Справа № 953/8687/25
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2026-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 р.Справа № 953/8687/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Жигилія С.П. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Київського районного суду м. Харкова від 14.11.2025, головуючий суддя І інстанції: Глос М.Л., вул. Блюхера, 7б, м. Харків, Харківська, 61168, по справі №953/8687/25

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції

третя особа ОСОБА_2

про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Київського районного суду м. Харкова з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача ОСОБА_2 , в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, що полягає у відмові в розгляді заяв ОСОБА_2 від 23.07.25 «Про визнання правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності», за постановами про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі: постанова №4АВ07999207 від 21.10.2024; постанова №4АВ08001716 від 21.10.2024; постанова №4АВ08079154 від 26.10.2024; постанова №4АВ08080259 від 26.10.2024; постанова №4АВ08144026 від 30.10.2024р; та в не внесенні змін до зазначених постанов, щодо визначення суб`єктом правопорушення особи, яка фактично користувалася транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі - ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України внести зміни до постанови №4АВ07999207 від 21.10.2024; постанови №4АВ08001716 від 21.10.2024; постанови №4АВ08079154 від 26.10.2024р; постанови №4АВ08080259 від 26.10.2024р; постанови №4АВ08144026 від 30.10.2024р; щодо визначення суб`єктом правопорушення особи, яка фактично користувалася транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі - ОСОБА_2 .

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 14.11.2025 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, що полягає у відмові в розгляді заяв ОСОБА_2 від 23.07.25 р. «Про визнання правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності» за постановами про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративних стягнень за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі:

серії 4 АВ № 07999207 від 21.10.2024 р;

серії 4 АВ № 08001716 від 21.10.2024 р;

серії 4 АВ № 08079154 від 26.10.2024 р;

серії 4 АВ № 08080259 від 26.10.2024 р;

серії 4 АВ № 08144026 від 30.10.2024 р;

а також щодо не внесення змін до зазначених постанов стосовно визначення суб`єктом правопорушень особи, яка фактично користувалася транспортним засобом у момент вчинення правопорушень, зафіксованих в автоматичному режимі - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язано Департамент патрульної поліції Національної поліції України внести зміни до постанов:

серії 4 АВ № 07999207 від 21.10.2024 р;

серії 4 АВ № 08001716 від 21.10.2024 р;

серії 4 АВ № 08079154 від 26.10.2024 р;

серії 4 АВ № 08080259 від 26.10.2024 р;

серії 4 АВ № 08144026 від 30.10.2024 р щодо визначення суб`єктом правопорушень особи, яка фактично користувалася транспортним засобом у момент вчинення правопорушень, зафіксованих в автоматичному режимі - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) суму судового збору у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що в даній справі, позивачкою порушуються вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень ДПП (відмови в розгляді заяв третьої особи - ОСОБА_2 від 23.07.2025) та зобов`язання вчинити певні дії (внести зміни до постанов щодо визначення суб`єктом правопорушення третю особу ОСОБА_2 ), а не щодо оскарження постанов про накладення адміністративних стягнень. Позивачкою ОСОБА_1 фактично оскаржується відповідь ДПП, яка була надана не їй, а третій особі - ОСОБА_2 за результатом розгляду заяви останнього від 23.07.2025. Разом з тим судом першої інстанції не з`ясовувались обставини, за яких ОСОБА_2 будучи усвідомленим про факт вчинення ним правопорушень, сплачуючи одразу штрафи за відповідні постанови, не звернувся до уповноваженого підрозділу (підрозділів) Національної поліції із відповідною заявою протягом 20 календарних пнів з дня вчинення правопорушень. Судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що постанови були виконані шляхом сплати штрафів та набрали законної сили, тому не надсилались позивачці, оскільки частиною 7 статті 279-1 КУпАП чітко передбачено, що постанова надсилається відповідальній особі лише у разі її не виконання шляхом сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом десяти пнів з дня її винесення.

Позивач подала заперечення на апеляційну скаргу, в якому просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представники сторін підтримали свої правові позиції по справі.

Третя особа, ОСОБА_2 , в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін у справі, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 як відповідальну особу, за якою зареєстрований автомобіль Nissan Rogue державний номер НОМЕР_3 , притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено стягнення у виді штрафів постановами поліцейських Департаменту патрульної поліції:

- серії 4 АВ №07999207 від 21.10.2024 р. за ч. 1 ст. 122 КУпАП (а. с. 13, 14);

- серії 4 АВ №08001716 від 21.10.2024 р. за ч. 1 ст. 122 КУпАП (а. с. 15, 16);

- серії 4 АВ № 08079154 від 26.10.2024 р. за ч. 4 ст. 122 КУпАП (а. с. 17, 18);

- серії 4 АВ № 08080259 від 26.10.2024 р. за ч. 1 ст. 122 КУпАП (а. с.19, 20);

- серії 4 АВ № 08144026 від 30.10.2024 р. за ч. 1 ст. 122 КУпАП (а. с. 21, 22).

Штраф за кожною з цих постанов сплатив ОСОБА_2 , що підтверджено дослідженими у судовому засіданні копіями відповідних платіжних інструкцій:

- №0.0..1 від 23.03.2024 р. за постановою серії 4 АВ №08001716 від 21.10.2024 р. (а. с. 32);

- №0.0..1 від 23.10.2024 р. за постановою серії 4 АВ №07999207 від 21.10.2024 р. (а. с. 34);

- №0.0..1 від 27.10.2024 р. за постановою серії 4 АВ № 08079154 від 26.10.2024 р. (а. с.25);

- №0.0..1 від 27.10.2024 р. за постановою серії 4 АВ №08080259 від 26.10.2024 р. (а. с. 28);

- №0.0..1 від 31.10.2024 р. за постановою серії 4 АВ №08144026 від 30.10.2024 р. (а. с.30).

23.07.2025 ОСОБА_2 звернувся до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції з заявами про визнання ним кожного з наведених вище адміністративних правопорушень і згоду на притягнення його до адміністративної відповідальності. Зазначена обставина доводиться копіями відповідних заяв, досліджених у судовому засіданні, і відповідачем не заперечується (а. с. 24, 27, 29, 31, 33).

У судовому засіданні ОСОБА_2 підтвердив, що станом на жовтень 2024 року автомобілем Nissan Rogue державний номер НОМЕР_3 , користувався лише він, на ім`я дружини транспортний засіб був лише зареєстрований. Всі наведені вище порушення фактично вчинив він керуючи автівкою, допустив установлені обмеження швидкості руху за викладених у постановах обставин.

Аналогічні обставини ОСОБА_2 письмово повідомляв представнику позивача адвокату Камінеру В.М. у відповідь на адвокатський запит (а. с. 39).

Доказів протилежного відповідач не надав і по суті наведених обставин не оспорює. Жодних підстав для сумнівів у достовірності відповідних пояснень третьої особи у ході судового розгляду не встановлено.

Відмовляючи у розгляді заяв, Департамент патрульної поліції послався на подання їх за межами встановленого спеціальним законом 20-денного строку з дня набрання постановами законної сили.

ОСОБА_1 вважаючи бездіяльність у відмові в розгляді заяв ОСОБА_2 від 23.07.25 «Про визнання правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності» протиправною, звернулась до суду з позовом.

Задовольняючи позову, суд першої інстанції виходив з того, що, оскільки на день звернення ОСОБА_2 як особи, котра фактично керувала транспортним засобом, з заявами про визнання правопорушень і згоду на притягнення до адміністративної відповідальності встановлений абз. 3 ч. 1 т. 279-7 КУПАП, п. 2 Порядку №833 строк подання таких заяв не сплинув, а відмова Департаменту патрульної поліції у їх розгляді не ґрунтується на вимогах закону, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний розглянути такі заяви, подані 23.07.2025 року, і прийняти рішення, передбачене абзацем 3 частини 2 статті 279-7 КУпАП.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

За приписами пункту 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію", у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно із ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, щодо правил дорожнього руху за статею 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Приміткою до ст. 122 КУпАП передбачено, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України.

У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до ст. 14-2 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 279-3 КУпАП, відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили:1) ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; 2) особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Судовим розглядом встановлено, що 23.07.2025 ОСОБА_2 звернувся до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції з заявами про визнання ним кожного з наведених вище адміністративних правопорушень і згоду на притягнення його до адміністративної відповідальності. Зазначена обставина доводиться копіями відповідних заяв, досліджених у судовому засіданні, і відповідачем не заперечується (а. с. 24, 27, 29, 31, 33).

Відмовляючи у розгляді заяв ОСОБА_2 , Департамент патрульної поліції, зокрема, послався на подання їх за межами встановленого спеціальним законом 20-денного строку з дня набрання постановами законної сили (а.с. 37, 38).

Як вбачається з матеріалів справи, з позовною вимогою про визнання протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, що полягає у відмові в розгляді заяв ОСОБА_2 від 23.07.25 «Про визнання правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності» та похідною вимогою про зобов`язання відповідача внести зміни до постанов щодо визнання суб`єктом правопорушення особи, яка фактично користувалася транспортним засобом у момент вчинення правопорушень звернулась ОСОБА_1 .

Колегія суддів зазначає, що за визначенням термінів, наведених у п. 8 ч. 1 ст. 4 КАС України, позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 2 ст. 5 КАС України).

Ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку (ч. 5 ст. 5 КАС України).

Таким чином, колегія суддів зазначає, що, в розумінні положень ст. 5 КАС України, ОСОБА_1 не є належним позивачем у цій справі, оскільки даний спір, що полягає у відмові в розгляді заяв від 23.07.2025 «Про визнання правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності» виник між ОСОБА_2 та Департаментом патрульної поліції Національної поліції України.

За приписами ст. 48 КАС України («Заміна неналежної сторони») суд першої інстанції, встановивши, що з позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, може за згодою позивача та особи, якій належить право вимоги, допустити заміну первинного позивача належним позивачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи (ч. 1 ст. 48). Якщо позивач не згоден на його заміну іншою особою, то ця особа може вступити у справу як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, про що суд повідомляє третю особу. Якщо позивач згоден на його заміну іншою особою, але така особа не згодна на участь у справі, суд залишає позовну заяву без розгляду, про що постановляється відповідна ухвала (ч. 2 ст. 48). Заміна позивача допускається до початку судового розгляду справи по суті (ч. 7 ст. 48).

Отже, у суду апеляційної інстанції відсутні повноваження щодо заміни неналежної сторони. Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

За викладених обставин, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги Департамента патрульної поліції, скасування рішення Київського районного суду м. Харкова від 14.11.2025, та ухвалення постанови, про відмову в задоволені вимог ОСОБА_1 , оскільки такі вимоги заявлені неналежним позивачем.

З урахуванням наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для надання правової оцінки іншим доводам апеляційної скарги.

З огляду на викладене, враховуючи предмет даного позову, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, в порушення вказаних вимог процесуального закону, вирішуючи спір про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, не встановив належного позивача та не вирішив питання на його заміну іншою особою.

Однак, в силу наведених вище приписів процесуального законодавства, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості в межах наданих йому КАС України процесуальних повноважень виправити вказаний процесуальний недолік суду першої інстанції та здійснити заміну первинного позивача належним позивачем. Також в силу приписів статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями направляти справу на новий розгляд, у разі виявлення порушень норм процесуального права, які є безумовною підставою до скасування судового рішення.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

При цьому, порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що полягало у не вирішенні питання заміни неналежного позивача або на його заміну іншою особою призвело до відмови у задоволенні позову саме з вищенаведених підстав та мотивів, що в свою чергу не свідчить про відсутність порушеного права позивача у спірних відносинах.

Одночасно, слід вказати, що відмова у задоволенні адміністративного позову, заявленого неналежним позивачем, враховуючи неможливість його заміни на стадії перегляду судового рішення в апеляційному порядку, не позбавляє належного позивача права на повторне звернення до суду з тим самим позовом, із заявою про поновлення строку на звернення до суду у разі необхідності.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 270-272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 14.11.2025 по справі №953/8687/25 скасувати.

Ухвалити постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді С.П. Жигилій О.В. Присяжнюк