Справа № 592/167/26
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2026-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 р. Справа № 592/167/26
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Катунова В.В.

суддів: Ральченка І.М. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання Ігнатьєвої К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.02.2026 (суддя Бичков І.Г., вул. Магістратська, 12, м. Суми, 40009) по справі № 592/167/26

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції , Управління патрульної поліції в Сумській області

про скасування постанови серії ЕНА № 6072600 від 03.11.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив:

-скасувати постанову інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Манька Максима Валерійовича серії ЕНА № 6072600 від 03.11.2025 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП (вхідний № 372/26 від 05.01.2026) (а. с. 1-7) .

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.02.2026 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Закрито справу про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Стягнуто з Департаменту патрульної поліції, його місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, ідентифікаційний код юридичної особи: 40108646, за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в розмірі 1331,20 грн. .

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким закрити провадження у справі в частині скасування постанови серії ЕНА №6072600 від 03.11.2025, а в іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права з огляду на наявність заяви про закриття провадження на підставі п.8 ч.1 ст. 238 КАС України. Також вказує на відсутність підстав для стягнення з відповідача судових витрат.

Відповідач подав до суду відзив, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскільки суд першої інстанції правомірно скасував оскаржувану постанову.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, що 03.11.2025 інспектором 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області лейтенантом поліції Манько М.В. прийнято постанову серії ЕНА № 6072600, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 1190,00 грн.

Згідно постанови, 03.11.2025 о 00:13 год. м. Суми , вул. Козацький вал, 2, водій керував транспортним засобом без номерного знака, чим порушив п.2.9."в" ПДР керування водієм ТЗ без номерного знака.

Позивач, не погоджуючись з постановою по справі про адміністративне правопорушення, оскаржив її в судовому порядку.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що 29.01.2026 рішенням заступника начальника управління начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції майора поліції Масючок Тамари Павлівни була скасована постанова серії ЕНА № 6072600 від 03.11.2025 про накладення на громадянина ОСОБА_2 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн. за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП і справу було закрито, на підставі п. 3 ст. 293 КУпАП,

Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для закриття справи про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Також судом першої інстанції вирішено питання про розподіл судових витрат та стягнуто з Департаменту патрульної поліції, його місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, ідентифікаційний код юридичної особи: 40108646, за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 сплачений ним судовий збір в розмірі 1331,20 грн. .

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Саме позивач визначає способи захисту своїх прав шляхом викладення у позовній заяві позовних вимог.

Відповідно до обраних позивачем способів захисту у даному спорі, предметом оскарження у цій справі є постанова інспектора 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області лейтенантом поліції Манько М.В. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 6072600 від 03.11.2025, про накладення стягнення на позивача у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Таким чином, звернення позивача до суду з даним позовом обумовлено саме негативним впливом спірної постанови відповідача на права та інтереси позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Ковпаківаського районного суду м. Суми від 14 січня 2026 року відкрито провадження у справі позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА № 6072600 від 03.11.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі

Заступником начальника управління - начальником відділу моніторингу та аналітичного забезпечення управління патрульної поліції у Сумській області Департаменту патрульної поліції майором поліції Масючок Т.І. прийнято рішення щодо скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття справи від 29 січня 2026 року, яким скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №6072600 від 03.11.2025 за ч. 1 ст. 121 КУпАП та закрито справу на підставі п.3 ст. 293 КУпАП.

03 лютого 2026 року представником Департаменту патрульної поліції подано заяву про закриття провадження у справі, якою останній просив закрити провадження у справі у зв`язку з скасуванням оскаржуваної постанови від 03.11.2025 серії ЕНА №607260 на підставі п.8 ч.1 ст. 238 КАС України.

Відповідно до ст.22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У даній правовій ситуації відсутня необхідність визнання у судовому порядку протиправним рішення суб`єкта владних повноважень, адже після скасування спірної постанови серії ЕНА №6072600 від 03.11.2025, згідно з рішенням начальника УПП в Сумській області Масючок Т.І. від 29.01.2025, предмет спору між позивачем та відповідачами відсутній.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду викладених у постанові від 26 жовтня 2023 року по справі №9901/80/21 для закриття провадження у справі на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України необхідна сукупність таких фактів: самостійне виправлення суб`єктом владних повноважень оскаржуваних порушень; відсутність підстав вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання таких рішень, дій чи бездіяльності протиправними.

Колегія суддів звертає увагу на те, що Кодекс адміністративного судочинства України надає можливість сторонам до ухвалення судового рішення або у процесі розгляду справи самостійно вирішити спір, зокрема шляхом самостійного виправлення суб`єктом владних повноважень допущеної помилки та відновлення порушених прав і законних інтересів особи, а саме шляхом закриття провадження у справі, зокрема, щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення (п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України).

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 13 квітня 2022 року по справі №480/388/20.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку щодо помилковості висновків суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та закриття справи про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, оскільки в матеріалах справи наявні докази на підтвердження скасування оскаржуваної постанови.

Зважаючи на вищевикладене, на підставі п.8 ч.1 ст.238 КАС України, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

При цьому колегія суддів звертає на те, що рішенням суду першої інстанції спірна постанова серії ЕНА №6072600 від 03.11.2025 не скасовувалось, а лише закрито справу про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Таким чином доводи представника позивача про правомірність скасування судом першої інстанції постанови серії ЕНА №6072600 від 03.11.2025 є помилковими.

Посилання позивача на порушення процедури прийняття відповідачем рішення щодо скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття справи від 29 січня 2026 року не може бути підставою для розгляду справи по суті, оскільки останнє не є предметом оскарження у даній справі, а тому судом не надається оцінка процедурі його прийняття.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення суду першої інстанції - скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Щодо вирішення питання про розподіл судового збору, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено ч. 2 ст. 132 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Підстави повернення судового збору визначені статтею 7 вказаного Закону.

Так, пунктом 5 частини 1 зазначеної статті визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена (ч. 2 ст. 132 КАС України).

Отже, в даному випадку сплачений позивачем судовий збір за подання позову може бути повернутий за клопотанням останнього, як це визначено ст. 7 Закону України «Про судовий збір», проте матеріали справи відповідного клопотання не містять.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.02.2026 по справі № 592/167/26 скасувати.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА № 6072600 від 03.11.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі

Відмовити у стягненні судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.В. Катунов
Судді І.М. Ральченко З.Г. Подобайло