Справа № 140/14261/24
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2026-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 квітня 2026 року

м. Київ

справа №140/14261/24

адміністративне провадження № К/990/13382/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Уханенка С.А.,

суддів: Жука А.В., Білак М.В.,

перевірив касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Остапенка Андрія Ігоровича на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови, визнання дій та бездіяльності протиправними зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною і скасування постанови Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 01.04.2024; визнання протиправною бездіяльності ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо не складання Свідоцтва про хворобу за формою, наведеною у Додатку № 11 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402; зобов`язання ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 належним чином оформити постанову від 15.03.2022 за результатами медичного огляду, шляхом складання Свідоцтва про хворобу за формою, наведеною у Додатку № 11 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402; визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів недостовірних відомостей про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку; зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 виправити недостовірні відомості Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо ОСОБА_1 шляхом виключення відомостей про порушення ним правил військового обліку.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2025 року позов ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови, визнання дій та бездіяльності протиправними зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо не складання Свідоцтва про хворобу за формою, наведеною у Додатку № 11 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 та зобов`язання ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 належним чином оформити постанову від 15.03.2022 за результатами медичного огляду, шляхом складання Свідоцтва про хворобу за формою, наведеною у Додатку № 11 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 залишено без розгляду.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2025 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2026 року, в задоволенні позову відмовлено.

23 березня 2026 року засобами поштового зв`язку представник позивача надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на судові рішення у цій справі.

Предметом спору у цій справі є правомірність дій органів військово-лікарської комісії і ТЦК та СП.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Наведене означає, що положеннями пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено можливість перегляду, як виняток, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо заявником зазначені випадки, передбачені підпунктами "а" - "г" цієї норми та викладені підстави, визначені частиною четвертою статті 328 КАС України.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, справа розглянута Волинським окружним адміністративним судом в порядку спрощеного позовного провадження.

Оскаржуючи судові рішення у справі, яка розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, скаржник у касаційній скарзі послався на підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та зазначив, що касаційна скарга стосується питань права, які мають фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики в умовах збройної агресії та обумовленої нею загальної мобілізації - в аспекті розуміння змісту та обсягу повноважень Центральної ВЛК, зокрема, в питанні скасування постанов позаштатних постійно діючих ВЛК та направлення осіб на повторні (контрольні) медичні огляди.

Перевіривши викладені доводи, Верховний Суд наголошує, що скаржник не навів переконливих аргументів щодо існування виключної правової проблеми, яка потребує вирішення Верховним Судом, та наявності різної судової практики у подібних правовідносинах. Наведені доводи фактично зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи та незгоди з наданою судами правовою оцінкою, що відповідно до положень КАС України не є підставою для відкриття касаційного провадження у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження. Колегія суддів звертає увагу скаржника, що переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає справи, які мають найважливіше (найбільш принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів», а тому не може здійснювати повторну оцінку доказів належно досліджених судами першої та апеляційної інстанцій, та/або переоцінювати їх.

Отже, Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Разом з цим скаржник послався на підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та зазначив, що ця справа має виняткове значення для позивача, оскільки вона пов`язана із правильним визначенням правового статусу позивача (відношення до військового обов`язку) у спірних правовідносинах (військовозобов`язаний чи невійськовозобов`язаний) в умовах воєнного стану та триваючої мобілізації. Також скаржник вказує, що: «конкретно справа позивача не становить «значного суспільного інтересу», але порушені в касаційній скарзі питання такий інтерес загалом становлять, у зв`язку з великою кількістю людей, які проходять процедуру призову на військову службу під час мобілізації та вважають, що вони мають бути визнані непридатними до військової служби на підставі та порядком, які встановлені в Положенні № 402.».

Верховний Суд , перевіривши викладені доводи зазначає, що позаяк твердження скаржника про виняткове значення справи для позивача не підтверджене належними доводами та доказами і зводиться до загального посилання на важливість для позивача правильного визначення правового статусу у сфері військового обов`язку.

Разом з тим, сама по собі значущість справи для її учасника, у тому числі пов`язана з проходженням військово-лікарської експертизи чи виконанням військового обов`язку в умовах воєнного стану, не є безумовною підставою для висновку про її «виняткове значення» у розумінні зазначеної норми процесуального права. Доводи заявника касаційної скарги не обґрунтовані обставинами, які б виділяли вимоги скаржника у цій справі в якусь особливу категорію спорів, є винятковими та такими, що без судового захисту можуть призвести до незворотних наслідків для позивача.

Крім того, доводи скаржника щодо існування значного суспільного інтересу фактично спростовуються ним самим, оскільки він прямо зазначає, що ця справа такого інтересу не становить. Посилання ж на абстрактну кількість осіб, які можуть перебувати у подібних правовідносинах, є загальним припущенням і не свідчить про наявність у цій конкретній справі ознак суспільного інтересу.

Таким чином, підстави, передбачені підпунктом «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, відсутні.

Отже, Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Відтак, Суд дійшов висновку, що у касаційній скарзі скаржником не наведено обґрунтованих підстав можливості допуску касаційної скарги до перегляду судових рішень, прийнятих за наслідками розгляду справи за правилами спрощеного провадження.

З огляду на відхилення Верховним Судом зазначених заявником виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав касаційного оскарження цих рішень, встановлених пунктами 1, 2, 3, 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Остапенка Андрія Ігоровича на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови, визнання дій та бездіяльності протиправними зобов`язання вчинити дії.

2. Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності - засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіС.А. Уханенко А.В. Жук
М.В. Білак