Справа № 520/16326/25
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2026-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2026 р. Справа № 520/16326/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2025, головуючий суддя І інстанції: Супрун Ю.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі №520/16326/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НАНОЕКСПО+»

до Державної податкової служби України , Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «НАНОЕКСПО+» (далі позивач, ТОВ «НАНОЕКСПО+») звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі відповідач-1, ГУ ДПС у Харківській області, податковий орган, контролюючий орган, апелянт), Державної податкової служби України (далі відповідач-2, ДПС України), у якому просило:

- визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Харківській області від 03.03.2025 за №12569346/41708124 про відмову в реєстрації податкової накладної № 40 від 19.02.2024 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Харківській області від 03.03.2025 за №12569345/41708124 про відмову в реєстрації податкової накладної № 41 від 19.02.2024 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 40 від 19.02.2024, подану ТОВ «НАНОЕКСПО+», датою її подання;

- зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 41 від 19.02.2024, подану ТОВ «НАНОЕКСПО+», датою її подання.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30.06.2025 відкрито спрощене провадження по справі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2025 роз`єднано у самостійні провадження вимоги, заявлені по справі № 520/16326/25.

У межах справи № 520/16326/25 залишити вимоги, щодо визнання протиправним та скасування Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Харківській області від 03.03.2025 за №12569346/41708124 про відмову в реєстрації податкової накладної № 40 від 19.02.2024 в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 40 від 19.02.2024, подану ТОВ «НАНОЕКСПО+», датою її подання.

Харківський окружний адміністративний суд, рішенням від 26 серпня 2025 року, позов ТОВ «НАНОЕКСПО+» задовольнив.

Визнав протиправним та скасував Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Харківській області від 03.03.2025 за №12569346/41708124 про відмову в реєстрації податкової накладної № 40 від 19.02.2024 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

Зобов`язав ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 40 від 19.02.2024, подану ТОВ «НАНОЕКСПО+», датою її подання.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Харківській області на користь ТОВ «НАНОЕКСПО+» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1511,50 грн.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань ДПС України на користь ТОВ «НАНОЕКСПО+» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1511,50 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції рішення ГУ ДПС у Харківській області, подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування фактичних обставин справи, просило скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Вказує, що позивачу запропоновано надати копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування, а саме: розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків. Однак, на вказані повідомлення платником податку частково не було надано первинних документів щодо постачання товарів. Зауважимо, що в своїх Повідомленнях Комісія ГУ ДПС у Харківській області запропонувала Позивачу надати вичерпний перелік документів. Однак, частково первинні документи надано не було.

Звертає увагу, що судом першої інстанції не враховано інформацію, зазначену у Листі № від 22.07.2025 (вх. ГУ ДПС № 50709/5/ЕП від 22.07.2025) Слідчого управління ГУНП в Харківській області, стосовно здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001321 від 22.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 Кримінального кодексу України, відносно ТОВ «НАНОЕКСПО+», що лише підтверджує правомірність першого етапу зупинення реєстрації податкової накладної на підставі п. 8 Критеріїв, зважаючи на відповідність платника податку ознакам ризиковості.

Зазначає, що походження реалізованого товару платник пояснював придбанням у ТОВ «МИНЕРАЛИС» на підставі Договору поставки № 18 від 27.11.2023, однак, на розгляд Комісії ГУ ДПС від товариства не надходили документи, підтверджуючі переміщення товару від Постачальника до складу ТОВ «НАНОЕКСПО+» та інструкції/банківські виписки на підтвердження здійснення розрахунків на виконання умов Договору поставки № 18 від 27.11.2023 з ТОВ «МИНЕРАЛИС».

Також вважає, що позивач не надав первинні документи по взаємодії з ТОВ з іноземними інвестиціями «ТРАНСІНВЕСТСЕРВІС».

Стверджує, що платіжна інструкція № 19640 від 28.05.2024, надана платником податку на підтвердження проведення оплати від ТОВ «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», не містить обов`язкових реквізитів, а тому не могла бути врахована податковим органом.

Також вказало на дискреційність повноважень ДПС України у питаннях реєстрації податкових накладних.

Позивач не погодився з доводами апеляційної скарги та подав відзив на неї, у якому просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу без задоволення. Вказав на необґрунтованість та безпідставність доводів податкового органу, з огляду на те, що позивач надав податковому органу абсолютно повний пакет документів, у тому числі з усіма платіжними документами.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які сторони посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судовим розглядом встановлено обставини, які не оспорено сторонами.

ТОВ «НАНОЕКСПО+»), зареєстровано 06.11.2017, номер запису 0074969.

Позивача зареєстровано за основним місцем обліку ГУ ДПС У ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ (ОСНОВ`ЯНСЬКИЙ Р-Н М.ХАРКОВА) номер взяття на облік платника податків 74, місцезнаходження: 61010, Харківська обл., м. Харків, Гімназійна набережна, буд. 24.

В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань містяться відомості щодо наступних видів діяльності Позивача: 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля (основний); 46.13 Діяльність посередників у торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно- технічними виробами; 46.18 Діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами; 46.76 Оптова торгівля іншими проміжними продуктами.

Основною діяльністю підприємства ТОВ «НАНОЕКСПО+» є неспеціалізована оптова торгівля.

ТОВ «НАНОЕКСПО+» сформовано податкову накладну від 19.02.2024 №40, і направлено її для реєстрації до Єдиного реєстру податкових накладних.

Реєстрацію вищевказаних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/PK для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивачем було надано до контролюючого органу необхідні документи, що підтверджується повідомленням про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 18.02.2025.

ГУ ДПС у Харківській області направлено позивачу повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень від 21.02.2025.

Позивачем було не надавались документи на повідомлення від 21.02.2025.

ГУ ДПС у Харківській області прийнято рішення від 03.03.2025 за №12569346/41708124 про відмову у реєстрації податкової накладної від 19.02.2024 № 40.

Позивач, не погодившись з наведеним, звернувся за захистом своїх прав до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що у контролюючого органу не було жодних законних та обґрунтованих підстав для відмови у проведенні реєстрації податкової накладної № 40 від 19.02.2024, а належним способом захисту прав позивача є зобов`язання ДПС України зареєструвати відповідні податкові накладні в ЄРПН.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України (далі за текстом - ПК України) визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

Відповідно до абзацу першого пункту 201.1 статті 201 ПК, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Абзацами першим, другим пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначений Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінетом Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі - Порядок №1165, в редакції, чинній на час спірних правовідносин).

Пунктом 2 Порядку №1165 передбачено, що автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Пунктом 7 Порядку №1165 визначено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Пунктами 10 та 11 Порядку №1165 передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Додатком 1 до Порядку №1165 визначено Критерії ризиковості платника податку на додану вартість.

До критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість пунктом 8 віднесено у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування. Довідник кодів податкової інформації, що стала підставою для розгляду питання про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, визначається ДПС та затверджується відповідним наказом, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті ДПС.

Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, регламентований Порядком прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520 (далі-Порядок №520).

Пунктами 2-4 Порядку №520 передбачено, що рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, приймають комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі територіальних органів ДПС (далі - комісія регіонального рівня). Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у терміни, визначені пунктом 9 цього Порядку, та надсилає його платнику податку на додану вартість (далі - платник податку) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» і «Про електронні довірчі послуги». У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі. При цьому у разі зупинення реєстрації податкової накладної контролюючий орган має зазначити конкретний критерій ризиковості із розрахованим показником за відповідним критерієм, якому відповідає платник податку або операція, та визначити чіткий перелік документів, необхідних для розгляду питання про реєстрацію податкової накладної у ЄРПН.

За змістом пункту 5 Порядку №520 платник податку, який склав податкову накладну / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації таких податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може подати такі документи: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі. У разі, коли у квитанції до податкової накладної / розрахунку коригування зазначено код товару/ послуги згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності / умовним кодом товару / Державним класифікатором продукції та послуг, операція за яким стала підставою для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів виключно до такої операції. Подання письмових пояснень та копій документів до розрахунків коригування, у яких передбачено зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, має право ініціювати отримувач (покупець), для чого: отримувач (покупець) надсилає такі пояснення та копії документів постачальнику (продавцю) через електронний кабінет в електронній формі з накладенням кваліфікованого електронного підпису; постачальник (продавець) подає такі пояснення та копії документів з накладенням кваліфікованого електронного підпису до контролюючого органу; отримувачу (покупцю) надходить в електронний кабінет інформація щодо дати подання пояснень та копій документів постачальником (продавцем) і результату розгляду комісією регіонального рівня таких пояснень та копій документів..

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування /пункт 6 Порядку № 520/.

Відповідно до пунктів 9 - 11 Порядку № 520, у редакції, чинній з 14.07.2023 на момент розгляду документів позивача, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня

За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку:

або приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;

або надсилає повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування;

або приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у разі надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Платник податку має право подати до контролюючого органу додаткові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення.

Додаткові письмові пояснення та копії документів, зазначені в абзаці шостому цього пункту, платник податку подає до ДПС засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».

За результатами розгляду поданих додаткових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем їх отримання, приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Якщо платник податку не надав додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі протягом 5 робочих днів, що настають за днем граничного строку їх подання, визначеного абзацом шостим цього пункту, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

З тексту квитанцій про зупинення реєстрації податкової накладної № 40 від 19.02.2024 слідує, що підставою для зупинення реєстрації цих податкових накладних стала їх відповідність позивача вимогам пункту п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Додатково повідомлено: показник «D» та «Р».

Перелік документів, необхідний для розблокування податкової накладної податковим органом не наведений.

Доказів на підтвердження інформації, яка зазначена в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, відповідачі до суду не надали.

Колегія суддів зазначає, що станом на момент зупинення реєстрації податкових накладних було чинним рішення про відповідність позивача п. 8 критеріям ризиковості платника податків, яке було у подальшому визнано скасовано рішенням комісії ГУ ДПС у Харківській області від 26.09.2024 № 24694.

У зв`язку з зупиненням реєстрації спірних податкових накладних, позивач у поданих до контролюючого органу поясненнях такого змісту:

…Податкова накладна №40 була сформована на виконання умов Договору про закупівлю товарів №4307/Д33-24 від 31.01.2024 (копія договору додається). Предметом закупівлі є Сіль кам`яна що відображено у Договорі та Додатку №1 до Договору Специфікації.

На підставі видаткової накладної №91 від 19.02.2024, ТОВ НАНОЕКСПО+ було відвантажено товар - Сіль кам`яну у кількості 138,35 тонн на загальну суму 691 748,89 з ПДВ (копія видаткової та рахунку на оплату додаються).

28.05.2024 КП КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО здійснено оплату вказаного товару, що підтверджується платіжною інструкцією №19640 (копія додається). Оплата здійснена частково в сумі 576 457,41 грн., що є вартістю поставки за вирахуванням ПДВ. Сума ПДВ була притримана до моменту реєстрації податкової накладної.

Взаєморозрахунки по вказаним операціям підтверджуються карткою по рахунку 361 (додаються). Наявність товару «Сіль технічна» на складі підтверджується оборотно-сальдовою відомістю 281 (додається).

Постачальником солі кам`яної ТОВ НАНОЕКСПО+ є ТОВ "МИНЕРАЛИС" на підставі договору поставки № 18 від 23.11.2023. Копії документів додаються (контракт, специфікація, видаткові накладні та ін.)

Перевезення товару здійснювалося з жд станції Чорноморська» на адресу КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» жд станція Почайна, про що складено накладну від 12.02.2024 року про відправлення вантажу залізничним транспортом (копія накладної додається).

Розпорядження №76 на отримання товарно-матеріальних цінностей від 19.02.2024 року Доручення згідно якого представник покупця КП КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО Тімощук Галина Миколаївна отримувала товар, який вказано у видатковій накладній №91 від 19.02.2024 р. (додається).

На підставі видаткової накладної була складена податкова накладна №40 від 19.02.2024 на суму 691748,89 грн, у т.ч. ПДВ 115291,48 грн, реєстрація якої було зупинена.

Враховуючи викладене, прошу розглянути повідомлення з наданими поясненнями та копії документів та зареєструвати податкову накладну №40 від 19.02.2024 року в єдиному реєстрі податкових накладних, складену ТОВ «НАНОЕКСПО+», ІПН 74, на загальну суму з ПДВ 691 748,89 грн., у т.ч. ПДВ 115 291,48 грн. на отримувача Комунальне підприємство Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО ІПН 99..

Податковий орган надіслав позивачеві повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень, в якому вказав про необхідність подання копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, а саме постачання товарів, розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків, у графі додаткова інформація відсутні будь-які відомості щодо подання конкретних документів.

При цьому всупереч вимогам форми повідомлення відповідачем не вказано яких конкретно документів йому не вистачає для ухвалення рішення про реєстрацію податкових накладних.

Зміст позову та відзиву на апеляційну скаргу свідчать, що позивач не знав про існування повідомлення про необхідність подання додаткових пояснень та/ або документів.

ГУ ДПС у Харківській області на підтвердження направлення вказаного повідомлення надав до суду першої інстанції через підсистему «Електронний Суд» файл з назвою «СКРІН 1.png».

Дослідивши вказаний файл колегія суддів встановила, що там розміщена світлина з «Журналу розгляду повідомлень щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовлений ПН/РК» по податковій накладній № 40 від 19.02.2024. У цьому журналі відображена інформація, що повідомлення від 21.02.2025 були надіслані позивачеві 21.02.2025, а в графі «статус обробки повідомлення щодо недостатності» вказано «надіслано».

В абзаці 6 п. 9 Порядку № 520 чітко та однозначно вказано, що «Платник податку має право подати до контролюючого органу додаткові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення.».

Тобто платник має право надати відповідні пояснення та копії документів протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення.

З наданого файлу колегія суддів констатує, що повідомлення про необхідність подання додаткових пояснень та/ або документів від 21.02.2025 були надіслані позивачеві, проте інформація про доставку цих повідомлень до електронного кабінету платника та/або отримання платником таких повідомлень відсутнє.

Таким чином ГУ ДПС у Харківській області не довело факту належного повідомлення ТОВ «НАНОЕКСПО+» про існування повідомлення про необхідність подання додаткових пояснень та/ або документів від 21.02.2025.

Наявність у первинно поданих позивачем документах документів саме щодо постачання товарів та платіжних документів по взаємовідносинам з Комунальним підприємством Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО (далі КП КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО) та ТОВ "МИНЕРАЛИС", свідчать, що комісія вкрай поверхнево дослідила надані позивачем пояснення та документи та повторно витребувала вже наявні у її розпорядженні платіжні документи.

При цьому у спірних рішеннях від 03.03.2025 за №12569346/41708124 контролюючий орган відмовляє у реєстрації податкової накладної № 40 від 19.02.2024 з огляду на ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних головних управлінь, а у графі додаткова інформація відсутні будь-які відомості щодо подання конкретних документів.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає безпідставним твердження податкового органу про неподання позивачем документів, оскільки відповідач не вказав які конкретно документи не були надані, навіть у спосіб підкреслення типу такого документа.

Отже позивач у письмових поясненнях податковому органу сформував відповідну інформацію та подав відповідні документи, які підтверджують правомірність складання податкової накладної № 40 від 19.02.2024, які були ретельно досліджені судом апеляційної інстанції.

Твердження апелянта про неподання позивачем розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків є помилковими та спростовується наданими позивачем документами. Колегія суддів зауважує на тому, що апелянт навіть в апеляційній скарзі не наводить документів, які нібито не надав позивач.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги колегія суддів вважає необхідним врахувати такі позиції Верховного Суду, викладені:

- у постанові від 21.05.2019 по справі № 0940/1240/18, зміст якої зводиться до того, що суди не мають досліджувати документи та аргументи суб`єкта владних повноважень (у нашому випадку - ГУ ДПС у Харківській області), які не були підставами для прийняття спірного рішення, оскільки такі дії суду призведуть до порушення судами вимог принципу офіційного з`ясування обставин справи та безпідставне розширення предмету доказування.

- у постанові від 28.05.2020 у справі № 826/17201/17, суб`єкт владних повноважень (у нашому випадку - ГУ ДПС у Харківській області) не може обґрунтовувати правомірність рішення, що оскаржується, іншими обставинами, ніж ті, що зазначені безпосередньо в документі, що оскаржується. За іншого підходу суб`єкт владних повноважень міг би самостійно та довільно змінювати (доповнювати) обґрунтування своїх дій (рішень) після їх вчинення (ухвалення), що не сумісне з принципами правової визначеності та належного урядування. У зв`язку з цим адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності («виправдання» свого рішення).

- у п. 75 постанови від 17.12.2018 у справі № 509/4156/15-а вказав: «… адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності («виправдання») свого рішення.».

Твердження апелянта про те, що платіжна інструкція № 19640 від 28.05.2024, надана платником податку на підтвердження проведення оплати від ТОВ «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», не містить обов`язкових реквізитів, а тому не могла бути врахована податковим органом не була покладена в основу спірного рішення, а тому апелянт не має права посилатися на такі обставини у намаганні виправдати своє протиправне рішення. Більш того, «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» є комунальним підприємством, а не ТОВ, як помилково вказує апелянт.

Також безпідставним є твердження апелянта про те, що судом першої інстанції не враховано інформацію, зазначену у Листі № від 22.07.2025 (вх. ГУ ДПС № 50709/5/ЕП від 22.07.2025) Слідчого управління ГУНП в Харківській області, стосовно здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001321 від 22.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 Кримінального кодексу України, відносно ТОВ «НАНОЕКСПО+», що лише підтверджує правомірність першого етапу зупинення реєстрації податкової накладної на підставі п. 8 Критеріїв, зважаючи на відповідність платника податку ознакам ризиковості з таких підстав.

По перше, вказаний лист не був покладений в основу спірного протиправного рішення.

По-друге, саме по собі факт існування кримінального провадження, в якому здійснюється досудове розслідування, не підтверджує того, що господарська операція не відбулася, факт вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, склад правопорушення та вина особи, якій таке правопорушення інкримінується, підтверджується ВИКЛЮЧНО обвинувальним вироком суду (ст.ст. 369, 373 КПК України). Більш того, у цьому листі йдеться про наявність двох досудових розслідувань у кримінальних провадженнях, одне з яких закрито.

По-третє, вказаний лист не підтверджує правомірність першого етапу зупинення реєстрації податкової накладної на підставі п. 8 Критеріїв, зважаючи на відповідність платника податку ознакам ризиковості, як безпідставно стверджує апелянт, оскільки наявність кримінального провадження за ст. 191 КК України не віднесено до Критеріїв ризиковісті платника податків як за Порядком № 520 так і наказу ДПС від 11.01.2023 № 17.

Стосовно твердження апелянта про те, що на розгляд Комісії ГУ ДПС від товариства не надходили документи, підтверджуючі переміщення товару від Постачальника до складу ТОВ «НАНОЕКСПО+» та інструкції/банківські виписки на підтвердження здійснення розрахунків на виконання умов Договору поставки № 18 від 27.11.2023 з ТОВ «МИНЕРАЛИС», а також первинні документи по взаємодії з ТОВ з іноземними інвестиціями «ТРАНСІНВЕСТСЕРВІС», колегія суддів звертає увагу ГУ ДПС у Харківській області на таке.

По-перше, вказані обставини не були відображені у спірному протиправному та незаконному рішенні, а тому не мають враховуватися судом.

По-друге, у надісланому та не отриманому позивачем повідомленні ГУ ДПС у Харківській області вимагало у позивача первинні документи щодо постачання товару, а не його придбання, тобто ГУ ДПС у Харківській області вимагало у ТОВ «НАНОЕКСПО+» документи, складені у зв`язку з постачанням товарів на адресу КП КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО, а не документи щодо придбання та транспортування реалізованих КП КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО товарів від ТОВ «МИНЕРАЛИС» та ТОВ з іноземними інвестиціями «ТРАНСІНВЕСТСЕРВІС». Згадки про ці підприємства у повідомленні відсутні.

Більш того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу ГУ ДПС у Харківській області на приписах абз 8 п. 5 Порядку № 520, відповідно до якого у разі, коли у квитанції до податкової накладної / розрахунку коригування зазначено код товару/ послуги згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності / умовним кодом товару / Державним класифікатором продукції та послуг, операція за яким стала підставою для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів виключно до такої операції.

Отже, позивач надав повний пакет документів по взаємовідносинам саме з КП КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО та по взаємовідносинам з ТОВ «МИНЕРАЛИС».

Також суд акцентує увагу на тому, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі № 822/1817/18, від 04.12.2018 у справі № 821/1173/17, від 21.05.2019 у справі № 0940/1240/18, від 12.11.2019 у справі № 816/2183/18.

При цьому колегія суддів зазначає, що реальність або нереальність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами може бути перевірена контролюючим органом виключно під час проведення документальної перевірки позивача та його контрагентів, а відтак до предмету доказування у цій справі не належать обставини дійсного (реального) здійснення позивачем господарських операцій.

Питання реальності/нереальності господарських операцій повинно досліджуватись під час здійснення податкового контролю, що відповідно до пункту 61.1 статті 61 ПК України включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 07.12.2022 по справі № 500/2237/20.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність та, як наслідок, наявність підстав для скасування рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Харківській області від 03.03.2025 за №12569346/41708124 про відмову в реєстрації в ЄРПН податкової накладної № 40 від 19.02.2024.

Стосовно доводів апелента про обрання судом першої інстанції неправильного способу захисту та наявності у податкового органу дискреції у питаннях реєстрації податкових накладних, колегія суддів зазначає таке.

Як встановлено пунктами 19-20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (надалі - Порядок № 1246), податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Колегія суддів наголошує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких обираючи спосіб захисту порушеного права слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менш, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява №38722/02)).

Отже, ефективний засіб правого захисту в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Згідно з положеннями рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11 березня 1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Таким чином, дискреція це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта.

Згідно з п. 7) ч. 1 ст. 2 Закону України «Про адміністративну процедуру» дискреційне повноваження - повноваження, надане адміністративному органу законом, обирати один із можливих варіантів рішення відповідно до закону та мети, з якою таке повноваження надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про адміністративну процедуру» здійснення адміністративним органом дискреційного повноваження вважається законним у разі дотримання таких умов:

1) дискреційне повноваження передбачено законом;

2) дискреційне повноваження здійснюється у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законом;

3) правомірний вибір здійснено адміністративним органом для досягнення мети, з якою йому надано дискреційне повноваження, і відповідає принципам адміністративної процедури, визначеним цим Законом;

4) вибір рішення адміністративного органу здійснюється без відступлення від попередніх рішень, прийнятих тим самим адміністративним органом в однакових чи подібних справах, крім обґрунтованих випадків.

У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У справі, що переглядається, умови, за наявності яких контролюючий орган зобов`язаний був зареєструвати спірні податкові накладні, були виконані позивачем, а тому у першого відповідача був лише один вид правомірної поведінки зареєструвати такі накладні. За законом у контролюючого органу не було вибору між декількома можливими правомірними рішеннями.

Зважаючи на те, що підставою для відмови в реєстрації податкових накладних контролюючим органом обрано відповідність податкової накладної № 40 від 19.02.2024 критеріям ризиковості платника податку, що не знайшло свого підтвердження у ході судового розгляду справи, колегія суддів вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну № 40 від 19.02.2024, складені позивачем у Єдиному реєстрі податкових накладних, датою їх подання.

З урахування вище зазначеного колегія суддів вважає, що доводи апеляційної інстанції є безпідставними та необґрунтованими, а отже, вимоги апеляційної інстанції не підлягають задоволенню.

Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України (п. 58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2025 року по справі №520/16326/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк