Справа № 520/19594/25
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2026-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 квітня 2026 р.Справа № 520/19594/25

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Ральченка І.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Катунова В.В. ,

розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Органиця" щодо ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2025 року по справі № 520/19594/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Органиця"

до Головного управління ДПС у Харківській області, Державна податкова служба України

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Органиця" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило суд: визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області 25.04.2025 № 12792037/44874888 про відмову в реєстрації податкової накладної №92 від 05.03.2025 в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "Органиця" №92 від 05.03.2025 в Єдиному реєстрі податкових накладних; визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області 25.04.2025 № 12792032/44874888 про відмову в реєстрації податкової накладної №102 від 10.03.2025 в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "Органиця" №102 від 10.03.2025 в Єдиному реєстрі податкових накладних; визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області 25.04.2025 № 12792031/44874888 про відмову в реєстрації податкової накладної №106 від 12.03.2025 в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "Органиця" №106 від 12.03.2025 в Єдиному реєстрі податкових накладних; визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області 25.04.2025 № 12792041/44874888 про відмову в реєстрації податкової накладної №112 від 13.03.2025 в Єдиному реєстрі податкових накладних. зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "Органиця" №112 від 13.03.2025 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2025 позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 25.04.2025 №12792037/44874888 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ "Органиця" №92 від 05.03.2025. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №92 від 05.03.2025, складену Товариством з обмеженою відповідальністю "Органиця" датою її фактичного подання на реєстрацію.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 25.04.2025 №12792032/44874888 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ "Органиця" №102 від 10.03.2025. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №102 від 10.03.2025, складену Товариством з обмеженою відповідальністю "Органиця" датою її фактичного подання на реєстрацію.

Визнано протиправним та скасувано рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 25.04.2025 №12792031/44874888 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ "Органиця" №106 від 12.03.2025. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №106 від 12.03.2025, складену Товариством з обмеженою відповідальністю "Органиця" датою її фактичного подання на реєстрацію.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 25.04.2025 №12792041/44874888 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ "Органиця" №112 від 13.03.2025. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №112 від 13.03.2025, складену Товариством з обмеженою відповідальністю "Органиця" датою її фактичного подання на реєстрацію.

Вирішено питання розподілу судових витрат, шляхом стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Органиця за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України суму сплаченого судового збору у розмірі 4844,80 грн. стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Органиця" за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України суму сплаченого судового збору у розмірі 4844,80 грн.

Відповідач, Головне управління ДПС у Харківській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу.

Постановою другого апеляційного адміністративного суду від 09.03.2026 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишено без задоволення. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2025 року по справі № 520/19594/25 залишено без змін.

16.03.2026 до суду найшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Органиця" про вирішення питання щодо судових витрат в порядку ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України.

24.03.2026 представником ГУ ДПС у Харківській області подано клопотання про зменшення ви трат на оплату правничої допомоги.

Згідно з ч. 3 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Враховуючи відсутність учасників судового засідання, відповідно до ч. 4ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Питання ухвалення додаткового судового рішення регулюються ст. 252 КАС України.

Відповідно до ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо зокрема судом не вирішено питання про судові витрати.

Порядок розподілу судових витрат встановлений ст. 139 КАС України.

Частиною 7 статті 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, акт виконаних робіт з детальним описом тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частиною четвертою статті 143 КАС України передбачено, що для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою вказаної статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 вказаного Кодексу (частина п`ята статті 143 КАС України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частиною другою статті 252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (частина третя статті 252 КАС України).

У постанові від 27.05.2021 року по справі №580/3241/20, адміністративне провадження №К/9901/32044/20, Верховний Суд звернув увагу, що у випадку, якщо суд при ухваленні судового рішення по суті спору з певних причин не вирішив питання про судові витрати, або відкладення вирішення цього питання було ініційовано стороною у справі, таке питання підлягає вирішенню шляхом ухвалення судом додаткового судового рішення в порядку статті 252 КАС України.

Стаття 132 КАС України встановлює, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 КАС України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною сьомою статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зазначені вимоги кореспондуються з положеннями частини третьої статті 143 КАС України, якими передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до частини дев`ятої статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з положеннями статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, слід виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

В пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 рок №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Верховний Суд у постанові від 28.09.2023 року у справі №686/31892/19 зазначив, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Колегія суддів зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Судовим розглядом встановлено, що під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції правова допомога позивачу надавалась адвокатом Кокоревим Е.О. на підставі договору від 10.07.2025.

Пунктом 4.1. визначено гонорар адвоката. Гонорар за складення клопотань, відповіді на відзив, заяв, інших документів 1500,00 грн. за одну годину витраченого на складання.

На складання додаткових пояснень у справі адвокат витратив дві години. На складання цього клопотання адвокат витратив 30 хвилин Враховуючи викладене вище, витрати позивача на правову допомогу в апеляційній інстанцій складають 3750,00 грн., з яких 3000,00 грн. - складання додаткових пояснень, 750,00 грн. складання клопотання про ухвалення додаткового судового рішення що підтверджується Рахунком фактури №СФ00000007 від 12.03.2026.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат, їх необхідності та дійсності із урахуванням юридичного результату для сторони, що досягнутий внаслідок таких послуг.

Статтею 304 КАС України визначено, що учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження. Відзив на апеляційну скаргу має містити: найменування суду апеляційної інстанції; ім`я (найменування), поштову адресу особи, яка подає відзив на апеляційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адресу електронної пошти, за наявності, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги; у разі необхідності - клопотання особи, яка подає відзив на апеляційну скаргу; перелік матеріалів, що додаються. У відзиві на апеляційну скаргу може міститися клопотання особи про розгляд справи за її участі. За відсутності такого клопотання вважається, що особа не бажає брати участі у судовому засіданні суду апеляційної інстанції. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. До відзиву на апеляційну скаргу додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. До відзиву на апеляційну скаргу застосовуються правила, встановлені частиною другою статті 175 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що при відкритті апеляційного провадження колегією суддів зокрема надано стороні позивача строк для подання відзиву на апеляційну скаргу. В тім не скориставшись цим правом представником позивача подано до апеляційного суду додаткові пояснення які в певній своїй частині дублюють позовну заяву та за своїм змістом відносяться до документів, що не впливають на результат розгляду справи а отже не були взяті до уваги судом апеляційної інстанції.

Системний аналіз Розділу ІІІ КАС України (апеляційне провадження) вказує на те, що заявами по суті справи в апеляційному провадженні є апеляційна скарга та відзив на апеляційну скаргу. Подання до суду апеляційної інстанції такої заяви по суті справи як додаткові пояснення процесуальним законом не передбачено, з огляду на що цей документ не був взятий до уваги судом під час розгляду справи та прийнятті рішення а отже не вплинув на результат розгляду апеляційної скарги.

З огляду на наведене, витрати на підготовку представником позивача додаткових пояснень до суду апеляційної інстанції не підлягають відшкодуванню. Оскільки такі витрати, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правничої допомоги не відносяться до витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи.

Матеріали справи не містять складених адвокатом процесуальних документів із викладенням заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги, обґрунтувань законності рішення суду першої інстанції.

Інших процесуальних документів, складених адвокатом задля формування меж перегляду справи, дозволяючих викласти письмову позицію щодо помилок у скарзі, аргументувати правильність застосування норм права та долучення нових доказів, матеріали справи не містять, представник позивача на них не посилається.

Таким чином, дослідивши заяву представника позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу, докази, надані на підтвердження понесених витрат, колегія суддів зазначає, що вимоги про відшкодування 3750,00 грн., як витрат на правничу допомогу, є необґрунтованими, оскільки судовим розглядом не встановлено факту надання адвокатом під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції послуг, пов`язаних із розглядом справи, та таких, що мали реальний результат для позивача.

Згідно з ч. 4 ст. 252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання про ухвалення додаткового судового рішення задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 139, 242, 243, 252, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Органиця" щодо ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2025 року по справі № 520/19594/25,- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Ральченко І.М.
Судді Подобайло З.Г. Катунов В.В.