Справа № 160/23634/24
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2026-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 квітня 2026 року

м. Київ

справа №160/23634/24

адміністративне провадження № К/990/13258/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Яковенка М. М.,

суддів - Васильєва І. А., Шишова О. О.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2026 року в адміністративній справі №160/23634/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

30.08.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява, в якій позивач просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.06.2024р. №1-0463-UA0033698 на суму 124 741,91 грн. (сто двадцять чотири тисячі сімсот сорок одна гривня 91 коп.) орендна плата з фізичних осіб, об`єкт оподаткування - земельна ділянка з кадастровим номером :03:198:0040.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.04.2025 року позовну заяву задоволено частково, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 26.06.2024р. №1-0463- в частині нарахування податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 70687,13грн. (сімдесят тисяч шістсот вісімдесят сім гривень 13 копійок); у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Також вищевказаним рішенням суду стягнуто з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до частини задоволених позовних вимог у сумі 563,84грн. (п`ятсот шістдесят три гривні 84 копійки);

10.04.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява представника про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просив суд:

- стягнути з відповідачів у справі витрати на правничу допомогу адвоката у сумі 40000 грн. (сорок тисяч гривень).

Додатковим рішенням Дніпропетровський окружний адміністративний суду від 21 квітня 2025 року, залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2026 року в адміністративній справі №160/23634/24, ухвалено додаткове рішення у справі №160/23634/24 стягнуто з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4000,00грн. (чотири тисячі гривень 00 копійок). У стягненні з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області решти витрат на професійну правничу допомогу - відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій, скаржник подав до Верховного Суду касаційну скаргу.

Пункт 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням відповідає ст. 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно ч. 1 ст. 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Згідно п. 24 ч. 1 ст. 4 КАС України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Пунктом 4 частини четвертої статті 12 КАС України (в редакції, чинній з 19 липня 2024 року) визначено, що справи у спорах щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб-підприємців - вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Додаткові рішення є невід`ємною частиною рішення, яким розглянуто справу по суті.

Тому при оцінці касаційної скарги на предмет допустимості касаційного оскарження додаткових рішень, слід застосовувати такий же критерій.

Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави вважати, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, а також крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Отже, оскільки оскаржувані судові рішення прийнято у справі незначної складності, передбачені п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України виняткові обставини відсутні, тому у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 248, 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2026 року в адміністративній справі №160/23634/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. М. Яковенко

Судді І. А. Васильєва

О. О. Шишов