

В подальшому, за твердженням представника позивача, 25.06.2025 позивач отримав Квитанцію № 2, згідно якої Повідомлення від 25.06.2025 №259 не прийнято до розгляду через порушення по ПН/РК від 28.05.2024 №470 термінів, визначених п. 6 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 12.12.2019 №520.

Представник позивача зауважує, що жодного рішення щодо спірної податкової накладної відповідачем не приймалось, податкова накладна №470 від 28 травня 2024 року на загальну суму 129570,00 грн. не зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також не прийнято рішення про відмову у її реєстрації, що, в свою чергу, свідчить про протиправну бездіяльність відповідачів. В свою чергу, відсутність рішення щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинено, як раз породжує правову невизначеність для позивача.

При цьому, представник позивача звертає увагу, що фактичні обставини справи беззаперечно свідчать, що реєстрація податкової накладної була зупинена на тій підставі, що цьому передувало прийняття контролюючим органом протиправного рішення від 16 травня 2024 року, яким сформовано висновки про відповідність позивача, як платника податку критеріям ризиковості платника податку на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку, і саме це і лише це стало причиною зупинення реєстрації податкової накладної.

Стислий зміст заперечень Головного управління ДПС в Одеській області.

Головне управління ДПС в Одеській області проти задоволення позовних вимог заперечує.

Як вказано у відзиві, позивачем направлено на реєстрацію П/Н № 470 від 28.05.2024. 25.06.2025 сформовано Повідомлення №259, яке в подальшому не прийнято до розгляду на підставі того, що порушено терміни, визначені пунктом 6 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 12.12.2019 №520.

Представник Головного управління ДПС в Одеській області зазначає, що відповідно до п. 6 Порядку № 520, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою складення податкової накладної, розрахунку коригування. У відзиві вказано, що податковий орган дійшов до висновку, що граничний термін для подання письмових пояснень та копій документів щодо П/Н від 28.05.2024 № 470 контролюючим органом пов`язаний з датами формування податкових накладних.

З урахуванням вищевикладеного, представник Головного управління ДПС в Одеській області просить суд відмовити у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКИЙ ШИННИЙ ТЕРМІНАЛ».

Стислий зміст заперечень Державної податкової служби України.

Державна податкова служба України не скористалась правом на подання відзиву та не подала до суду відзив на позовну заяву.

Стислий виклад відповіді на відзив.

Представником позивача направлено до суду відповідь на відзив на позовну, в якій позивач не погоджується з доводами Головного управління ДПС в Одеській області, у зв`язку з тим, що на переконання позивача бездіяльність відповідача є протиправною, і протилежне відповідачем не доведено.

Так, за твердженням представника позивача, неприйняття відносно спірної податкової накладної, реєстрацію якої було зупинено, жодного рішення призводить до невизначеності її статусу.

Крім цього представник позивача вказує, що подання платником пояснень за межами 365-ти денного строку спричинено саме внаслідок протиправних бездіяльності та рішень відповідача.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 05.08.2025 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до ст.262 КАС України в електронній формі, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї доказами, відзивом та наданими доказами, відповіддю на відзив, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, і перевіривши їх доказами, суд встановив такі обставини.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, товариство з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКИЙ ШИННИЙ ТЕРМІНАЛ», , зареєстроване як юридична особа 02.03.2018 року та взято на податковий облік.

Видами діяльності позивача за КВЕД є: 45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів (основний); 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; 45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 47.30 Роздрібна торгівля пальним; 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет; 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; 52.21 Допоміжне обслуговування наземного транспорту; 71.20 Технічні випробування та дослідження; 77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів; 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів; 77.39 Надання в оренду інших машин, устатковання та товарів, н.в.і.у.

В межах здійснення своєї господарської діяльності 30.11.2023 між ТОВ «ОДЕСЬКИЙ ШИННИЙ ТЕРМІНАЛ» (постачальник) та ТОВ «ЕВЕРЛАСТ» (покупець) укладений Договір поставки товару №ОШТ-21814, відповідно до умов якого ТОВ «ОДЕСЬКИЙ ШИННИЙ ТЕРМІНАЛ» зобов`язується поставити покупцю Товар (шини, диски, акумуляторні батареї до транспортних засобів, інші запасні частини (надалі за Договором - Товар/запчастини) в асортименті, кількості та за ціною в українській гривні, що узгоджуються Сторонами за допомогою факсимільного або електронного зв`язку, чи в усній формі, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити його на умовах даного Договору. За достовірність всіх даних, що заявляються для доставки Товару, відповідальність несе виключно Покупець. Підтвердженням факту узгодження Сторонами найменування, асортименту, кількості, ціни Товару є прийняття ПОКУПЦЕМ Товару по видатковій накладній, виданій постачальником, яка після її підписання Сторонами має юридичну силу Специфікації в розумінні ст. 266 Господарського Кодексу України. Товар, прийнятий покупцем по видатковій накладній не підлягає поверненню за ініціативою покупця, окрім випадків його невідповідності якості, або якщо кількість переданого Товару перевищує кількість, що заявлена покупцем за умови дотримання Покупцем порядку пред`явлення претензії.

В межах зазначеного договору, ТОВ «ОДЕСЬКИЙ ШИННИЙ ТЕРМІНАЛ» та ТОВ «ЕВЕРЛАСТ» складено та підписано видаткову накладну від 28.05.2024 №4245.

31 травня 2024 у межах зазначеного договору позивач отримав від ТОВ «ЕВЕРЛАСТ» оплату у розмірі 129570,00 грн, у т.ч. ПДВ 21595,00, що підтверджується платіжною інструкцією від 31.05.2024 №2187.

За правилом першої події (відвантаження товару) товариством з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКИЙ ШИННИЙ ТЕРМІНАЛ» сформувало податкову накладну №470 від 28.05.2024 року на суму 129570,00 грн, в тому числі, ПДВ 21595,00 грн.

Судом встановлено, що податкові накладну позивачем скеровано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Проте, згідно з квитанцією від 17.06.2024 реєстрація вказаної податкової накладної була зупинена відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, оскільки ПН складені та подані платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку (додаток 1 Порядку). Позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідність позивача пункту 8 критеріїв ризиковості була встановлена ГУ ДПС в Одеській області в результаті виявлення постачання позивачем товарів (послуг) на користь ТОВ «НІКСПЕЦТРАНС», , щодо якого було прийнято рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.

Позивач, не погодившись із рішенням від 16.05.2024 №9723 про свою відповідність критеріям ризиковості платника податків, оскаржив його до суду, 26.07.2024 відкрито провадження у справі №420/23350/24.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.12.2024 у справі №420/23350/24, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.05.2025, визнано протиправним та скасовано рішення від 16.05.2024 №9723 про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку та зобов`язано ГУ ДПС виключити позивача з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості.

Сторонами не заперечується, що 10.06.2025 Комісія виключила позивача з переліку ризикових платників податку на виконання судового рішення, що набрало законної сили.

Контрагент позивача, постачання на користь якого слугувала підставою для віднесення позивача до ризикових платників, ТОВ «НІКСПЕЦТРАНС» також оскаржив прийняті відносно нього два рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку до суду.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.09.2024 по справі №400/6256/24, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2024 року, визнано протиправним та скасовано рішення №19026 від 25.06.2024 про відповідність ТОВ «НІКСПЕЦТРАНС» п.8 Критеріїв ризиковості платника податку та зобов`язано ГУ ДПС в Миколаївській області виключити ТОВ «НІКСПЕЦТРАНС» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.01.2025 по справі №400/11672/24, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2025, визнано протиправним та скасовано рішення від 26.11.2024 №31278 про відповідність ТОВ «НІКСПЕЦТРАНС» п.8 Критеріїв ризиковості платника податку та зобов`язано ГУ ДПС в Миколаївській області виключити ТОВ «НІКСПЕЦТРАНС» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.

25.06.2025 року позивач скористався своїм правом та на адресу контролюючого органу ним було направлено повідомлення №259 про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено.

До вказаних пояснень платником долучено 28 додатків.

25.06.2025 позивач отримав Квитанцію №2, згідно якої повідомлення від 25.06.2025 року №259 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено не прийнято до розгляду: по ПН/РК від 28.05.2024 №470 порушено терміни, визначені пунктом 6 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 12.12.2019 №520.

Вважаючи протиправною бездіяльність Головного управління ДПС в Одеській області щодо неприйняття рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної №470 від 28.05.2024 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, складеної та поданої на реєстрацію товариством з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКИЙ ШИННИЙ ТЕРМІНАЛ», позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Вирішуючи адміністративну справу та надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

За правилами п.185.1 ст.185 ПК України, операції платників податку з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, є об`єктом оподаткування податком на додану вартість.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, в силу вимог п.187.1 ст.187 ПК України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 201.7 ст.201 ПК України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.1 ст.201 ПК України встановлений обов`язок платника податків на дату виникнення податкових зобов`язань скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з п.201.10 ст.201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01.07.2017 в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

На виконання вказаних вище норм законодавства позивачем сформовано ПН №470 від 28.05.2024 та засобами телекомунікаційного зв`язку подано її на реєстрацію в ЄРПН, проте позивач отримав квитанції, в яких вказано, що відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України реєстрація ПН в ЄРПН зупинена, у зв`язку з відповідністю платника податку п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 201.16 ст.201 ПК України встановлено, що реєстрація ПН/РК в ЄРПН може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 11.12.2019 №1165 (далі Порядок №1165), у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено та/або подано податкову накладну/розрахунок коригування для реєстрації в Реєстрі, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Пунктами 10,11 Порядку №1165 встановлено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Мінфіну від 12.12.2019 №520 (далі Порядок №520).

Тобто, згідно з п.11 Порядку №1165, при зупиненні реєстрації податкової накладної зазначається пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Пунктами 4,5 Порядку №520 встановлено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Платник податку, який склав податкову накладну/розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації таких податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може подати такі документи:

договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;

інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.

Згідно з пунктами 9, 10, 11 Порядку №520, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до п.4 цього Порядку:

або приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому ст.42 глави 1 розділу II Кодексу, за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;

або направляє повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування;

або приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі у разі надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому ст.42 глави 1 розділу II Кодексу, за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Платник податку має право подати до контролюючого органу додаткові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення.

За результатами розгляду поданих додаткових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем їх отримання, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Якщо платник податку не надав додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі протягом 5 робочих днів, що настають за днем граничного строку їх подання, визначеного абзацом шостим цього пункту.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання/часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі набирає чинності в день прийняття відповідного рішення.

Рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Отже, зміст переліку документів, встановлений п.5 Порядку №520, свідчить про те, що він є загальним і повинен диференціюватися в залежності від того, яка господарська операція покладена в основу виникнення податкових зобов`язань з ПДВ, тобто узгоджуватися з вимогами, як п.185.1 ст.185, так і п.187.1 ст.187 ПК України.

За таких обставин, суд вважає, що контролюючий орган повинен при зупиненні реєстрації податкової накладної не лише запропонувати надати документи, а навести їх конкретний перелік, оскільки в п.5 Порядку №520 наведений приблизний та не вичерпний («може включати») перелік документів необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі. Такий конкретний перелік документів повинен бути визначений також у повідомленні, якщо контролюючий орган вважав необхідним витребувати додаткові документи.

Судом встановлено, що позивачу не запропоновано переліку конкретних документів необхідних для реєстрації ПН при зупиненні їх реєстрації.

В силу приписів ч.5 ст.242 КАС України, суд застосовує до спірних правовідносин правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 30.01.2020 у справі №300/148/19, в якій зазначено, що при юридичній оцінці рішення про відмову в реєстрації податкової накладної суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано врахували, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не було зазначено перелік документів, необхідних для її реєстрації. З врахуванням цієї обставини невідповідність вимоги контролюючого органу в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної щодо надання документів правовій визначеності виключала для контролюючого органу можливість прийняття негативного для позивача рішення з підстав невиконання ним вимоги. Можливість виконання платником податків обов`язку надати документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного переліку цих документів. Конкретний перелік таких документів може залежати, зокрема від змісту операції з постачання, суб`єктного складу її учасників, їх податкової поведінки. Загальними вимогами, яким повинен відповідати акт індивідуальної дії, як акт правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість. В разі незазначення в індивідуальному акті підстав його прийняття (фактичних і юридичних), чітких та зрозумілих мотивів його прийняття такий акт не може вважатися правомірним. З огляду на неконкретність вимоги контролюючого органу про надання документів рішення про відмову в реєстрації податкових накладних не відповідає критерію обґрунтованості.

Верховний Суд вказав, що правова позиція такого ж змісту щодо застосування вище наведених норм матеріального права вже була висловлена Верховним Судом, зокрема у постановах від 16.04.2019 касаційне провадження №К/9901/4895/19 (справа №826/10649/17), від 28.10.2019 касаційне провадження №К/9901/23858/19 (справа №640/983/19). Вказана позиція зазначена та підтримана в постанові Верховного Суду від 21.02.2020 року по справі №640/1131/19, від 30.01.2020 року у справі №300/148/19

Судом встановлено, що реєстрація ПН позивача зупинена з пропозицією надання додаткових документів без визначення його переліку, що неможливо вважати мотивованою вимогою контролюючого органу.

Водночас, підставою зупинення реєстрації ПН №470 від 28.05.2024 визначено лише те, що платник відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Разом з тим, рішення про відповідність ТОВ «ОДЕСЬКИЙ ШИННИЙ ТЕРМІНАЛ» критеріям ризиковості платника податку від 16.05.2024 №9723 визнано протиправним та скасовано рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.12.2024 у справі №420/23350/24, яке набрало законної сили 16.05.2025.

Сторонами не заперечується, що 10.06.2025 Комісія виключила позивача з переліку ризикових платників податку на виконання судового рішення, що набрало законної сили.

Крім того, рішення №19026 від 25.06.2024 та №31278 від 26.11.2024 про відповідність контрагента позивача ТОВ «НІКСПЕЦТРАНС» (постачання на користь якого слугувала підставою для віднесення позивача до ризикових платників), також скасовані рішеннями Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.09.2024 по справі №400/6256/24, яке набрало законної сили 04.11.2024, та від 22.01.2025 по справі №400/11672/24, яке набрало законної сили 12.05.2025.

Згідно з п.6 Порядку №1165, у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня за основним місцем обліку платника податку виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

У разі виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, на підставі рішення комісії регіонального рівня або рішення суду автоматично виключаються з переліку ризикових його контрагенти за умови, що:

виключною підставою для включення такого контрагента до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості на підставі пункту 8 додатка 1, було здійснення операції з таким платником податку;

відсутні інші підстави та інформація, за якою встановлено відповідність контрагента критеріям ризиковості платника податку.

Відповідно до п.6-1 Порядку №1165, у разі прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку за результатами розгляду інформації та копій документів, поданих платником податку для підтвердження невідповідності критеріям ризиковості платника податку, або прийняття комісією центрального рівня рішення про задоволення скарги та скасування рішення комісії регіонального рівня про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, наступного робочого дня після дати прийняття такого рішення підлягають автоматичній реєстрації податкові накладні/розрахунки коригування, якщо одночасно виконуються такі умови:

реєстрацію таких податкових накладних/розрахунків коригування зупинено на підставі відповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку згідно з рішеннями, прийнятими починаючи з дати останнього включення платника податку в перелік платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, до дати подання інформації та копій документів, за результатами розгляду яких прийняте рішення про невідповідність критеріям ризиковості платника податку;

дата подання для реєстрації в Реєстрі таких податкових накладних/розрахунків коригування припадає на період, що не перевищує 180 днів до дати подання інформації та копій документів, за результатами розгляду яких прийняте рішення про невідповідність критеріям ризиковості платника податку або рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку, якщо щодо такого рішення комісією центрального рівня задоволено скаргу та скасовано рішення комісії регіонального рівня про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку;

на початок операційного дня, протягом якого здійснюється така автоматична реєстрація в Реєстрі, операції в таких податкових накладних/розрахунках коригування не відповідають критеріям ризиковості здійснення операцій згідно з додатком 3 та стосовно платника податку відсутнє чинне рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку;

щодо таких податкових накладних/розрахунків коригування платника податку комісією регіонального рівня не прийнято рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Порядком №520;

у день такої автоматичної реєстрації в Реєстрі наявна сума податку, на яку платник податку має право зареєструвати такі податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі, обчислена відповідно до пункту 200-1.3 або 200-1.9 статті 200-1 Кодексу.

Всупереч вимог п.6, 6-1 Порядку №1165, позивача не було автоматично виключено з переліку платників, що відповідають критеріям ризикових платників податків, і, відповідно, не була автоматично зареєстрована спірна податкова накладна.

Суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності Комісії щодо неприйняття рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної №470 від 28.05.2024, складеної та поданої на реєстрацію ТОВ «ОДЕСЬКИЙ ШИННИЙ ТЕРМІНАЛ», в Єдиному реєстрі податкових накладних є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні датами їх подання, суд виходить з такого.

Приписами пункту 20 Порядку №1246 передбачено, що внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

В цьому випадку, зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані позивачем податкові накладні датою їх подання є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та належним способом захисту порушеного права.

Суд також враховує, що чинним законодавством покладено на Державну податкову службу України обов`язок щодо прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Тобто, фіскальному органу надано право вільно обирати одне з двох рішень, яке на його думку є законодавчо обґрунтованим та правильним. А отже, «свобода розсуду» фіскального органу, у разі встановлення судом протиправності відмови у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, звужується до єдиного юридично допустимого рішення, в даному випадку рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКИЙ ШИННИЙ ТЕРМІНАЛ» №470 від 28.05.2024 датою фактичного подання на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 11.06.2019 у справі №480/4038/18 та від 28.11.2019 у справі №1640/2650/18.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог частини 1 статті 139 КАС України, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа лише у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень.

Як встановлено судом, позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №230 від 22.07.2025.

У зв`язку із повним задоволенням позову, судові витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн належить стягнути на його користь з Головного управління ДПС в Одеській області, оскільки саме комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області порушені права та інтереси позивача.

Суд зазначає, що представником позивача подане до суду клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 грн.

У відзиві на позов представник відповідача зазначив, що заявлений розмір витрат є завищеним, становить надмірний тягар для відповідача, стягнення витрат на правничу допомогу у сумі 20000,00 грн не відповідає критеріям розумності та співрозмірності. Представник відповідача просить суд зменшити розмір витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, до одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2025 року 3028,00 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з такого.

За змістом статті 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Цей висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/16.

На підтвердження розміру витрат зі сплати професійної правничої допомоги у зв`язку з розглядом справи представником позивача надано копію договору про надання правничої допомоги №01/07/2024 від 01.07.2024, укладеного між ТОВ «ОДЕСЬКИЙ ШИННИЙ ТЕРМІНАЛ» та адвокатом Гершман Людмилою Володимирівною, за умовами якого клієнт у порядку та на умовах, визначених цим договором, доручає, а адвокат зобов`язаний надати клієнту за плату послуги адвоката щодо здійснення представництва (правничої допомоги) прав та інтересів клієнта, зокрема, судах України будь-якої ланки, без обмеження повноважень адвоката.

Відповідно до п.3.1 договору, клієнт зобов`язаний сплатити адвокату вартість юридичних послуг адвоката (гонорар), що надаються, в порядку та строки, визначені в додаткових угодах, шляхом сплати виставлених адвокатом рахунків за послуги.

02 липня 2025 року сторонами укладено додаткову угоду №4 до договору про надання правничої допомоги №01/07/2024 від 01.07.2024, у якій погодили, що гонорар адвоката за договором складається з фіксованої суми в розмірі 20000 грн за надання правничої допомоги, що включає:

аналіз первинних документів, наданих клієнтом;

аналіз чинного законодавства та судової практики з приводу спірних правовідносин;

надання правових консультацій щодо збору необхідної інформації, документів, які мають значення для вирішення спору;

формування правової позиції;

складання процесуальних документів (позовна заява, відповідь на відзив, письмові пояснення тощо);

подача процесуальних документів до суду (у тому числі через Електронний суд).

19.08.2025 року сторони уклали акт наданих послуг до договору про надання правничої допомоги №01/07/2024 від 01.07.2024, пунктами 2-3 якого визначили, що загальна сума гонорару склала 20000 грн за надані наступні послуги:

аналіз первинних документів, наданих клієнтом;

аналіз чинного законодавства та судової практики з приводу спірних правовідносин;

надання правових консультацій щодо збору необхідної інформації, документів, які мають значення для вирішення спору;

формування правової позиції;

складання та подання через Електронний суд позовної заяви,

вивчення відзиву на позовну заяву;

складання та подання через Електронний суд відповіді на відзив.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону № 5076-VI, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, зі змінами, затвердженими З`їздом адвокатів України 2019 року 15 лютого 2019 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання), розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

У відповідності з правовою позицією Верховного Суду, наведеною у додатковій постанові від 05.09.2019 року у справі №826/841/17, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вказана позиція узгоджується з позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц та постанові Верховного Суду від 03.08.2021 у справі №480/3172/20.

Так, суд, дослідивши зміст наданих послуг з урахуванням складності справи та виконаної адвокатом роботи, доходить висновку, що правнича допомога, яка складається з аналізу первинних документів, наданих клієнтом, аналізу чинного законодавства та судової практики з приводу спірних правовідносин, надання правових консультацій щодо збору необхідної інформації, документів, які мають значення для вирішення спору, формування правової позиції, за своєю природою входить до послуг зі складання позовної заяви, що передбачає вивчення та опрацювання необхідної кількості документів, аналіз законодавства та судової практики, підготовку правової позиції та узгодження її з позивачем.

Отже, на підставі вищенаведеного, враховуючи обсяг виконаних адвокатом робіт, значення справи для позивача, предмет позову та обсяг задоволених позовних вимог, те, що дана справа відноситься до категорії справ незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження у порядку статті 262 КАС України, суд доходить висновку, що заявлений представником позивача до відшкодування розмір витрат на правничу допомогу є завищеним та таким, що підлягає зменшенню.

Відтак, суд вважає заяву представника позивача частково обґрунтованою та що її необхідно задовольнити в частині стягнення з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, оскільки саме цим суб`єктом владних повноважень порушено права позивача.

Керуючись ст.2, 5, 6, 72, 77, 90, 120, 139, 241-246, 255, 258, 262, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКИЙ ШИННИЙ ТЕРМІНАЛ» (вул. Пастера, буд. 29-Б, с. Нерубайське, Біляївський р-н, Одеська обл., 67661, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, буд. 5, м. Одеса, Одеська обл., 65044, ), Державної податкової служби України (Львівська пл., буд. 8, м. Київ, Київська обл., 04053, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС в Одеській області щодо неприйняття рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної №470 від 28.05.2024, складеної та поданої на реєстрацію товариством з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКИЙ ШИННИЙ ТЕРМІНАЛ», в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №470 від 28.05.2024, подану на реєстрацію товариством з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКИЙ ШИННИЙ ТЕРМІНАЛ», в Єдиному реєстрі податкових накладних датою фактичного подання на реєстрацію до Єдиного реєстру податковий накладних.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКИЙ ШИННИЙ ТЕРМІНАЛ» судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКИЙ ШИННИЙ ТЕРМІНАЛ» витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Дмитро БАБЕНКО