Справа № 160/30904/25
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2026-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 березня 2026 року м. Дніпросправа № 160/30904/25
Суддя І інстанції Юрков Е.О.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Коршуна А.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі апеляційну скаргу Державної податкової служби України

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПКП А-І-С-Т» до Державної податкової служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «МОНОЛІТ БУДСЕРВІС» про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ПКП А-І-С-Т» звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому, просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової служби України, оформлене квитанцією № 1 від 21.10.2025, про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування № 1 від 01.10.2025 до податкової накладної № 19 від 30.08.2021, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «ПКП А-І-С-Т» ();

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової служби України, оформлене квитанцією № 1 від 23.10.2025 , про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування № 2 від 03.10.2025 до податкової накладної № 19 від 30.08.2021, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «ПКП А-І-С-Т» ();

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування № 1 від 01.10.2025 до податкової накладної № 19 від 30.08.2021, поданий Товариством з обмеженою відповідальністю «ПКП А-І-С-Т» (), датою його первинного подання 21.10.2025;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування № 2 від 03.10.2025 до податкової накладної № 19 від 30.08.2021, поданий Товариством з обмеженою відповідальністю «ПКП А-І-С-Т» (), датою його первинного подання 22.10.2025.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що оскаржувані рішення Державної податкової служби України про відмову у реєстрації розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки позивач надав контролюючому органу усі необхідні документи, які засвідчують підстави для реєстрації спірних розрахунків коригування та підтверджують реальність здійснених господарських операцій з його контрагентом і рух активів, а тому відповідач не мав правових підстав для відмови у реєстрації таких розрахунків коригування в Єдиному реєстрі.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2025 року позов було задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розміри 4 000 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням Державна податкова служба України подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказує, судом першої інстанції, визнаючи протиправними рішення ДПС України та зобов`язуючи здійснити реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунків коригування виписаних понад 1095 календарних днів з дати складання податкових накладних, всупереч ст. 19 Конституції України та ст. 2 КАС України здійснено вибіркове застосування норми права ст. 192 Кодексу, ігноруючи абз. 2 пункту 192.1 статті 192 Кодексу в редакції Закону № 1914-ІХ від 30 листопада 2021 року, який є спеціальною, імперативною нормою прямої дії. Пунктом 192.1 статті 192 розділу V Кодексу визначено, що у разі, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеного в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованого в ЄРПН. Законом України від 30 листопада 2021 року № 1914-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо

забезпечення збалансованості бюджетних надходжень» пункт 192.1 статті 192 розділу V Кодексу доповнено новим абзацом, яким з 01.01.2022 року встановлено, що розрахунок коригування до податкової накладної не може бути зареєстрований в ЄРПН пізніше 1095 календарних днів з дати складання податкової накладної, до якої складений такий розрахунок коригування. Отже, статтею 192 Кодексу в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин містить імперативну заборону на реєстрацію розрахунків коригування після сплину 1095 календарних днів. Дана норма є спеціальною та не містить виключень.. Присуджена судом сума витрат не відповідає критерію необхідності та корисності, оскільки підтримує позицію, яка прямо заперечує чинність норми закону (абз. 3 п. 192.1 ст. 192 Кодексу). Тому у зв`язку з цим ще й покладення на податковий орган обов`язку з оплатити послуг на правничу допомогу є подвійним порушенням інтересів держави.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ПКП А-І-С-Т» просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального права, правову оцінку досліджених судом доказів у справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ПКП А-І-С-Т» (ІК в ) зареєстровано 02.09.2016 року у встановленому законом порядку та перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області, є платником податку на додану вартість; основним видом господарської діяльності є: молярні роботи та скління (код згідно з ДКПП 43.34).

11 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПКП А-І-С-Т» (Підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МОНОЛІТ БУДСЕРВІС» (Генпідрядник, ) було укладено Договір підряду №ЗП9-11/08/21-ПР (далі Договір). Предметом Договору було виконання Позивачем комплексу підрядних робіт з виготовлення, доставки та монтажу протипожежних скляних перегородок на Об`єкті будівництва.

На виконання умов Договору, 30 серпня 2021 року Позивач отримав від ТОВ «МОНОЛІТ БУДСЕРВІС» попередню оплату (аванс) у загальній сумі 1 565 105,72 грн, у тому числі ПДВ 260 850,95 грн.

Відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі ПКУ), на дату отримання попередньої оплати (перша подія), 30 серпня 2021 року, Позивач склав податкову накладну № 19 на загальну суму 1 565 105,72 грн (у т.ч. ПДВ 260 850,95 грн). Зазначену податкову накладну було своєчасно подано на реєстрацію та зареєстровано в ЄРПН 08 вересня 2021 року за № , що підтверджується квитанцією № 1 від 08.09.2021.

В подальшому, у зв`язку зі зміною обсягу виконання робіт за Договором, частина робіт, оплачених авансом, не була виконана Позивачем. У зв`язку з цим, виникла необхідність повернення частини раніше отриманої попередньої оплати.

Позивач здійснив повернення частини авансових платежів на користь ТОВ «МОНОЛІТ БУДСЕРВІС» двома платежами: 01 жовтня 2025 року на суму 188 469,75$ грн (186 293,05 грн + 2 176,70 грн) та 03 жовтня 2025 року на суму 257 823,30$ грн.

Згідно з вимогами пункту 192.1 статті 192 ПКУ, у випадку повернення постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню.

На виконання цієї норми Позивач склав два розрахунки коригування до податкової накладної № 19 від 30.08.2021:

- Розрахунок коригування № 1 від 01.10.2025 на суму коригування податкового зобов`язання - 31 411,62 грн (зменшення обсягу постачання без ПДВ на - 157 058,12 грн).;

- Розрахунок коригування № 2 від 03.10.2025 на суму коригування податкового зобов`язання - 42 970,55 грн (зменшення обсягу постачання без ПДВ на -214 852,75 грн).

Зазначені розрахунки коригування були направлені Позивачем на реєстрацію в ЄРПН.

21 жовтня 2025 року Позивач отримав Квитанцію № 1 (щодо документа J1201216) про неприйняття розрахунку коригування № 1 від 01.10.2025.

В квитанції зазначено: «ДОКУМЕНТ НЕ ПРИЙНЯТО...Виявлені помилки/зауваження:...Документ не може бути прийнятий - Порушено вимоги статті 102 Податкового кодексу України та пункту 6 порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246... а саме дата складання розрахунку не може перевищувати більш ніж на 1095 календарних днів дату складання податкової накладної, до якої складено такий розрахунок коригування».

Аналогічна відмова була отримана і щодо розрахунку коригування № 2 від 03.10.2025 (квитанція № 1 від 23.10.2025).

Підстава відмови порушення вимог статті 102 ПКУ та пункту 6 Порядку ведення ЄРПН (Постанова КМУ № 1246 від 29.12.2010) через перевищення 1095-денного строку між датою складання податкової накладної (30.08.2021) та датою складання розрахунків коригування (01.10.2025 та 03.10.2025).

Позивач вважає рішення Відповідача про відмову у реєстрації розрахунків коригування № 1 від 01.10.2025 та № 2 від 03.10.2025, оформлені відповідними квитанціями, протиправними, необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки вони порушують права Позивача.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що стаття 102 ПКУ не містить жодних прямих положень, які б встановлювали строк давності чи будь-які часові обмеження для реєстрації розрахунку коригування до податкової накладної, складеного на підставі пункту 192.1 статті 192 ПКУ у зв`язку з подією (поверненням авансу), що відбулася у поточному періоді.

Розрахунок коригування у даному випадку відображає не виправлення помилки минулих періодів, а коригування податкових зобов`язань у зв`язку зі зміною суми компенсації (поверненням авансу), яка відбулася 01.10.2025 та 03.10.2025. Саме ці дати є датами виникнення підстави для коригування згідно зі статтею 192.1 ПКУ.

Механічне застосування строку 1095 днів від дати складання первинної ПН для блокування реєстрації РК, що відображає поточну операцію повернення коштів, суперечить меті статті 192.1 ПКУ забезпеченню актуального та достовірного відображення ПДВ-зобов`язань відповідно до реальних господарських операцій.

Блокування реєстрації РК на підставі спливу 1095 днів від дати ПН позбавляє платника податку можливості виконати свій обов`язок щодо коригування податкових зобов`язань, передбачений статтею 192.1 ПКУ, коли подія для коригування (повернення авансу) відбувається після спливу цього строку.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Пунктом 192.1 статті 192 розділу V Кодексу визначено, що у разі, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеного в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованого в ЄРПН.

Законом України від 30 листопада 2021 року № 1914-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень» пункт 192.1 статті 192 розділу V Кодексу доповнено новим абзацом, яким з 01.01.2022 року встановлено, що розрахунок коригування до податкової накладної не може бути зареєстрований в ЄРПН пізніше 1095 календарних днів з дати складання податкової накладної, до якої складений такий розрахунок коригування.

При цьому нормами ПКУ не передбачено виключень щодо можливості реєстрації розрахунку коригування в ЄРПН пізніше 1095 календарних днів з дати складання податкової накладної, до якої складений такий розрахунок коригування, незалежно від обставин, за яких такий розрахунок коригування складається.

Отже, статтею 192 ПК України в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин містить імперативну заборону на реєстрацію розрахунків коригування після сплину 1095 календарних днів.

Дана норма є спеціальною та не містить виключень, отже якщо після 1095 календарних днів з дати складання відповідної податкової накладної відбувається зменшення вартості послуг (що має місце у даній справі) внаслідок повернення постачальником переплати, то у постачальника відсутні підстави для направлення розрахунку коригування для реєстрації в ЄРПН на зменшення податкових зобов`язань, оскільки з дати складання такої податкової накладної сплинуло більше 1095 календарних днів.

Враховуючи те, що у даній справі податкова накладна № 19 від 30.08.2021 складена у 2021 році, а самі розрахунки коригування № 1 від 01.10.2025 та № 2 від 03.10.2025 до них у 2025 році, то строк у 1095 днів є вичерпаним, зазначене свідчить про дотримання ДПС у спірній ситуації положень ст. 192 ПК України, якою прямо та чітко встановлено граничний строк для реєстрації розрахунку коригування в ЄРПН.

За таких обставин оскільки запровадження законодавцем у 2022 році часового обмеження у 1095 днів для реєстрації розрахунків коригування мало на меті забезпечення принципу правової визначеності, а тому реєстрація розрахунків коригування за межами цього строку, суперечить абзацу 2 підпункту 192.1 статті 192 Кодексу, за таких обставин відсутні підстави вважати протиправними оскаржені рішення відповідача про відмову у реєстрації розрахунків коригування.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись п.2 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2025 року скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ПКП А-І-С-Т» - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі.

В повному обсязі постанова складена 31 березня 2026 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова

суддя А.О. Коршун