Справа № 520/16206/25
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2026-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення касаційної скарги без руху

07 квітня 2026 року

м. Київ

справа №520/16206/25

адміністративне провадження №К/990/12817/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Шарапи В.М., суддів: Берназюка Я.О., Чиркіна С.М., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2025 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10.03.2026 у справі № 520/16206/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - ГУ ПФУ в Харківській області, відповідач), в якому, з урахувань уточнень до позову, просив:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії у відповідності до довідки Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ НП в Харківській області за вихідним № М-142/3/119-29/01-2025 від 22.04.2025 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-XII), постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, про грошове забезпечення (ГЗ): - посадовий оклад (ПО) - 3 100,00 грн., оклад за спеціальним званням полковник поліції - 2 400,00 грн.; надбавка за стаж служби в поліції (50%)- 2 750,00 грн.; надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції (65%) - 5 362,00 грн., премія від (186,347%) - 25 366,49 грн.; індексація (не нараховується за відсутністю підстав, згідно з чинним законодавством). Всього нараховано 38 978,99 грн. для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру пенсії з 01.04.2025 у розмірі 70% від грошового забезпечення;

- зобов`язати відповідача провести ОСОБА_1 перерахунок та виплатити пенсію в розмірі 70% грошового забезпечення за вислугу 33 років, у відповідності до статті 13 Закону №2262, яка діяла на час призначення пенсії; однією сумою, без обмеження граничного розміру пенсії у відповідності до вимог статей 43,51,63 Закону № 2262-XII, постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року № 260 у відповідності до відповіді з довідкою, наданих Управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ НП в Харківській області за вихідним №М-142/3/119-29/01-2025 від 22 квітня 2025 року, про грошова забезпечення (ГЗ): - посадовий оклад (ПО) - 3 100,00 грн., оклад за спеціальним званням полковник поліції - 2 400,00 грн.; надбавка за стаж служби в поліції (50%)- 2 750,00 грн.; надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції (65%) - 5 362,00 грн., премія від (186,347%) - 25 366,49 грн.; індексація (не нараховується за відсутністю підстав, згідно з чинним законодавством). Всього нараховано 38 978,99 грн. для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру пенсії з 01.04.2025 у розмірі 70% від грошового забезпечення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2025, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.03.2026, в задоволенні позову відмовлено.

На адресу Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» 23.03.2026 надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , у якій скаржник просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2025, постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10.03.2026 та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

За наслідками перевірки касаційної скарги на предмет відповідності вимогам, передбаченим статтями 328-330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), встановлено, що останню подано без додержання вимог процесуального закону, що діяв на час її подання.

Щодо підстав касаційного оскарження

Так, згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 351 цього Кодексу.

Системний аналіз частини четвертої статті 328 КАС України і пункту 4 частини другої статті 330 КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Так, обов`язковою умовою при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: норми матеріального права, яка неправильно застосована судами; постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).

Якщо касаційна скарга подається на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається: норма матеріального права, яка неправильно застосована судом апеляційної інстанції; постанови Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права, від якого належить відступити; вмотивоване обґрунтування необхідності такого відступу; висновку, який на думку скаржника, відповідає правильному тлумаченню і застосуванню цієї норми.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України у ній вказуються: норма матеріального права, яка неправильно застосована судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; висновок апеляційного суду, який на переконання скаржника є неправильним; у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права; як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

Подаючи ж касаційну скаргу на підставі пунктів 1-3 частини четвертої статті 328 КАС України, скаржник повинен вказати норми права, які, на його думку, неправильно застосовані судами, й врегульовують саме спірні правовідносини, а питання щодо їх застосування стояло перед судами попередніх інстанцій.

У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо недослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України), у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права. При цьому пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України є відсильною нормою, обґрунтування необхідності касаційного оскарження таким пунктом можливе лише у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт та частину статті 353 КАС України.

Проте зі змісту касаційної скарги вбачається, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку та відсутнє посилання на відповідний пункт вказаної статті.

В додаткових поясненнях від 23.03.2026 позивач, наводячи практику Верховного Суду у подібних правовідносинах та посилаючись висновки, які викладено в постанові Верховного Суду від 17.02.2026 у справі № 520/5814/24, також не зазначає підставу касаційного оскарження з огляду на вимоги частини четвертої статті 328 КАС України.

Щодо посилання скаржника на обставини, визначені у частині п`ятій статті 328 КАС України (зокрема щодо того, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та справа має виняткове значення для позивача), Верховний Суд зазначає, що посилання на підпункти «а» та «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не звільняє особу від обов`язку обґрунтування підстав касаційного оскарження у взаємозв`язку із посиланням на частину четверту статті 328 КАС України.

Одночасно суд касаційної інстанції наголошує, що умова, передбачена частиною четвертою статті 328 КАС України, щодо зазначення у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права під час ухвалення судами першої та (або) апеляційної інстанцій оскаржених ним судових рішень, є загальною та має виконуватися у процесі оскарження в касаційному порядку усіх судових рішень, визначених частиною першою статті 328 КАС України, тобто така вимога стосується будь-яких рішень суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанов суду апеляційної інстанції, незалежно від того, справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження чи за правилами загального позовного провадження.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, натомість, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).

Щодо сплати судового збору

Згідно з частиною 4 статті 330 КАС України, до касаційної скарги додається, зокрема, документ про сплату судового збору.

Частиною 1 статті 4 Закону України № 3674-VI від 08.07.2011 "Про судовий збір" (далі - Закон №3674-VI) встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Приписами підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону № 3674-VI, в редакції станом на момент подання позову, встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із підпунктом 3 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону №3674-VI, ставка судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною 2 цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (частина 3 статті 4 Закону № 3674-VI).

Станом на 01.01.2025 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3 028,00 грн. Позовна заява у цій справі містить одну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, ставка судового збору, яку слід сплатити за подання цієї касаційної скарги, складає 1 937,92 грн (3 028,00 грн * 0,4 * 200% * 0,8).

Проте, скаржник не долучив до касаційної скарги доказів сплати судового збору у визначеному законом розмірі.

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA0026007, Код класифікації доходів бюджету 22030102, Найменування податку, збору, платежу Судовий збір (Верховний Суд, 055), Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.

Частиною 2 статті 332 КАС України встановлено, що до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 169 КАС України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене вище, касаційну скаргу слід залишити без руху для усунення її недоліків шляхом надання:

- уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав касаційного оскарження судових рішень з чітким посиланням на пункт (пункти) частини 4 статті 328 КАС України та наданням відповідного обгрунтування з огляду на вимоги, які викладено в цій ухвалі;

- документу про сплату судового збору на суму 1 937,92 грн

Керуючись статтями 328, 330, 332, 334 КАС України,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2025 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10.03.2026 у справі № 520/16206/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Встановити скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач В.М. Шарапа

Судді Я.О. Берназюк

С.М. Чиркін