Справа № 560/6242/22
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2026-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2026 року

м. Київ

справа №560/6242/22

адміністративне провадження № К/990/40301/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Чиркіна С.М. та Шарапи В.М., розглянувши в письмовому провадженні у касаційному порядку адміністративну справу №560/6242/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області

на окрему ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2025 року (постановлену у складі колегії: головуючого судді Сапальової Т.В., суддів Капустинського М.М., Ватаманюка Р.В.),

УСТАНОВИВ:

Короткий виклад обставин та судових рішень у справі

1. У червні 2022 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивачка) звернулася до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - відповідач, скаржник), в якому просила:

- визнати дії відповідача протиправними щодо переведення з 01 березня 2022 року позивачки з пенсії за Законом України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII (далі - Закон №3723-XIІ) на пенсію за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) та протиправними щодо неврахування при обрахунку розміру пенсії рішення суду від 10 квітня 2019 року у справі №560/3702/18 відновленої індексації пенсії наростаючим підсумком, та відповідно, скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №50 від 16 березня 2022 року та від 19 травня 2022 року;

- на підставі спеціального Закону №3723-XII, спеціального базового Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року №1282-ХІІ (далі - Закон №1282-ХІІ), пункту 10-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (далі - Порядок №1078), з урахуванням правової позиції Верховного Суду від 20 грудня 2019 року у справі №2011/8002/16-а; від 18 лютого 2020 року у справі №686/6476/17, від 02 жовтня 2018 року у справі №552/3407/17 на підставі частини першої статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у спосіб:

1) продовжити нарахування та виплату пенсії з 01 березня 2022 року за нормами Закону №3723-ХІІ без перевизначення базового місяця - місяця виходу на пенсію (лютий 2014 року), без обнуління раніше розрахованої величини приросту індексу споживчих цін відповідно до спеціального базового Закону №1282-ХІІ та підпункту 1-1 пункту 1 та підпункту 10-1 пункту 10 Порядку №1078 з урахуванням відновленої індексації пенсії наростаючим підсумком за рішенням суду від 10 квітня 2019 року у справі №560/3702/18 (оскільки, пенсія була неправомірно не донарахована і в подальшому на підставі рішення суду нарахована в належному обсязі, не належить до «підвищення пенсії» в розумінні пункту 5 Порядку №1078);

2) утримати відповідачем із пенсії позивачки нараховані та виплачені за Законом №1058-IV у березні 2022 року - 58,22 грн; у квітні 2022 року -58,22 грн; у травні 2022 року - 58,22 грн (в заяві від 17 травня 2022 року позивачкою дано згоду на утримання);

3) виплатити позивачці різницю між фактично отриманою та призначеною їй пенсією за нормами Закону №3723-ХІІ в загальній сумі 15831,18 грн за період з 01 березня 2022 року по 31 серпня 2022 року та виплачувати пенсію у перерахованому розмірі з 01 березня 2022 року за нормами Закону №3723-XII;

- у строк, протягом п`яти днів з дня набрання судовим рішенням законної сили (оскільки, пенсія є основним та єдиним джерелом існування і приймання щоденних ліків вкрай необхідне задля позбавлення особи з другою групою інвалідності фізичного болю);

- порядок виконання - на підставі положень пункту 1 частини першої статті 371 КАС України, рішення суду звернути до негайного виконання (оскільки, мав місце факт недоотримання пенсії в повному розмірі, яка має систематичний (щомісячний) характер);

- на підставі приписів частини першої статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05 червня 2012 року №4901-VI, стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 суму донарахованої пенсії за період з 01 березня 2022 року по 31 серпня 2022 року в розмірі 25225,01 грн (пункт 3 частини п`ятої статті 160 КАС України, обґрунтований розрахунок суми, що стягується наведено в мотивувальній частині позову), шляхом списання коштів з рахунків боржника, та на підставі положень пункту 1 частини першої статті 371 КАС України, рішення суду звернути до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць; кінцевою датою списання всієї суми боргу з рахунків боржника встановити десятий день з дня набрання судовим рішенням законної сили;

- на підставі частини першої статті 382 КАС України зобов`язати відповідача подати Хмельницькому окружному адміністративному суду звіт про виконання судового рішення, протягом п`яти днів з дня набрання судовим рішенням законної сили з наданням первинних підтвердних документів.

2. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2022 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2023 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо непроведення індексації пенсії ОСОБА_1 по інвалідності згідно із Законом №3723-XII з 01 березня 2022 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з 01 березня 2022 року провести індексацію пенсії ОСОБА_1 , призначену відповідно до Закону №3723-XII у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, з урахуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону №1058-IV та виплатити її.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

3. У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції із заявою в порядку статті 383 КАС України, в якій просила:

1) з метою перевірки судом належного, точного та своєчасного виконання судового рішення у спосіб отримання інформації про таке виконання або спонукання до виконання судового рішення, тому, зобов`язати суб`єкта владних повноважень - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області надати суду інформацію про виконання судового рішення та чи вжито всіх залежних від нього заходів для забезпечення належного і точного виконання рішення суду від 06 жовтня 2022 року у справі №560/6242/22;

2) з врахуванням правової позиції Верховного Суду висловленої у постанові від 25 червня 2020 року у справі №0240/2226/18-а, та фактичних обставин, які свідчать про умисне невиконання відповідачем рішення суду від 06 жовтня 2022 року, а відтак, визнати рішення, дії чи бездіяльність, зокрема:

- бездіяльність відповідача щодо здійснення перерахунку пенсії з 01 березня 2022 року оскільки «доплата з 01 березня 2022 року відповідно до Закону №3723-XII відсутня...» (доказом є лист від 13 березня 2024 року №5143-3164/М-03/8-2200/24);

- бездіяльність відповідача щодо проведення індексації у спосіб нарахування сум індексації з 01 березня 2024 року з урахуванням коефіцієнта збільшення, оскільки, розмір пенсії з 01 березня 2022 року є незмінним (доказом є довідка про розмір пенсії №9332 6839 2253 7310);

- бездіяльність відповідача щодо здійснення виплати у спосіб доплати сум індексації з 01 березня 2022 року, оскільки, доплата на картковий банківський рахунок не поступала (доказом є виписка банку),

4. в порядку статті 383 КАС України визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, вчинені суб`єктом владних повноважень - відповідачем, пов`язані з невиконанням судового рішення від 06 жовтня 2022 року у справі №560/6242/22 та, оскільки, пенсія за своєю природою не є одноразовою виплатою, а носить щомісячний та регулярний характер, а тому, на підставі положень пункту 1 частини першої статті 371 КАС України, рішення суду звернути до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

5. Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2025 року заяву ОСОБА_1 , подану в порядку статті 383 КАС України, залишено без задоволення.

6. Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою до Сьомого апеляційного адміністративного суду, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити постанову, якою задовольнити заяву.

7. Окремою ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2025 року задоволено частково заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в порядку статті 383 КАС України.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області при виконанні рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2022 року у справі №560/6242/22, в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з 01 березня 2022 року провести індексацію пенсії ОСОБА_1 , призначену відповідно до Закону №3723-XII, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, з урахуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону №1058-IV та виплатити її.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області вжити заходів щодо виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2022 року у справі №560/6242/22, в частині зобов`язання з 01 березня 2022 року провести індексацію пенсії ОСОБА_1 , призначену відповідно до Закону №3723-XII, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, з урахуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону №1058-IV та виплатити її, з урахуванням висновків суду в даній справі та повідомити про виконання рішення суду до Хмельницького окружного адміністративного суду у місячний строк з дня набрання ухвали суду законної сили.

8. Постановляючи окрему ухвалу суд апеляційної інстанції виходив з того, що Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області допустило протиправну бездіяльність, не вживши достатніх заходів для реального та належного виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2022 року. Колегія суддів встановила, що відповідач не надав розрахунку суми індексації та не здійснив фактичних виплат у порядку, визначеному законом, а посилання відповідача на те, що доплата відсутня через порівняння розмірів пенсій за різними законами, лише свідчить про ухилення від виконання рішення суду в частині зобов`язального характеру. Крім того, суд апеляційної інстанції констатував порушення судом першої інстанції статей 242, 383 КАС України через неповне з`ясування обставин виконання рішення, що, з огляду на обов`язковість судових рішень, стало підставою для застосування механізму судового контролю та зобов`язання відповідача усунути порушення у місячний строк.

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги

9. Не погодившись з окремою ухвалою суду апеляційної інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області звернулося з касаційною скаргою до Верховного Суду.

10. На обґрунтування підстави касаційного оскарження скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції постановив окрему ухвалу з неправильним застосуванням положень частини другої статті 42 Закону №1058-IV, Закону №3723-ХІІ, пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24 лютого 2023 року №168 (далі - постанова КМУ №168) та з порушенням положень статей 90, 242 КАС України.

11. Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області мотивує необхідність скасування окремої ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2025 року тим, що рішення Хмельницького окружного адміністративного суду першої інстанції від 06 жовтня 2022 року виконано в повному обсязі.

12. Крім того, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з 01 березня 2022 року провело індексацію пенсії ОСОБА_1 , призначену за Законом №3723-ХІІ, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, з урахуванням коефіцієнта збільшення (коефіцієнт 1,14), як того вимагало рішення суду.

13. За результатами перерахунку пенсії станом на 01 березня 2022 року її розмір склав 4332,29 грн. Однак, з 01 березня 2022 року позивачку було автоматично переведено на пенсію за Законом №1058-IV, розмір якої склав 4390,51 грн. Оскільки розмір пенсії, розрахований за Законом №3723-XII після індексації, виявився меншим ніж розмір пенсії за Законом №1058-IV, доплата з 01 березня 2022 року відсутня. Це підтверджується розрахунком переплати за березень-травень 2022 року у розмірі 174,66 грн на користь позивачки, оскільки їй було виплачено більшу суму за Законом №1058-IV.

14. Також відповідач вважає, що суд апеляційної інстанції безпідставно зобов`язує провести індексацію з 01 березня 2022 року, оскільки згідно з пунктом 5 постанови КМУ №168 індексація пенсій, призначених відповідно до Закону №3723-XII, здійснюється з 01 липня 2023 року.

15. Таким чином, суд апеляційної інстанції в порушення положень статей 90, 242 КАС України не взяв до уваги доводи та докази Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (зокрема, щодо фактичного виконання рішення та проведених перерахунків) та не вказав жодного обґрунтованого мотиву, з якого ці доводи не були враховані при прийнятті оскаржуваного рішення.

16. У касаційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області просить Верховний Суд скасувати окрему ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2025 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Процесуальні дії у справі та клопотання учасників справи

17. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 жовтня 2025 року, визначено склад колегії суддів Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав: суддя-доповідач Берназюк Я.О., судді Чиркін С.М. та Шарапа В.М.

18. Ухвалою Верховного Суду від 25 листопада 2025 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на окрему ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2025 року у справі №560/6242/22.

19. Електронну копію ухвали Верховного Суду доставлено в електронний кабінет Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області через підсистему ЄСІКС «Електронний суд» 26 листопада 2025 року о 15:01, що підтверджується довідкою Верховного Суду про доставку електронного документа.

20. Копія ухвали отримана позивачкою 04 грудня 2025 року за її поштовою адресою, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №R62.

21. Матеріали адміністративної справи №560/6242/22 надійшли на адресу Верховного Суду 10 грудня 2025 року.

22. Ухвалою Верховного Суду від 08 квітня 2026 року призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження за наявними матеріалами, без повідомлення та виклику учасників справи колегією у складі трьох суддів з 09 квітня 2026 року.

23. При розгляді цієї справи в касаційному порядку учасниками справи клопотань заявлено не було.

Позиція інших учасників справи

24. 08 грудня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Суду з відзивом на касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

25. Позивачка стверджує, що відповідач у касаційній скарзі маніпулює фактами, оскільки питання індексації її пенсії вже було предметом розгляду Верховного Суду, який у січні 2024 року відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2023 року. Крім того, позивачка наголошує, що відповідач спотворює зміст оскаржуваної окремої ухвали від 02 вересня 2025 року, оскільки апеляційний суд не зобов`язував провести індексацію, що вже було зроблено основним рішенням, а зобов`язав лише вжити заходів щодо виконання цього рішення, оскільки воно фактично залишалося невиконаним.

26. Також позивачка зазначає, що рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2022 року залишається фактично невиконаним ні в частині перерахунку, ні в частині виплат. Позивачка вказує на алогізм у діях Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, оскільки орган звітує про проведення індексації пенсії позивачки, проте сума доплати у документах (листах Пенсійного фонду України та постанові Державної виконавчої служби) зазначена як « 0,00 грн» або «відсутня». Позивачка наголошує, що розмір її пенсії залишався незмінним протягом понад 8 років, що саме по собі спростовує факт реального проведення будь-якої індексації до моменту винесення окремої ухвали.

27. Позивачка зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області безпідставно намагається замінити індексацію пенсії за Законом №3723-XII механізмом розмежування з пенсією за загальним законом, хоча судове рішення такої умови не містило. У відзиві позивачкою також наведено порівняльну таблицю, яка демонструє суперечливість даних відповідача: до винесення окремої ухвали відповідач стверджував про відсутність доплат, а після її винесення - визначив суму заборгованості у розмірі 9321,76 грн за той самий період. Це, на її думку, доводить, що попередні звіти фонду про повне виконання рішення були неправдивими.

28. Позивачка вказує, що у зв`язку зі скасуванням їй з 01 липня 2023 року у розрахункових документах коефіцієнту індексації 1,14, вона отримує пенсію у заниженому розмірі (на 697,38 грн менше, ніж мало бути при належному врахуванні індексації та судового рішення), що суперечить принципам справедливості та обов`язковості судових рішень.

Обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

29. Суди попередніх інстанцій на підставі наявних у матеріалах справи доказів встановили, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, як особа з інвалідністю ІІ групи. З 23 січня 2002 року по 26 лютого 2014 позивачка отримувала пенсію по інвалідності згідно з Законом №1058-IV.

30. З 27 лютого 2014 року по 28 лютого 2022 року отримувала пенсію по інвалідності відповідно до Закону №3723-ХІІ в розмірі 80 відсотків суми заробітної плати, що складало 4332,29 грн, в тому числі фіксована індексація 170,82 грн.

31. З 01 березня 2022 року в автоматичному порядку проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 по інвалідності відповідно до Закону №1058-ІV за матеріалами пенсійної справи.

32. З 01 березня 2022 року розмір пенсії позивачки складав 4390,51 грн.

33. 17 травня 2022 року ОСОБА_1 звернулася із заявою про переведення її з 01 березня 2022 року на пенсію по інвалідності відповідно до Закону №3723-ХІІ.

34. На підставі заяви ОСОБА_1 переведено з пенсії по інвалідності відповідно до Закону №1058-IV на пенсію по інвалідності відповідно до Закону №3723-ХІІ з 01 червня 2022 року. Розмір пенсії склав 4161,47 грн.

35. За результатами перевірки правильності виконання перерахунку пенсії встановлено, що перерахунок пенсії по інвалідності відповідно до Закону №3723-ХІІ проведено з 01 червня 2022 року та не встановлено фіксовану індексацію в розмірі 170,82 грн.

36. Рішенням відповідача №50 від 19 травня 2022 року здійснено перерахунок пенсії відповідно до Закону №3723-ХІІ, розмір якої становить 4161,47 грн.

37. Позивачка, вважаючи порушеними її права на належний розмір пенсійних виплат, звернулася з цим позовом до суду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка висновків суду апеляційної інстанції і доводів учасників справи

38. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

39. Згідно з положенням абзацу другого частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

40. Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

41. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

42. Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

43. Зазначеним вимогам процесуального закону окрема ухвала Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2025 року відповідає, а викладені у касаційній скарзі доводи не є прийнятними з огляду на таке.

44. Згідно з положенням статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

45. Відповідно до частин другої, третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

46. Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

47. Верховний Суд наголошує, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення залишалося без виконання на шкоду одній зі сторін. Держава в особі Пенсійного фонду України не може посилатися на відсутність коштів чи власне тлумачення доцільності виплат як на підставу для невиконання рішення, що набрало законної сили.

48. Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який послідовно зазначає, що право на суд, гарантоване статтею 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне й обов`язкове судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін; виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розглядатися як складова частина «судового розгляду» у розумінні цієї статті. Європейський суд з прав людини також наголошує, що саме на державу покладається обов`язок забезпечити виконання остаточних рішень, постановлених проти її органів, а посилання на об`єктивну неможливість їх виконання може бути прийнятним лише у виняткових випадках, за наявності справді нездоланних фактичних або юридичних перешкод (див. рішення у справі Martynyuk v. Ukraine, заява №82673/17, пункти 31- 32).

49. Положенням частини першої статті 383 КАС України визначено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

50. Частиною четвертою статті 383 КАС України передбачено, що заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

51. Згідно з частиною шостою статті 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача суд постановляє ухвалу про залишення заяви без задоволення, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому статтею 294 цього Кодексу. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

52. Відповідно до частин першої, четвертої статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

53. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2022 року у справі №560/6242/22, яке, за наслідком апеляційного перегляду, 20 грудня 2023 року набрало законної сили, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо непроведення індексації пенсії ОСОБА_1 по інвалідності згідно із Законом №3723-XII з 01 березня 2022 року та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з 01 березня 2022 року провести індексацію пенсії ОСОБА_1 , призначену відповідно до Закону №3723-XII, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, з урахуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону №1058-IV та виплатити її.

54. Як підтверджується матеріалами справи, зокрема листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 13 березня 2024 року №5143-3164/М-03/8-2200-24, відповідач констатував відсутність доплати до пенсії з 01 березня 2022 року за Законом №3723-XII, оскільки цей розмір є меншим за розмір пенсії по інвалідності, обчислений за Законом №1058-IV. Зазначене свідчить про те, що відповідач не вжив належних і достатніх заходів для реального виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2022 року у справі №560/6242/22.

55. Саме по собі посилання відповідача на те, що після здійсненого ним перерахунку розмір пенсії, обчислений за Законом №3723-XII, виявився меншим, ніж розмір пенсії, визначений за Законом №1058-IV, не підтверджує належного виконання рішення суду від 06 жовтня 2022 року. На стадії виконання судового рішення суб`єкт владних повноважень не вправі підміняти встановлений судом обов`язок власним тлумаченням порядку та наслідків такого виконання. Належним виконанням у цій справі є вчинення саме тих дій, які прямо визначені судовим рішенням, а саме: проведення індексації пенсії з 01 березня 2022 року у визначеному судом порядку, здійснення її розрахунку та підтвердження фактичної виплати відповідних сум. Доводи касаційної скарги, засновані на положеннях постанови КМУ №168, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, оскільки не можуть використовуватися відповідачем для перегляду змісту обов`язку, вже визначеного рішенням суду, яке набрало законної сили.

56. Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять доказів фактичного виконання судового рішення. Зокрема, відсутній розрахунок сум індексації пенсії, проведений у визначеному судом порядку, які підлягали нарахуванню та фактичній виплаті позивачці на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2022 року.

57. У цьому зв`язку колегія суддів враховує й підхід Європейського суду з прав людини, за яким відмова органу влади виконати остаточне та підлягаюче виконанню судове рішення не може бути виправдана самим лише посиланням на власне розуміння порядку його реалізації чи на нібито неможливість такого виконання. Європейський суд з прав людини підкреслив, що відмова у виконанні остаточного судового рішення сама по собі може очевидно перешкодити своєчасному та належному вчиненню дій, яких це рішення вимагає, а твердження державного органу про об`єктивну неможливість виконання підлягають суворій перевірці судом (див. рішення у справі Jashi v. Georgia, заява №10799/06, пункт 63).

58. Таким чином, суд апеляційної інстанції обґрунтовано постановив окрему ухвалу, так як під час розгляду заяви встановив факт протиправної бездіяльності відповідача, що полягала у безпідставному невиконанні судового рішення, яке набрало законної сили, щодо здійснення індексації та фактичної виплати пенсії на рахунок ОСОБА_1 .

59. Суд звертає увагу на те, що окрема ухвала спрямована на усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У даній справі тривале невиконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2022 року свідчить про системну відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від реалізації соціальних прав громадян. Встановлення судом обов`язку повідомити про виконання рішення протягом місячного строку є пропорційним заходом, який не покладає на суб`єкта владних повноважень надмірного тягаря, а лише вимагає приведення його дій або бездіяльності у відповідність до вимог закону та судового рішення.

60. Верховний Суд також бере до уваги, що Україна ратифікувала Європейську соціальну хартію (переглянуту) (European Social Charter (Revised)) Законом України від 14 вересня 2006 року №137-V. Відповідно до цього Закону Україна, серед іншого, взяла на себе зобов`язання за пунктами 3, 4 статті 12 Хартії, тобто у сфері поступового підвищення рівня системи соціального забезпечення та вжиття заходів для забезпечення рівності у сфері соціального забезпечення.

61. Верховний Суд враховує також тлумачні підходи, відображені у Дайджесті практики Європейського комітету з соціальних прав (Digest of the Case Law of the European Committee of Social Rights), який узагальнює підходи до застосування Хартії, а також у документі «Висновки 2025. Україна» (Conclusions 2025: Ukraine). Хоча ці матеріали не підміняють безпосереднього змісту національного судового рішення і не є самостійною підставою для вирішення цього спору, вони підтверджують, що зобов`язання держави у сфері соціального забезпечення мають тлумачитися у світлі принципу ефективності соціальних прав і недопустимості їх формального нівелювання.

62. Тому у справі, що розглядається, формальне посилання суб`єкта владних повноважень на здійснений ним внутрішній перерахунок без належного підтвердження реального виконання судового рішення не узгоджується ні з обов`язковістю судового акта, ні з природою соціального права, захист якого це рішення забезпечує.

63. Враховуючи вищевикладене, Верховний Суд дійшов висновку, що окрема ухвала Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2025 року винесена на підставі повного та всебічного з`ясування обставин щодо невиконання судового рішення. Скаржником не спростовано встановлений судом факт бездіяльності, а доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та незгоди із судовим рішенням по суті позову, що виходить за межі провадження, передбаченого статтею 383 КАС України. Відтак, підстав для скасування окремої ухвали Суд не вбачає.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

64. Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

65. Судом апеляційної інстанції виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу з дотриманням положень матеріального і процесуального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи.

66. Як встановлено пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення.

Окрему ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк

Судді С.М. Чиркін

В.М. Шарапа