Справа № 320/6056/26
Суддя: Парненко В.С.
Дата ухвалення: 2026-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

08 квітня 2026 року Київ № 320/6056/26

Суддя Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С., розглянувши матеріали справи за позовною заявою Акціонерного товариства «Національна акціонерна Компанія «Нафтогаз України» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Державної податкової служби України, Енергетичної митниці про визнання протиправними та скасування рішень, визнання протиправною бездіяльність та зобов`язати вчинити певні дії,

у с т а н о в и в:

Акціонерне товариство «Національна акціонерна Компанія «Нафтогаз України» (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6, ) звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (02068, м. Київ, вул. Кошиця, буд. 3, ), Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська пл., буд. 8, ), Енергетичної митниці (04215, м. Київ, вул. Світлицького, буд. 28А, ), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків від 21 жовтня 2025 року №2032/ Ж10/31-00-04-01-01-27 повністю;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків від 14 січня 2026 року №79/Ж10/31-00 04-01-02-23 повністю;

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової служби України від 09 січня 2026 року №764/6/99-00-06-06 від 09.01.2026 повністю;

- визнати протиправною бездіяльність Енергетичної митниці Державної митної служби України щодо внесення змін до митної декларації від 08.09.2021 №UA903020/2021/204372 за заявою НАК «Нафтогаз України» від 21 січня 2026 року №3 (вих. № 36/42.1-42.1.01/280-26);

- зобов`язати Енергетичну митницю Державної митної служби України внести зміни до митної декларації від 08.09.2021 №UA903020/2021/204372 за заявою НАК «Нафтогаз України» від 21 січня 2026 року №3 (вих. № 36/42.1-42.1.01/280-26);

- визнати протиправною бездіяльність Енергетичної митниці Державної митної служби України щодо внесення змін до митної декларації від 08.09.2021 №UA903020/2021/204374 за заявою НАК «Нафтогаз України» від 21 січня 2026 року №4 (вих. № 36/42.1-42.1.01/281-26);

- зобов`язати Енергетичну митницю Державної митної служби України внести зміни до митної декларації від 08.09.2021 та №UA903020/2021/204374 за заявою НАК «Нафтогаз України» від 21 січня 2026 року №4 (вих. № 36/42.1-42.1.01/281-26);

- визнати протиправною бездіяльність Енергетичної митниці Державної митної служби України щодо повернення НАК «Нафтогаз України» помилково сплачених сум податку на додану вартість за заявою НАК «Нафтогаз України» від 21 січня 2026 року № 36/42.1-42.1.01/282-26;

- зобов`язати Енергетичну митницю ДМС на підставі заяви НАК «Нафтогаз України» від 21 січня 2026 року № 36/42.1-42.1.01/282-26 підготувати висновок про повернення НАК «Нафтогаз України» надміру сплачених митних платежів в сумі 3 086 627 828,54 грн. та подати його у встановленому порядку для виконання відповідному органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Київського окружного адміністративного суду адміністративна справа №320/6056/26 передана до розгляду судді Парненко В.С.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.02.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

10.03.2026 представником відповідача, Енергетичної митниці, подано заява про залишення позову без розгляду відповідно до пункту 7 частини 1 статті 240 КАС України.

В обґрунтування поданої заяви відповідач 3 вказує на те, що позивач обґрунтовує свої позовні вимоги до Енергетичної митниці лише цитуючи відповідні порядки, які регламентують дані питання, без обґрунтування необхідності внесення змін до митних декларацій, що є обов`язковою умовою для відповідних внесень, а також без обґрунтування, яким чином належна сума митних платежів є помилково та/або надміру сплаченою сумою. Таким чином, позовна заява не містить обґрунтування позовних вимог, а також доказів, які б підтверджували викладені обставини. Окрім цього, відповідно до частини 1 статті 172 КАС України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні вимоги. Зазначається, що позовні вимоги до відповідача 3 жодним чином не пов`язані зі складанням ППР податковими органами та розглядом в адміністративному порядку скарги на такі ППР. Внесення змін до митних декларацій регулюється окремим порядком та містить вичерпні підстави, які дозволяють вносити зміни до декларацій. При цьому, факт проведення перевірки податковими органами не створює окремої підстави для внесення змін, у зв`язку з чим, такі вимоги взагалі не пов`язані. Позовні вимоги до відповідача 1, 2 та до відповідача 3 регулюються різними сферами законодавства, відносяться до компетенції різних органів державної влади та не залежать одна від одної. Враховуючи викладене, відповідач 3 вважає, що позовна заява подана без дотримання вимог передбачених статтями 160 та 172 КАС України, а тому підлягає залишенню без розгляду.

06.04.2026 представником позивача подано заперечення на заяву відповідача 3 про залишення позову без розгляду. На переконання позивача ухвалою від 12.02.2026 суд встановив відсутність перешкод для відкриття провадження в адміністративній справі і відсутність підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження у справі. Строк для усунення недоліків позовної заяви не встановлювався. Відповідно, підстави для залишення позовної заяви без розгляду, передбачені пунктом 7 частини 1 статті 240 КАС України, на який посилається представник Енергетичної митниці, відсутні. Відтак заява спрямована на повторне вирішення вже вирішеного процесуального питання. Наведені в заяві твердження про необґрунтованість позовної заяви в частині вимог до Енергетичної митниці спростовуються матеріалами справи, тому такі не відповідають дійсності. Інші доводи заявника стосуються розгляду справи по суті, а не підстав для залишення позову без розгляду.

Вирішуючи питання щодо підстав для залишення позовної заяви без розгляду на підставі пункту 7 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суд зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 4, 5, 9 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Із цих законодавчих положень випливає, що особа, яка вважає, що порушені її права, свободи чи інтереси, і яка у зв`язку із цим звертається за їх захистом до адміністративного суду, має зазначити в позовній заяві: який саме суб`єкт владних повноважень порушив її права чи інтереси, яким чином, якими діями (рішенням, бездіяльністю) відбулося втручання в її права, які саме права були порушені, чи належать вони позивачу, які обставини про це свідчать.

Закон не передбачає вимог щодо обсягу, повноти чи слушності доводів позовної заяви, але приписує щонайменше сформулювати суть (зміст) порушення, яким чином воно негативно позначилось на правах особи, яка звертається з позовом, яким чином може бути відновлено порушене право.

При цьому, зміст та обсяг порушеного права та викладення обставин, якими воно підтверджується, в кожному конкретному випадку можуть різнитися, але принаймні на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові межі події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне з обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

Наведений висновок сформований Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.02.2020 по справі № 640/7310/19.

Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Водночас, згідно із частиною 1 статті 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Право позивача заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою, передбачено також частиною 1 статті 21 КАС України.

Зі змісту наведених процесуальних норм вбачається, що об`єднання в одній позовній заяві декількох вимог допускається за умови пов`язаності їх між собою підставами виникнення або поданими доказами, а також основних і похідних вимог.

При цьому, під підставами позову, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Обставинами можуть бути лише юридичні факти матеріально-правового характеру, тобто такі факти, які тягнуть певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин. Юридичні факти матеріально-правового характеру, які визначені як підстави позову, свідчать про те, що існують правовідносини, і що внаслідок певних дій ці відносини стали спірними.

Аналогічна правова позиція неодноразово викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 17.06.2021 у справі № 640/27758/20 та від 29.12.2021 у справі №752/20709/21.

Водночас слід враховувати, що у випадку пред`явлення позивачем в одній позовній заяві кількох вимог, що становлять предмет адміністративного позову, вказані вимоги мають виникати з однакових юридичних фактів, тобто мати єдині підстави позову, оскільки в протилежному випадку виникають різні адміністративні позови, які підлягають розгляду в окремих самостійних провадженнях.

Наведеної правової позиції також дотримався Верховний Суд у постанові ід 13.04.2022 у справі № 640/23353/21.

Суд також звертає увагу, що інститут об`єднання/роз`єднання позовів, в першу чергу спрямований на пришвидшення розгляду справи. Водночас, об`єднання в одне позовне провадження вищезазначених справ може призвести до сповільнення їх розгляду, що не відповідає принципам адміністративного судочинства, зокрема щодо розумності строків розгляду справи судом.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачем у позовній заяві заявлено позовні вимоги про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відповідача 1 та визнання протиправним та скасування рішення відповідача 2, яке прийняте за результатом розгляду скарги в адміністративному порядку на податкове повідомлення рішення, яке є предметом оскарження у даній справі.

Водночас відповідачем заявляються вимоги також до відповідача 3, Енергетичної митниці, а саме:

- визнати протиправною бездіяльність Енергетичної митниці Державної митної служби України щодо внесення змін до митної декларації від 08.09.2021 №UA903020/2021/204372 за заявою НАК «Нафтогаз України» від 21 січня 2026 року №3 (вих. № 36/42.1-42.1.01/280-26);

- зобов`язати Енергетичну митницю Державної митної служби України внести зміни до митної декларації від 08.09.2021 №UA903020/2021/204372 за заявою НАК «Нафтогаз України» від 21 січня 2026 року №3 (вих. № 36/42.1-42.1.01/280-26);

- визнати протиправною бездіяльність Енергетичної митниці Державної митної служби України щодо внесення змін до митної декларації від 08.09.2021 №UA903020/2021/204374 за заявою НАК «Нафтогаз України» від 21 січня 2026 року №4 (вих. № 36/42.1-42.1.01/281-26);

- зобов`язати Енергетичну митницю Державної митної служби України внести зміни до митної декларації від 08.09.2021 та №UA903020/2021/204374 за заявою НАК «Нафтогаз України» від 21 січня 2026 року №4 (вих. № 36/42.1-42.1.01/281-26);

- визнати протиправною бездіяльність Енергетичної митниці Державної митної служби України щодо повернення НАК «Нафтогаз України» помилково сплачених сум податку на додану вартість за заявою НАК «Нафтогаз України» від 21 січня 2026 року № 36/42.1-42.1.01/282-26;

- зобов`язати Енергетичну митницю ДМС на підставі заяви НАК «Нафтогаз України» від 21 січня 2026 року № 36/42.1-42.1.01/282-26 підготувати висновок про повернення НАК «Нафтогаз України» надміру сплачених митних платежів в сумі 3 086 627 828,54 грн. та подати його у встановленому порядку для виконання відповідному органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

З урахуванням підстав та предмету спору, а відповідно заявлених позовних вимог, суд погоджується з доводами відповідача 3, які викладені у заяві стосовного того, що спір та вимоги до відповідачів 1, 2 та відповідача 3 регулюються різними нормативно-правовими актами і стосуються відмінних правовідносин, та виникнення таких зумовлене різними підставами.

Водночас суд вважає безпідставними посилання позивача на те, що судом встановлено не порушення правил об`єднання позовних вимог та вирішення відповідного питання є неможливим після відкриття провадження, з урахуванням передбаченої пунктом 7 частини 1 статті 240 КАС України можливості залишення позовної заяви без розгляду після відкриття провадження у справі.

Так, відповідно до пункту 7 частини 1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

При цьому, суд звертає увагу, що у запереченнях на заяву відповідача 3 про залишення позовної заяви без розгляду щодо можливості та доцільності об`єднання позивачем заявлених позовних вимог у межах одного провадження фактично не наводиться.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність надання позивачем пояснень щодо підстав об`єднання в одне провадження заявлених позовних вимог у відповідності до частини 1 статті 172 КАС України з наданням відповідних доказів за наявності.

Водночас, суд зауважує, що за положеннями частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 172, 240, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

у х в а л и в:

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду шляхом надання до суду:

- письмових пояснень з обґрунтуванням підстав об`єднання в одне провадження заявлених позовних вимог до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Державної податкової служби України з позовними вимогами до Енергетичної митниці у відповідності до частини 1 статті 172 КАС України з наданням відповідних доказів.

Роз`яснити позивачу, що позовна заява залишається без розгляду, якщо позивач не усунув недоліки у строк, встановлений судом у відповідності до пункту 7 частини 1 статті 240 КАС України. Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та оскарженню не підлягає.

Суддя Парненко В.С.