Справа № 280/10642/24
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2026-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження

06 квітня 2026 року

м. Київ

справа №280/10642/24

адміністративне провадження №К/990/7666/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А., суддів Кравчука В.М., Стародуба О.П.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26.01.2026 у справі № 280/10642/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Запорізькій області), в якому просив:

визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Запорізькій області щодо відмови позивачу у виплаті неотриманих сум пенсій, що підлягала виплаті його батьку ОСОБА_2 після здійсненого йому перерахунку пенсії на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.06.2024 у справі № 280/4562/24, і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю;

зобов`язати ГУ ПФУ в Запорізькій області виплатити позивачу недоодержану його померлим батьком ОСОБА_2 пенсію, нараховану на виконання Запорізького окружного адміністративного суду від 12.06.2024 у справі № 280/4562/24.

Запорізький окружний адміністративний суд рішенням від 04.08.2025 позов задовольнив.

Третій апеляційний адміністративний суд постановою від 26.01.2026 апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Запорізькій області задовольнив, рішення суду першої інстанції скасував та у задоволенні позовних вимог відмовив.

Не погодившись з постановою суду апеляційної інстанції, позивач оскаржив її у касаційному порядку, просив її скасувати, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Верховний Суд ухвалою від 09.03.2026 касаційну скаргу залишив без руху та надав скаржнику строк на усунення недоліків касаційної скарги, а саме, конкретизувати підстави касаційного оскарження рішень судів попередніх інстанцій відповідно до частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у взаємозв`язку із пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України з їх належним обґрунтуванням.

18.03.2026 через систему «Електронний суд» до Верховного Суду на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 09.03.2026 від скаржника надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, у якій скаржник наводить підстави касаційного оскарження рішень судів попередніх інстанцій відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України у взаємозв`язку із пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Дослідивши зміст касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Розгляд справи в суді першої інстанції здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини першої та четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

За правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Як на підставу касаційного оскарження скаржник посилається на пункти 1, 4 частини четвертої статті 328 КАС України, які передбачають, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

На обґрунтування цієї підстави позивач зазначає, що суд апеляційної інстанції не правильно застосував статтю 46 Конституції України, частини першої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058 - IV (далі - Закон №1058 - IV), статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262- XII (далі - Закон №2262- XII) без урахування висновків Верховного Суду, сформульованих у постанові від 30.01.2020 у справі №200/10269/19-а, від 09.06.2022 у справі №200/12094/18-а, від 16.05.2023 у справі №420/288/21.

Також у якості підстави касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції скаржник покликається на частини другу і третю статті 353 КАС України та зазначає, що суд апеляційної інстанції, ухвалюючи рішення не встановив фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суди не дослідили зібрані у справі докази.

Скаржник у касаційній скарзі зазначає про те, що суд апеляційної інстанції ухвалив постанову у цій справі з порушенням норм процесуального права, а саме, не перевірив відповідну інформацію щодо місця проживання позивача та не витребував відповідні докази, визначених статтями частини першої статті 2, статей 9, 72, 90 КАС України.

У касаційній скарзі скаржник окрім наведеного покликається на підпункти «а» та «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України і зауважує, що ця справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики, становить значний суспільний інтерес, та має виняткове значення для позивача, оскільки недоотримання суми пенсії є прямим порушенням права на вільне володіння, користування та розпорядження майном передбаченим статтею 41 Конституції України.

Наведені скаржником аргументи потребують ретельної перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому проаналізувавши підстави на яких подано касаційну скаргу у цій справі, колегія суддів вважає за необхідне здійснити касаційний перегляд судових рішень попередніх інстанцій у цій справі.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Перешкоди для прийняття касаційної скарги до провадження Верховним Судом та відкриття касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 328, 330, 334 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26.01.2026 у справі № 280/10642/24.

Витребувати з Запорізького окружного адміністративного суду справу № 280/10642/24.

Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не оскаржується.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб