Справа № 200/784/26
Суддя: Крилова М.М.
Дата ухвалення: 2026-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
200/784/26: Адміністративні справи (з 01.01.2019); Справи, що виникають з відносин публічної служби, зокрема справи щодо; проходження служби, з них; військової служби.
Надіслано судом: 08.04.2026. Зареєстровано: 09.04.2026. Забезпечено надання загального доступу: 10.04.2026.
Номер судового провадження: не визначено
Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2026 року Справа№200/784/26

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Крилової М.М., розглянувши за правилами загального позовного провадження в письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

04 лютого 2026 року до Донецького окружного адміністративного суду, засобами поштового зв`язку, надійшла позовна заява ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби (військова частина НОМЕР_2 ) про:

- визнання протиправною бездіяльність НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби (військова частина НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 70 000 грн за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно, а також на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора в районах ведення воєнних (бойових) дій на території держави агресора за період з 17.04.2024 по 30.01.2025;

- зобов`язання Військову частину нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 70 000 грн за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно, а також на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора в районах ведення воєнних (бойових) дій на території держави агресора за період з 17.04.2024 по 30.01.2025.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у період з 17.04.2024 по 30.01.2025 позивач проходив службу у складі військової частини НОМЕР_2 та був безпосередньо залучений до виконання бойових (спеціальних) завдань у зоні активний бойових дій на Харківському напрямку. При цьому, службові завдання виконувались позивачем у складі підрозділів першого ешелону оборони, на бойових позиціях, розташованих у безпосередній близькості до лінії бойового зіткнення з противником.

У зв`язку з чим, позивач вважає, що у нього виникло право на отримання одноразової грошової винагороди у розмірі 70 000,00 грн передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Проте, таку винагороду позивачу не було нараховано та виплачено.

Вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати одноразової грошової винагороди у розмірі 70 000,00 грн та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

02 березня 2026 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву зі змісту якого відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В обгрунтування своєї позиції зазначив, що Підпунктом 4 пункту 2 Особливостей виплати додаткової винагороди, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) та порядок і умови виплати одноразової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.09.2023 № 726 (далі Особливості) передбачено, що одноразова винагорода в розмірі 70000 гривень на період воєнного стану виплачуються військовослужбовцям у разі виконання бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно.

За змістом пункту 8 Особливостей обов`язковими документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах та здійснення бойових (спеціальних) завдань у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, є також рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, у тому числі визначених підпунктом 4 пункту 2 цих Особливостей, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), району участі військовослужбовця в бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань , періодів (кількості днів) участі в бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Вказує, що рапорти про залучення ОСОБА_1 до виконання бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань, визначених підпунктом 4 пункту 2 цих Особливостей, у складі підрозділу до ротного опорного пункту включно за вказаний у рапорті за період з 17.04.2024 по 30.01.2025 (за винятком періодів, за які здійснено виплату вказаної одноразової грошової винагороди) до штабу НОМЕР_1 прикордонного загону від командира підрозділу не надходили, тому підстави для виплати одноразової винагороди в розмірі 70000 гривень відсутні.

Також вказує, що позивач помиляється з тлумаченням понять «ведення бойових дій» та «перебування в певному ешелоні оборони».

Вважає, що прикордонний загін діяв на підставі, в межах повноважень і у спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України. Крім того, дії відповідача відповідають і нормам ст. 2 КАС України яким визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, а також підстави визнання неправомірними діянь суб`єкта владних повноважень.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2026 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази по справі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06 березня 2026 року повторно витребувано у НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби (військова частина НОМЕР_2 ) докази по справі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 березня 2026 року втретє витребувано у НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби (військова частина НОМЕР_2 ) докази по справі.

Згідно з нормами статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_3 , має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4 від 23.06.2023 року.

У період з 26.11.2023 по 30.01.2025 ОСОБА_1 проходив військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, у військовій частині НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України).

Наказом начальника військової частини НОМЕР_2 від 30.01.2025 № 122-ОС ОСОБА_1 , який вибуває для подальшого проходження службі до військової частини НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 прикордонного загона Державної прикордонної служби України), виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 .

Вказані обставини підтверджуються довідкою відповідача від 26.03.2026 № 711.

Згідно з відомістю обліку днів виконання бойових (спеціальних) завдань для встановлення винагороди військовослужбовцям НОМЕР_7 відділу прикордонної служби (тип С) НОМЕР_8 прикордонної комендатури НОМЕР_1 прикордонного загону сумарна кількість днів виконання бойових (спеціальних) завдань за 2024 рік ОСОБА_1 становить 123 дні, за 2025 рік 29 днів.

Відповідно до витягу з журналу бойових дій НОМЕР_7 відділу прикордонної служби (тип С) 4 ПРИККШР 1 ПРИКЗ № 28/55-(гриф) від 26.04.2024 ОСОБА_1 :

в період з 10.05.2024 по 02.06.2024 виконував бойові (спеціальні )завдання на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань 4 приккшр НОМЕР_1 ПРИКЗ (в оперативному підпорядкування ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно, всебічного забезпечення підрозділів, які виконують завдання у складі угрупування військ в умовах вогневого ураження противником. Прикриття державного кордону, відбиття наступу військових частин (підрозділів) противника, завдання йому ураження, утримання важливих районів (рубежів, об`єктів) недопущення втрати території, покращення тактичного положення. Ведення позиційної оборони, оборонного бою, вогню і здійснення маневру з відбиття наступу противника, завдання ураження частинам (підрозділам) його наступального угруповання, утримання важливих районів (рубежів, об`єктів) та створення сприятливих умов для переходу своїх військ у наступ (контрнаступ) і розгром противника. З сприятливих умов наступальні (контрнаступальні) бойові дії на окремих напрямках для покращення тактичного (відновлення втраченого) положення. Доцільне використання військовослужбовцями за напрямом діяльності. Виконання бойових (спеціальних) завдань з розвідки (Вовчанська МГТ) у н.п. Варварівка, Вовчанської ТГ, Чугуївського р-ну, Харківської області;

в період з 03.06.2024 по 05.06.2024 виконував виконував бойові (спеціальні )завдання на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань 4 приккшр НОМЕР_1 ПРИКЗ (в оперативному підпорядкування ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») другого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно, всебічного забезпечення підрозділів, які виконують завдання у складі угрупування військ в умовах вогневого ураження противником. Прикриття державного кордону, відбиття наступу військових частин (підрозділів) противника, завдання йому ураження, утримання важливих районів (рубежів, об`єктів) недопущення втрати території, покращення тактичного положення. Ведення позиційної оборони, оборонного бою, вогню і здійснення маневру з відбиття наступу противника, завдання ураження частинам (підрозділам) його наступального угруповання, утримання важливих районів (рубежів, об`єктів) та створення сприятливих умов для переходу своїх військ у наступ (контрнаступ) і розгром противника. З сприятливих умов наступальні (контрнаступальні) бойові дії на окремих напрямках для покращення тактичного (відновлення втраченого) положення. Доцільне використання військовослужбовцями за напрямом діяльності. Виконання бойових (спеціальних) завдань з розвідки (Вовчанська МГТ) у н.п. Варварівка, Вовчанської ТГ, Чугуївського р-ну, Харківської області.

Номер наказу: БН коменданта 4 приккшр 1 ПРИКЗ, № 28/160-(гриф) від 01.05.2024; БН коменданта НОМЕР_8 приккшр 1 ПРИКЗ, № 28/639-(гриф) від 03.06.2024.

Відповідно до витягу з журналу бойових дій НОМЕР_7 відділу прикордонної служби (тип С) 4 ПРИККШР 1 ПРИКЗ № 28/69-(гриф) від 26.04.2024 ОСОБА_1 :

в період з 17.08.2024 по 30.09.2024 виконував бойові (спеціальні )завдання на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань 4 приккшр НОМЕР_1 ПРИКЗ (в оперативному підпорядкування ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно, всебічного забезпечення підрозділів, які виконують завдання у складі угрупування військ в умовах вогневого ураження противником. Прикриття державного кордону, відбиття наступу військових частин (підрозділів) противника, завдання йому ураження, утримання важливих районів (рубежів, об`єктів) недопущення втрати території, покращення тактичного положення. Ведення позиційної оборони, оборонного бою, вогню і здійснення маневру з відбиття наступу противника, завдання ураження частинам (підрозділам) його наступального угруповання, утримання важливих районів (рубежів, об`єктів) та створення сприятливих умов для переходу своїх військ у наступ (контрнаступ) і розгром противника. З сприятливих умов наступальні (контрнаступальні) бойові дії на окремих напрямках для покращення тактичного (відновлення втраченого) положення. Доцільне використання військовослужбовцями за напрямом діяльності. Виконання бойових (спеціальних) завдань з розвідки (Вовчанська МГТ) у н.п. Нестерне, Вовчанської ТГ, Чугуївського р-ну, Харківської області.

Номер наказу: БН коменданта 4 приккшр 1 ПРИКЗ, № 28/1675-(гриф) від 03.08.2024.

Відповідно до витягу з журналу бойових дій НОМЕР_7 відділу прикордонної служби (тип С) 4 ПРИККШР 1 ПРИКЗ № 28/84-(гриф) від 27.05.2024 ОСОБА_1 :

в період з 01.10.2024 по 16.11.204 та з 25.12.2024 по 10.01.2025 виконував бойові (спеціальні )завдання на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань НОМЕР_8 приккшр НОМЕР_1 ПРИКЗ (в оперативному підпорядкування ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно, всебічного забезпечення підрозділів, які виконують завдання у складі угрупування військ в умовах вогневого ураження противником. Прикриття державного кордону, відбиття наступу військових частин (підрозділів) противника, завдання йому ураження, утримання важливих районів (рубежів, об`єктів) недопущення втрати території, покращення тактичного положення. Ведення позиційної оборони, оборонного бою, вогню і здійснення маневру з відбиття наступу противника, завдання ураження частинам (підрозділам) його наступального угруповання, утримання важливих районів (рубежів, об`єктів) та створення сприятливих умов для переходу своїх військ у наступ (контрнаступ) і розгром противника. З сприятливих умов наступальні (контрнаступальні) бойові дії на окремих напрямках для покращення тактичного (відновлення втраченого) положення. Доцільне використання військовослужбовцями за напрямом діяльності. Виконання бойових (спеціальних) завдань з розвідки (Вовчанська МГТ) у н.п. Нестерне, Вовчанської ТГ, Чугуївського р-ну, Харківської області.

Номер наказу: БН коменданта 4 приккшр 1 ПРИКЗ, № 28/1675-(гриф) від 03.08.2024; БН коменданта НОМЕР_8 приккшр 1 ПРИКЗ, № 28/4428-(гриф) від 21.12.2024.

Відповідно до витягу з журналу бойових дій НОМЕР_7 відділу прикордонної служби (тип С) 4 ПРИККШР 1 ПРИКЗ № 28/95-(гриф) від 01.10.2024 ОСОБА_1 :

в період з 11.01.2025 по 26.01.2025 виконував бойові (спеціальні )завдання на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань НОМЕР_8 приккшр НОМЕР_1 ПРИКЗ (в оперативному підпорядкування ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно, всебічного забезпечення підрозділів, які виконують завдання у складі угрупування військ в умовах вогневого ураження противником. Прикриття державного кордону, відбиття наступу військових частин (підрозділів) противника, завдання йому ураження, утримання важливих районів (рубежів, об`єктів) недопущення втрати території, покращення тактичного положення. Ведення позиційної оборони, оборонного бою, вогню і здійснення маневру з відбиття наступу противника, завдання ураження частинам (підрозділам) його наступального угруповання, утримання важливих районів (рубежів, об`єктів) та створення сприятливих умов для переходу своїх військ у наступ (контрнаступ) і розгром противника. З сприятливих умов наступальні (контрнаступальні) бойові дії на окремих напрямках для покращення тактичного (відновлення втраченого) положення. Доцільне використання військовослужбовцями за напрямом діяльності. Виконання бойових (спеціальних) завдань з розвідки (Вовчанська МГТ) у н.п. Нестерне, Вовчанської ТГ, Чугуївського р-ну, Харківської області.

Номер наказу: БН коменданта 4 приккшр 1 ПРИКЗ, № 28/4428-(гриф) від 21.12.2024.

Згідно за архівною відомістю № 1 за період з січня 2024 року по грудень 2024 ркоу ОСОБА_1 нараховувалась та виплачувалась додаткова винагорода за безпосередню участь у бойових діях (100000) у червні, липні, вересні, жовтні, листопаді та грудні 2024 року.

Згідно за архівною відомістю № 1 за період з січня 2025 року по жовтень 2025 ркоу ОСОБА_1 нараховувалась та виплачувалась додаткова винагорода за безпосередню участь у бойових діях (100000) у січні та лютому 2025 року.

Одноразова винагорода в розмірі 70000 гривень за три періоди по 30 сумарно обчислених днів виконання бойових завдань за період з січня 2024 року по січень 2025 року позивачу не нараховувалась та не виплачувалась.

10.12.2025 представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом в якому просив здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату одноразової винагороди у розмірі 70 000,00 грн за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання бойових дій згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 17.04.2024 по 30.01.2025.

Листом від 19.12.2025 № 02.10/18379-25-Вх/2967 відповідач повідомив, що наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 30.01.2025 № 122-ОС ОСОБА_1 , який вибуває для подальшого проходження службі до НОМЕР_6 прикордонного загона Державної прикордонної служби України АДРЕСА_1 , виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 з 30.01.2025. Оскільки, станом на 30.01.2025 ОСОБА_2 був обізнаний про періоди виконання бойових завдань по 30 кодних сумарно обчислених днів для виплати одноразової винагороди, ним після 30.04.2025 пропущено тримісячний строк звернення до адміністративного суду із позовом та такий строк може бути поновлений тільки судом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Щодо строків звернення.

За усталеною практикою Верховного Суду до правовідносин пов`язаних із нарахуванням та виплатою грошового забезпечення військовослужбовців при звільненні щодо строків звернення до суду застосовними є норми Кодексу Законів про Працю України (далі КЗпП України).

Окрім того, юридичні принципи застосування норм у часі визначають, що до дії/події застосовується норма, чинна на момент їх виникнення/перебігу, за виключенням, коли нова норма пом`якшує або скасовує відповідальність фізичної особи.

Таким чином визначення строку звернення до суду врегульовано ч. 2 ст. 233 КЗпП України, у редакції, чинній на момент звернення позивача із цим позовом, а саме: «Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116). Домашній працівник має право звернутися до суду із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення в місячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Позивача виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 з 30.01.2025 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 30.01.2025 № 122-ОС, а до суду цей позов подано 31.01.2026.

Водночас суд звертає увагу, що наведена вище стаття КЗпП України установлює, як дату початку відліку строку звернення до суду день одержання працівником письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Наявні у справі письмові докази свідчать, що такою датою у спірних правовідносинах є 19.12.2025 надіслання представнику позивача листа військової частини НОМЕР_2 за № 02.10/18379-25-Вх/2967, де відповідачем письмово повідомлено про ненарахування й невиплату за спірний період одноразової грошової винагороди позивачу та надано відповідні документи.

Доказів іншого відповідачем не надано.

Таким чином, суд констатує, що позивач у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні звернувся до суду із відповідним позовом, тобто відповідний процесуальний строк не порушено.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ст. 24 Конституції України гарантується рівність конституційних прав і свобод та рівність всіх громадян перед законом.

Згідно з вказаною нормою суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до частин 1-3 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Правові основи організації та діяльності Державної прикордонної служби України, її загальну структуру, чисельність, функції та повноваження визначає Закону України «Про Державну прикордонну службу України».

Згідно з ч.1 цього Закону, на Державну прикордонну службу України покладаються завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її прилеглій зоні та виключній (морській) економічній зоні.

Відповідно до ч.1 ст.14 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», до особового складу Державної прикордонної служби України входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і триває в дійсний час.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнята постанова від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168).

Пунктом 1-1 постанови Кабінету Міністрів України № 168, у редакції постанови Кабінету Міністрів України № 419 від 12.04.2024 року, установлено, що на період воєнного стану: військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. У разі виконання бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно, а також на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора в районах ведення воєнних (бойових) дій та на території противника військовослужбовцям додатково виплачується одноразова винагорода в розмірі 70000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання таких завдань.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року № 1311 у Постанові Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, зокрема в абзаці другому пункту 1-1 після слів: в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора доповнено словами: на території держави-агресора, а слова на території противника замінено словами: на території держави-агресора.

Згідно з п. 1-2 Постанови № 168 виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 2-1 Постанови № 168 передбачено, що міністерства та державні органи за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством економіки визначають: особливості виплати додаткової винагороди та винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) особам, зазначеним у пункті 1-1 цієї постанови, та додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1-2 цієї постанови, у тому числі в частині встановлення переліку бойових (спеціальних) завдань та заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, для здійснення такої виплати, з урахуванням завдань, покладених на Збройні Сили, Службу безпеки, Службу зовнішньої розвідки, Головне управління розвідки Міністерства оборони, Національну гвардію, Державну прикордонну службу, Управління державної охорони, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, Державну спеціальну службу транспорту.

Наказом Міністерства внутрішніх справ «Деякі питання виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби України винагород, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 01.09.2023 № 726 затверджено такі, що додаються: Особливості виплати додаткової винагороди, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) та порядок і умови виплати одноразової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України. (далі Особливості № 726, у відповідних редакціях, чинних на період спірних правовідносин).

Ці Особливості визначають процедуру здійснення виплати на період воєнного стану військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі - військовослужбовці) додаткової винагороди, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду), порядок і умови виплати одноразової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, встановлюють перелік бойових (спеціальних) завдань та заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, для здійснення такої виплати з урахуванням завдань, покладених на Державну прикордонну службу України (далі - Держприкордонслужба).

Відповідно до п. 2 Особливостей № 726 на період воєнного стану виплачуються одноразова винагорода в розмірі 70000 гривень військовослужбовцям у разі виконання бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно, а також на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора в районах ведення воєнних (бойових) дій та на території держави-агресора за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання таких завдань.

Пунктом 8 Особливостей № 726 передбачено, що документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах та здійснення бойових (спеціальних) завдань у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, є:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки) або бойове донесення, або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад, чи копії або витяги з них;

рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, у тому числі визначених підпунктом 4 пункту 2 цих Особливостей, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), району участі військовослужбовця в бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, періодів (кількості днів) участі в бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Облік військовослужбовців, які виконують бойові (спеціальні) завдання, визначені підпунктом 4 пункту 2 цих Особливостей, здійснюється з урахуванням кількості сумарно обчислених днів виконання таких завдань. Результати такого обліку вносяться до відомості обліку днів виконання бойових (спеціальних) завдань для встановлення одноразової винагороди військовослужбовцям за формою, наведеною в додатку 1 до цих Особливостей. У разі переміщення (відрядження) військовослужбовця до іншого органу Держприкордонслужби, органу військового управління для подальшого проходження військової служби до такого органу в десятиденний строк надсилається витяг із зазначеної відомості для обліку днів виконання бойових (спеціальних) завдань.

Згідно з п. 11 Особливостей № 726 виплата винагород, визначених пунктом 2 цих Особливостей, військовослужбовцям здійснюється на підставі наказів відповідно Голови Державної прикордонної служби України, начальників (командирів) регіональних управлінь, органів охорони державного кордону, загонів морської охорони, навчальних закладів, науково-дослідних установ, органів забезпечення, підрозділів спеціального призначення Держприкордонслужби за місцем проходження військової служби (навчання), а їх начальникам (командирам) - на підставі наказів начальників (командирів) вищого рівня.

Накази про виплату винагород, визначених пунктом 2 цих Особливостей, видаються щомісяця до 8 числа.

У разі надходження всіх необхідних документів, визначених пунктом 8 цих Особливостей, після 5 числа поточного місяця видання наказу про виплату додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється протягом 30 календарних днів з дня надходження документів.

Винагороди, визначені пунктом 2 цих Особливостей, є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення. (п. 15 Особливостей № 726).

Відповідно до статті 1 Закону України від 06.12.1991 № 1932-XII «Про оборону України» (далі - Закон №1932)

бойові дії - це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння); район воєнних (бойових) дій - це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.

Постановка бойових завдань підрозділам (елементам бойового порядку) здійснюється бойовим наказом, під час ведення бою (дій) або в інших умовах бойової обстановки - бойовим розпорядженням. Зазвичай вони доводяться до командирів підрозділів в усній формі.

У бойовому наказі вказується: висновки з оцінювання противника; завдання, які виконуються силами і засобами старшого командира на напрямку дій військової частини (підрозділу), а також завдання сусідів і розмежувальні лінії з ними; бойове завдання військової частини (підрозділу) та замисел бою (дій); бойові завдання штатним і доданим підрозділам (елементам бойового порядку); норма витрат ракет і боєприпасів на виконання бойового завдання; місце і час розгортання ОКП (ксП) та напрямок його переміщення, порядок передачі управління; час готовності до виконання завдання та порядок доповіді замислу старшому командиру.

У бойовому розпорядженні зазвичай командир вказує: стислі відомості про положення та характер дій противника; завдання, що виконуються силами і засобами старшого командира на напрямку дій підрозділів; бойове завдання підпорядкованим підрозділам; час готовності до бою (дій). За необхідності у ньому можуть бути зазначені завдання військової частини (підрозділу), сусідів та інші дані.

Бойові (попередні бойові) розпорядження і вказівки, які віддає командир усно, записуються в журнал відданих і отриманих розпоряджень, у якому відображається: дата, час і зміст розпоряджень, спосіб їх передачі або отримання, кому вони передані або повинні бути передані, від кого отримані.

У цій справі позивач стверджує, що має право на нарахування та виплату одноразової додаткової грошової допомоги, оскільки виконував бойові (спеціальні) завдання, які відповідають вимогам п.1-1 Постанови № 168.

Обґрунтовуючи правомірність вимог, покликався на документи військової частини НОМЕР_2 , зокрема, довідки № 2288 від 05.06.2024 та довідки № 08/1301-г від 02.11.2024 . Також участь у виконання бойових (спеціальних) завдань підтверджується наданими відповідачем доказами, зокрема відповідними ЖБД.

Відповідач натомість зазначає, що рапорти про участь позивача у виконанні бойових (спеціальних) завдань не складалися, тому підстави для виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 70 000,00 грн за кожні 30 днів (сумарно обчислених) відсутні.

Суд зазначає, що обґрунтованість доводів сторін визначається на підставі наданих ними доказів.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача. При цьому такий суб`єкт зобов`язаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Разом із тим, відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 78 цього Кодексу, а відтак позивач не звільняється від обов`язку доведення обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Згідно зі статтею 76 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, допустимими отримані у порядку, визначеному законом, а достатніми такі, що у своїй сукупності дають змогу суду дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи. Питання достатності доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

При цьому суд виходить із того, що перевага у доказуванні надається не кількості поданих доказів, а їх належності, допустимості, достовірності та достатності. Висновок про наявність чи відсутність відповідних обставин має ґрунтуватися на стандарті більшої переконливості, за яким встановленою вважається та обставина, існування якої з урахуванням поданих доказів є більш імовірним, ніж її відсутність.

Предметом спору у даній справі є правомірність виплати військовослужбовцю грошової винагороди за виконання спеціальних (бойових) завдань, спрямованих на захист Батьківщини.

Відповідно до статей 17, 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України, що кореспондує обов`язку держави забезпечити належне грошове забезпечення військовослужбовців. В умовах воєнного стану значення належного виконання зазначених обов`язків є особливо важливим.

З огляду на характер спірних правовідносин, їх суспільну значущість та можливі наслідки для сторін, суд дійшов висновку про необхідність застосування підвищеного стандарту оцінки доказів, який вимагає від відповідача подання чітких, узгоджених та переконливих доказів правомірності своїх дій.

Отже, у матеріалах справи є витяги з журналу бойових дій, які свідчать про виконання позивачем у період з 10.05.2024 по 02.06.2024, з 17.08.2024 по 30.09.2024, з з 01.10.2024 по 16.11.2024, з 25.12.2024 по 10.01.2025 та з 11.01.2025 по 26.01.2025 бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань 4 приккшр НОМЕР_1 ПРИКЗ (в оперативному підпорядкування ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно, всебічного забезпечення підрозділів, які виконують завдання у складі угрупування військ в умовах вогневого ураження противником. Прикриття державного кордону, відбиття наступу військових частин (підрозділів) противника, завдання йому ураження, утримання важливих районів (рубежів, об`єктів) недопущення втрати території, покращення тактичного положення. Ведення позиційної оборони, оборонного бою, вогню і здійснення маневру з відбиття наступу противника, завдання ураження частинам (підрозділам) його наступального угруповання, утримання важливих районів (рубежів, об`єктів) та створення сприятливих умов для переходу своїх військ у наступ (контрнаступ) і розгром противника. З сприятливих умов наступальні (контрнаступальні) бойові дії на окремих напрямках для покращення тактичного (відновлення втраченого) положення. Доцільне використання військовослужбовцями за напрямом діяльності. Виконання бойових (спеціальних) завдань з розвідки (Вовчанська МГТ).

Таке визначення цілком відповідає змісту п. 1-1 Постанови № 168 та передбачає виплату одноразової грошової допомоги.

Щодо покликань відповідача на відсутність рапортів про залучення позивача до виконання бойових (спеціальних) завдань, то позивач цілком арґументовано зазначає, що не оформлення таких може свідчити про допущену військовою частиною бездіяльність.

З цих підстав самі лише покликання на відсутність відповідних рапортів не є достатньою підставою для відмови у позові.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

З метою повного та всебічного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача шляхом:

визнання протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової одноразової грошової винагороди в розмірі 70 000 гривень в розрахунку за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання бойових завдань згідно постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 10.05.2024 по 02.06.2024, з 17.08.2024 по 30.09.2024, з 01.10.2024 по 16.11.2024, з 25.12.2024 по 10.01.2025 та з 11.01.2025 по 26.01.2025;

зобов`язання НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) виплатити ОСОБА_1 додаткову одноразову грошову винагороду в розмірі 70 000 гривень в розрахунку за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання бойових завдань згідно постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» позивачу за період з 10.05.2024 по 02.06.2024, з 17.08.2024 по 30.09.2024, з 01.10.2024 по 16.11.2024, з 25.12.2024 по 10.01.2025 та з 11.01.2025 по 26.01.2025.

При цьому, позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової одноразової грошової винагороди в розмірі 70 000 гривень в розрахунку за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання бойових завдань згідно постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 17.04.2024 по 09.05.2024 задоволенню не підлягають, оскільки матеріалами справи не підтверджено факт виконання позивачем бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно, а також на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора в районах ведення воєнних (бойових) дій та на території держави-агресора у зазначений період.

При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; п. 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; п. 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; п. 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, п. 29).

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд зазначає, що інші доводи і заперечення сторін на висновки суду не впливають.

За встановлених в цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог із самостійним обранням належного способу захисту порушених прав.

Підстави для розподілу судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 139, 193, 242-246, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової одноразової грошової винагороди в розмірі 70 000 гривень в розрахунку за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання бойових завдань згідно постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 10.05.2024 по 02.06.2024, з 17.08.2024 по 30.09.2024, з 01.10.2024 по 16.11.2024, з 25.12.2024 по 10.01.2025 та з 11.01.2025 по 26.01.2025.

Зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) (ЄДРПОУ: НОМЕР_9 ) виплатити ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_10 ) додаткову одноразову грошову винагороду в розмірі 70 000 гривень в розрахунку за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання бойових завдань згідно постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» позивачу за період з 10.05.2024 по 02.06.2024, з 17.08.2024 по 30.09.2024, з 01.10.2024 по 16.11.2024, з 25.12.2024 по 10.01.2025 та з 11.01.2025 по 26.01.2025.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя М.М. Крилова

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...