Справа № 160/25797/25
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2025-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЛуніної О.С.
за участі секретаря судового засіданняКамінської С.В.
за участі: представника позивача представника відповідача Земляного О.Ю. Хоміка О.В.
- визнати протиправним та нечинним рішення 72 сесії 8 скликання Покровської міської ради Дніпропетровської області від 15.08.2025 року №14 «Про внесення змін до рішення 9 сесії міської ради 7 скликання від 24.06.2016 №16 «Про встановлення ставок земельного податку на території Покровської міської територіальної громади Дніпропетровської області» (із змінами)».
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у нього в оренді на території Покровської міської ради Нікопольського району Дніпропетровської області перебуває 634 земельних ділянок, загальною площею 606 га, з різним цільовим призначенням, з яких 610 земельних ділянок, загальною площею 572 га, мають цільове призначення «для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з використанням надрами» (код за КВЦПЗ 11.01.). Спірним рішенням Покровська міська рада встановила (збільшила) ставку земельного податку з 2 % до 3 % тільки для земель з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з використанням надрами (код за КВЦПЗ 11.01) з введенням в дію рішення з 01 вересня 2025 року. Позивач вважає, що вказане рішення прийняте з порушенням вимог Конституції України, законодавства України та призводить до порушення законних прав та інтересів підприємства, оскільки приймаючи рішення щодо збільшення ставки орендної плати окремого цільового призначення Покровська міська рада порушила норми ч.4 ст. 13 Конституції України, піднявши ставку орендної плати за землю тільки позивачу, залишивши без змін ставки для іншого цільового призначення. При цьому, в рішенні сесії Покровської міськради відсутня будь-яка аргументація з приводу такої позиції. Крім того, вказує на процедурні порушення під час прийняття вказаного рішення. Посилається на те, що рішення всупереч приписам Податкового кодексу змінено ставку податку поза межами податкового періоду. Вказані обставини в сукупності, на думку позивача свідчать про дискримінаційний характер прийнятого відповідачем рішення, яке призводить до порушення конституційних прав позивача на рівні права в користуванні землею, у зв`язку з чим вимушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.
23.09.2025 відповідачем до суду надіслано відзив на позовну заяву, в якій останній заперечує проти задоволення позову. Зазначає, що на період дії воєнного стану на території України, по 31 грудня року, в якому припинено або скасовано воєнний стан, до рішень сільських, селищних, міських рад, військових адміністрацій або військово-цивільних адміністрацій щодо встановлення ставок та пільг із місцевих податків та/або зборів та/або рішень про внесення змін до таких рішень не застосовуються вимоги підпункту 4.1.9 (щодо неможливості змін елементів податку протягом бюджетного року). Посилається на відсутність дискримінації, оскільки проект рішення про зміни ставки податку погоджено Антимонопольним комітетом України.
24.09.2025 позивачем до суду надіслано відповідь на відзив, в якому позивач спростовує доводи відповідача по справі та зазначає, що підставою для визнання протиправним та нечинним рішення 72 сесії 8 скликання Покровської міської ради Дніпропетровської області від 15.08.2025 року №14 «Про внесення змін до рішення 9 сесії міської ради 7 скликання від 24.06.2016 № 16 Про встановлення ставок земельного податку на території Покровської міської територіальної громади Дніпропетровської області (із змінами)» (надалі Рішення № 14) було серед іншого порушення відповідачем норм пункту 12.3 статті 12 та підпункту 12.3.5 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України, застосування яких не було припинене підпунктом 69.34 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України. Підпункт 12.3.5 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України встановлює, що у разі якщо до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування місцевих податків та/або зборів, сільська, селищна, міська рада або рада об`єднаних територіальних громад, створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків та/або зборів, що є обов`язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки та/або збори справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування таких місцевих податків та/або зборів.
26.09.2025 відповідачем до суду надіслано заперечення на відповідь на відзив, в якому представник Покровської міської ради вказує, що стаття 12 Податкового кодексу України, в тому числі пункт 12.3 та підпункт 12.3.5 пункту 12.3 вказаної статті на які посилається Позивач, визначають повноваження Верховної Ради України, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, сільських, селищних, міських рад щодо податків та зборів і жодним чином не впливають на право надане підпунктом 69.34 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України» міським радам на період дії воєнного стану змінювати протягом бюджетного року Податки та збори.
21.11.2025 відповідачем до суду надіслано додаткові пояснення, згідно до яких з посиланням на роз`яснення ДПС України вказує, що у зв`язку з зазначеним та з урахуванням частини п`ятої ст. 59 Закону №280/97 на період дії воєнного стану на території України рішення, прийняті Радою/адміністрацією щодо встановлення ставок та пільг з місцевих податків та/або зборів та/або рішень про внесення змін до таких рішень, застосовуються з дня його офіційного оприлюднення, а якщо у рішенні визначений пізніший строк введення його у дію дати, - то з визначеної у рішенні дати. Наведене роз`яснення на думку відповідача є підтвердженням правомірності прийняття відповідачем спірного рішення.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що Акціонерне товариство «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат», зареєстроване як юридична особа, яке здійснює видобування корисних копалин загальнодержавного значення - марганцевої руди на території Нікопольського району Дніпропетровської області на підставі Спеціального дозволу на користування надрами № 597 від 06.08.1996, наданого Державною службою геології та надр України із терміном дії до 06.08.2036.
На підставі договорів оренди, укладених між АТ «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» до Покровською міською радою, у підприємства в оренді на території Покровської міської ради Нікопольського району Дніпропетровської області перебуває 634 земельних ділянок, загальною площею 606 га, з різним цільовим призначенням, з яких 610 земельних ділянок, загальною площею 572 га, мають цільове призначення «для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з використанням надрами» (код за КВЦПЗ 11.01.).
01.10.2006 року між Нікопольською райдержадміністрацією (Орендодавець) та АТ «ПОКРОВСЬКИЙ ГЗК» (Орендар) укладено договір оренди земельної ділянки (надалі Договір оренди земельної ділянки), відповідно до якого Товариству передано в оренду земельні ділянки, розташовані на території Кіровської, Менжинської, Покровської, Чкалівської, Шолохівської сільських рад: на території Кіровської сільської ради - земельні ділянки загальною площею 15,2771 га; на території Менжинської сільської ради - земельні ділянки загальною площею 1843,0097 га; на території Покровської сільської ради - земельні ділянки загальною площею 5406,6002 га; на території Чкалівської сільської ради - земельні ділянки загальною площею 786,0065 га; на території Шолохівської сільської ради - земельні ділянки загальною площею 234,0551 га (землі державної власності території Нікопольського району).
Згідно з п. 2.1 Договору оренди земельної ділянки передана в оренду земельна ділянка загальною площею: 8284,9486 га, з них: 151,9 га - ріллі знято з обліку станом 01.01.2006 року та 8 133, 048 га - землі під відкритими розробками, кар`єрами шахтами та відповідними спорудами.
Відповідно до п. 3.1. Договору оренди земельної ділянки земельна ділянка надана в оренду строком на 49 років по 31 грудня 2054 року.
Згідно з п.п. 4.2, 4.3 розділу 4 Договору оренди земельної ділянки з урахуванням укладеної 07.07.2010 року додаткової угоди до Договору оренди земельної ділянки розмір орендної плати за 1 га землі складав 1 853,93 грн.
Річна орендна плата за земельну ділянку загальною площею 8284,9486 га починаючи з 01.01.2011 року обчислювалась Орендарем самостійно із врахуванням щорічного коефіцієнту індексації щороку станом на 1 січня до 1 лютого поточного року, сплачувалась у порядку, визначеному п.4.4 Договору від 01.10.2006 року.
Станом на 01.01.2025 року Позивач сплачує орендну плату за 1 га землі у розмірі 7 265,61 грн.
Пунктом 1.1. Договору оренди земельної ділянки визначені земельні ділянки, які були передані Позивачу в оренду, серед яких:
Загальна площа: 222,9599 га.
Відповідно до вимог ст.ст. 122, 124 Земельного кодексу України земельними ділянками на час підписання вказаного Договору оренди земельної ділянки питання передачі земельних ділянок у власність або у користування належали до повноважень Нікопольська райдержадміністрація Дніпропетровської області.
Згідно з п. 2.4 Договору оренди земельної ділянки на зазначених земельних ділянках розташовані виробничі об`єкти АТ «ПОКРОВСЬКИЙ ГЗК».
Згідно з Рішеннями Покровської міської ради Дніпропетровської області від 30.08.2019 року № 12 та від 25.10.2019 року № 3 вищевказані земельні ділянки державної власності були прийняті у комунальну власність територіальної громади міста Покров в особі Покровської міської ради Дніпропетровської області.
Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
23.11.2018 року Покровською міською радою прийняте рішення № 1 Про добровільне приєднання Шолохівської сільської територіальної громади Нікопольського району Дніпропетровської області (сіл Шолохове, Миронівка, Ульянівка) до територіальної громади міста Покров Дніпропетровської області.
Даним рішенням також затверджено план організаційних заходів з добровільного приєднання територіальної громади.
Позивач сплачує орендну плату на рівні земельного податку за ставкою 2% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка було встановлена рішенням 9 сесії Покровської міської ради 7 скликання від 24.06.2016 №16 Про встановлення ставок земельного податку на території Покровської міської ради із змінами (копія рішення додається).
15.08.2025 року 72 сесією 8 скликання Покровської міської ради Дніпропетровської області прийнято рішення № 14 «Про внесення змін до рішення 9 сесії міської ради 7 скликання від 24.06.2016 № 16 Про встановлення ставок земельного податку на території Покровської міської територіальної громади Дніпропетровської області (із змінами)» (далі за текстом - Рішення № 14).
Вказаним рішенням Покровська міська рада встановила (збільшила) ставку земельного податку до 3 % тільки для земель з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з використанням надрами (код за КВЦПЗ 11.01.) з введенням в дію рішення з 01 вересня 2025 року.
Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач звернувся до суду за захистом порушеного права.
Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 206 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.
Частинами 1-3 ст. 201 ЗК України передбачено, що грошова оцінка земельних ділянок визначається на рентній основі. Залежно від призначення та порядку проведення грошова оцінка земельних ділянок може бути нормативною і експертною. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель тощо.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оцінку земель» від 11.12.2003 № 1378-IV (з наступними змінами та доповненнями, далі - Закон № 1378-IV) нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.
Згідно із частиною п`ятою статті 5 Закону № 1378-IV нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.
Пунктом 271.2 статті 271 ПК України визначено, що рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок розташованих у межах населених пунктів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.
Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
У свою чергу, відповідно до ст. 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.
Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.
Стаття 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлює, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.
Сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання (ст. 25. Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).
Статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено перелік питань, які відносяться до виключної компетенції сільських, селищних та міських рад, до яких, серед іншого, належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин та затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України (п. 34-35 ч. 1).
Статтею 12 Земельного кодексу України встановлено перелік повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, в т.ч.:
а) розпорядження землями територіальних громад;
б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу;
в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу;
г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу;
к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.
Підпунктом 284.1. статті 284 ПК України визначено, що Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.
Частинами 1, 2, 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (з наступними змінами та доповненнями, далі - Закон № 280/97-ВР) передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.
За змістом статті 69 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування відповідно до Податкового кодексу України встановлюють місцеві податки і збори. Місцеві податки і збори зараховуються до відповідних місцевих бюджетів у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України з урахуванням особливостей, визначених Податковим кодексом України.
В свою чергу, Податковий Кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до статті 8 Податкового Кодексу України, в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.
До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов`язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.
В підпункті 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 Податкового Кодексу України визначено, що податок на майно належить до місцевих податків.
Місцеві ради обов`язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю, крім земельного податку за лісові землі (п.10.2-1 ст.10 Податкового Кодексу України).
Отже, безпосереднє встановлення місцевих податків, у тому числі і податку на землю, віднесено ПК України до компетенції відповідних сільських, селищних, міських рад у межах їх повноважень.
Згідно з пп. 12.3.1-12.3.5 п. 12.3 статті 12 Податкового Кодексу України, сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів. Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом. При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та/або зборів обов`язково визначаються об`єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов`язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.
Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

У разі якщо до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування місцевих податків та/або зборів, сільська, селищна, міська рада не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків та/або зборів, що є обов`язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки та/або збори справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування таких місцевих податків та/або зборів.

Статтею 3 Бюджетного кодексу України визначено, що бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Згідно з пп. 12.3.7 п. 12.3 ст. 12 Податкового Кодексу України, не дозволяється сільським, селищним, міським радам встановлювати індивідуальні пільгові ставки місцевих податків та зборів для окремих юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців і фізичних осіб або звільняти їх від сплати таких податків та зборів.

Дія абзацу першого цього підпункту не поширюється на прийняття сільськими, селищними, міськими радами, військовими адміністраціями та військово-цивільними адміністраціями рішень про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів на підставі заяв платників податків про визнання земельних ділянок непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами (з обов`язковим зазначенням кадастрових номерів таких земельних ділянок), а також про внесення змін до таких рішень.

Відповідно до п.269.1 статті 269 Податкового Кодексу України платниками плати за землю є: платники земельного податку: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі, яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності на правах постійного користування; платники орендної плати - землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди.

Згідно з п.270.1 ст.270 Податкового Кодексу України об`єктами оподаткування земельним податком є: земельні ділянки, які перебувають у власності; земельні частки (паї), які перебувають у власності; земельні ділянки державної та комунальної власності, які перебувають у володінні на праві постійного користування.

Пунктом 274.2 статті 274 Податкового Кодексу України визначено, що ставка податку встановлюється у розмірі не більше 12 відсотків від їх нормативної грошової оцінки за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання (крім державної та комунальної форм власності).

Із аналізу правових норм слідує, що встановлення місцевих податків віднесено до компетенції відповідних сільських, селищних, міських рад у межах їх повноважень. Рішення органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, яке приймається на підставі, за правилами й на виконання відповідних приписів Податкового кодексу України та оприлюднюється у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до приписів пункту 1.1 статті 1 Податкового Кодексу, цей кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

При цьому, за змістом статті 2 ПК України зміна його положень може здійснюватися виключно шляхом внесення змін до цього Кодексу.

До складу податкового законодавства України віднесено й рішення, зокрема, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, як це визначено пунктом 3.1 статті 3 ПК України), у будь-якому випадку такі рішення повинні бути прийняті за правилами, встановленими цим Кодексом і це прямо передбачено вказаною вище нормою.

Згідно з пунктом 12.3 статті 12 Податкового кодексу України сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів та податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів, та про внесення змін до таких рішень.

Відповідно до підпункту 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України рішення про встановлення місцевих податків та/або зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 25 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

При цьому підпунктом 12.3.5 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування місцевих податків та/або зборів, сільська, селищна, міська рада або рада об`єднаних територіальних громад, створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків та/або зборів, що є обов`язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки та/або збори справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування таких місцевих податків та/або зборів.

Приписи пп. 12.4.3 п. 12.4 ст. 12 Податкового кодексу України наділяють сільські, селищні, міські ради, військові адміністрації та військово-цивільні адміністрації повноваженнями приймати рішення про встановлення місцевих податків та зборів, зміну розміру їх ставок, об`єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг, яке тягне за собою зміну податкових зобов`язань платників податків та яке набирає чинності з початку бюджетного періоду.

Пунктом 12.5 статті 12 Податкового кодексу України передбачено, що офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та/або зборів, а також зміну розміру їх ставок, об`єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг або про внесення змін до таких рішень є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.

В даному випадку Рішення №14 прийняте Покровською міською радою Дніпропетровської області 15.08.2025 року, а пунктом 2 вказаного Рішення №14 передбачено введення в дію вказаної в ньому ставки земельного податку на території Покровської міської територіальної громади Дніпропетровської області з 01 вересня 2025 року.

Таким чином, суд доходить висновку, що Рішення №14 суперечить приписам підпункту 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 та статті 12 Податкового кодексу України, які чітко регламентую строки прийняття рішень про встановлення місцевих податків та їх ставок, порядок набрання ними чинності та початок їх застосування.

За таких обставин, суд вважає за необхідне визнати протиправним та нечинним рішення 72 сесії 8 скликання Покровської міської ради Дніпропетровської області від 15.08.2025 року №14 «Про внесення змін до рішення 9 сесії міської ради 7 скликання від 24.06.2016 №16 «Про встановлення ставок земельного податку на території Покровської міської територіальної громади Дніпропетровської області» (із змінами)».

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову в розмірі 3028,00 грн.

Враховуючи викладене, сплачений позивачем судовий збір за подачу позову до суду в сумі 3028,00 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Покровської міської ради.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «ПОКРОВСЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» до Покровської міської ради Дніпропетровської області про визнання протиправним та нечинним рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та нечинним рішення 72 сесії 8 скликання Покровської міської ради Дніпропетровської області від 15.08.2025 року №14 «Про внесення змін до рішення 9 сесії міської ради 7 скликання від 24.06.2016 №16 «Про встановлення ставок земельного податку на території Покровської міської територіальної громади Дніпропетровської області» (із змінами)».

Стягнути на користь Акціонерного товариства «ПОКРОВСЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» за рахунок бюджетних асигнувань Покровської міської ради Дніпропетровської області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 26.12.2025 року.

Суддя О.С. Луніна