Справа № 460/191/26
Суддя: В.В. Щербаков
Дата ухвалення: 2026-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань залишення позову без розгляду

08 квітня 2026 року м. Рівне№460/191/26

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді В.В. Щербакова за участю секретаря судового засідання Симонюк Ю.О. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Чоланюк С.Ю.,

відповідача: представник Юхименко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал"
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 11652/ від 07.08.2024 р. на суму 147 491,99 грн.

Ухвалою судді від 07.01.2026 позовна заява залишалася без руху. Встановлювався строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду документа про сплату судового збору або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Ухвалою від 28.01.2026 визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено пропущений строк звернення до суду Рівненському обласному виробничому комунальному підприємству водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал".

Позовну заяву Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" до Головного управління ДПС у Рівненській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.

17.02.2026 позивач подав клопотання про збільшення позовних вимог та поновлення строку звернення до суду Рівненському обласному виробничому комунальному підприємству водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" з позовом (в т.ч. із врахуванням заяви про збільшення позовних вимог) до Головного управління ДПС у Рівненській області, а саме:

1. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення №21825/17-00-04-05-22 від 11.12.2025 р. на суму 948255,82 грн.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № 10002/17-00-04-05-20 від 09.07.2024 р. на суму 124069,55 грн.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення №8606/17-00-04-05-20 від 12.06.2024 р. на суму 134682,08 грн.

4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення №5961/17-00-04-05-20 від 30.04.2024 р. на суму 125383,28 грн.

5. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення №3843/17-00-04-05-20 від 03.04.2024 р. на суму 2536174,28 грн.

6. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення №2726/17-00-04-05-20 від 19.03.2024 р. на суму 45083,04 грн.

7. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № 1822/17-00-04-05-22 від 27.01.2025 р. на суму 605343,05 грн.

8. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № 15972/17-00-04-05-20 від 25.10.2024 р. на суму 485291,93 грн.

9. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № 11652/ від 07.08.2024 р. на суму 147491,99 грн.

10. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № 8942/17-00-04-05-22 від 23.05.2025 р. на суму 859434,71 грн.

11. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № 15974/17-00-04-05-22 від 04.09.2025 р. на суму 564067,17 грн.

12. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № 17314/17-00-04-05-22 від 25.09.2025 р. на суму 241943,80 грн.

13. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення №9739/17-00-04-05-19 від 30.11.2023 р. на суму 1647274,23 грн.

14. Визнати протиправним та скасувати пеню з податку на додану вартість на суму 17733337,94 грн., яка нарахована в інтегрованій картці платника податку.

Ухвалою суду від 19.02.2026 визнано поважними причин пропуску строку звернення до суду та поновлено пропущений строк звернення до суду Рівненському обласному виробничому комунальному підприємству водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал".

Заяву Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" про зміну предмету позову у справі №460/191/26 прийнято для спільного розгляду з первісним позовом та призначено розгляд справи за правилами загального провадження.

Відповідачем подано заяву про залишення позову без розгляду, з підстав пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду, в обґрунтування заяви зазначає наступне. Відповідно до постанови Верховного Суду від 26.11.2020 у справі №500/2486/19 згідно якої норма пункту 56.19 статті 56 ПК України є спеціальною щодо норми частини четвертої статті 122 КАС України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України). Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Вважає, що строк звернення до суду закінчився 10.02.2025, тоді як з позовною заявою до суду позивач звернувся лише 05.01.2026, відтак позовну заяву слід залишити без розгляду.

Представником позивача подано додаткові пояснення, щодо клопотання сторони відповідача про залишення позовної заяви без розгляду. В обґрунтування заперечень зазначив, що наявність об`єктивно непереборних обставин, що перешкоджали вчасному зверненню з даним адміністративним позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та пені було тяжке фінансове становище РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» та як наслідок неможливість сплатити судовий збір.

Зокрема тяжкий фінансовий стан РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» протягом 2021-2025 рр. також встановлений у рішеннях судів, які набрали законної сили, у справах № 460/5380/20, №460/5861/24, №460/12184/24, №460/7388/25, №460/23772/23, №918/345/22, №918/399/24, № 918/74/24. Додатково сторона позивача зазначила, що 24.07.2025 РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» було отримано постанову від Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника ВП № 78669022 від 24.07.2025 р., відповідно до якої накладено арешт на грошові кошти РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал.

Відтак, позивач заперечує на подану відповідачем заяву про залишення позову без розгляду та просить суд визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити строки звернення до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом.

Розглянувши подане клопотання, суд дійшов висновку про відстуність підстав для залишення без розгляду позовної заяви, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У частині другій цієї статті зазначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено іншого, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина третя статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

Спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників податкових відносин, в тому числі захисту порушеного права у судовому порядку, є Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Відповідно до пункту 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Спеціальними нормами, які встановлюють порядок оскарження рішень контролюючих органів, є норми статті 56 ПК України. Зі змісту цієї статті вбачається, що у платника податків є право розсуду в обранні адміністративного та/або судового порядку оскарження такого рішення після його отримання. Обрання платником податків у першу чергу адміністративного порядку оскарження рішення не виключає можливості надалі звернутися до суду з відповідним позовом, що визнається досудовим порядком вирішення спору. Водночас якщо після отримання рішення контролюючого органу платник податків звертається до суду з позовом, його право на адміністративне оскарження такого рішення втрачається.

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

За пунктом 56.19 статті 56 ПК України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 26 листопада 2020 року у справі № 500/2486/19 уже сформував правовий висновок, відповідно до якого норма пункту 56.19 статті 56 ПК України є спеціальною щодо норми частини четвертої статті 122 КАС України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац 3 пункту 56.18 статті 56 ПК України). Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Верховний Суд у постанові від 10 травня 2024 року у справі №520/1810/23, констатував, що строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення за умови попереднього використання досудового порядку вирішення становить один місяць, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження.

Таким чином, що при зверненні позивача до суду з позовом про оскарження податкових повідомлень-рішень після оскарження цих рішень контролюючого органу в досудовому (адміністративному) порядку підлягала застосуванню норма пункту 56.19 статті 56 ПК України, яка є спеціальною щодо норми частини четвертої статті 122 КАС України.

Суд враховує, що норма пункту 56.19 статті 56 ПК України є спеціальною щодо норми частини четвертої статті 122 КАС України, а отже, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України). Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

З огляду на викладене суддя доходить висновку, що за сформованою судовою практикою, яка є обов`язковою для врахування, строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання за умови попереднього використання досудового порядку становить один місяць, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження, що узгоджується із правовою позицією в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21 серпня 2024 року у справі №280/10147/23 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.07.2025 у справі №500/2276/24.

Відповідно, що якщо платник податків оскаржував рішення контролюючого органу в досудовому (адміністративному) порядку, яке передбачає нарахування грошових зобов`язань (наприклад, податкове повідомлення-рішення), - строк звернення до суду становить 1 місяць (пункт 56.19 статті 56 ПК України).

Також, суд зазначає, що у справі № 160/11673/20 в постанові від 27.01.2022 судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду сформулювала висновок, відповідно до якого процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платник податків не скористався процедурою досудового вирішення спору (адміністративного оскарження), визначається частиною другою статті 122 КАС України - становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В даній справі предметом спору є податкові повідомлення - рішення ГУ ДПС у Рівненській області (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) №11652/ від 07.08.2024, №21825/17-00-04-05-22 від 11.12.2025, №10002/17-00-04-05-20 від 09.07.2024 р. №8606/17-00-04-05-20 від 12.06.2024 р., №5961/17-00-04-05-20 від 30.04.2024 р. №3843/17-00-04-05-20 від 03.04.2024 р., №2726/17-00-04-05-20 від 19.03.2024 р. № 1822/17-00-04-05-22 від 27.01.2025 р., № 15972/17-00-04-05-20 від 25.10.2024 р. , № 11652/ від 07.08.2024 р, № 8942/17-00-04-05-22 від 23.05.2025 р., № 15974/17-00-04-05-22 від 04.09.2025 р., № 17314/17-00-04-05-22 від 25.09.2025 р, №9739/17-00-04-05-19 від 30.11.2023 р.

Суд враховує, що РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» перебуває у тяжкому фінансовому становищі, що зумовило пропущення строку звернення до суду із даним позовом.

На підтвердження причин низької платоспроможності РОВКПВКГ «Рівнеоблводоканал» долучено до матеріалів справи постанови КРЕКП від 22.12.2021 № 2869, від 28.05.2024 р. № 1022 та 24.12.2024 р. № 2315 «Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення РІВНЕНСЬКОМУ ОБЛАСНОМУ ВИРОБНИЧОМУ КОМУНАЛЬНОМУ ПІДПРИЄМСТВУ ВОДОПРОВІДНО-КАНАЛІЗАЦІЙНОГО ГОСПОДАРСТВА «РІВНЕОБЛВОДОКАНАЛ» на 2023 р., 2024 р. та 2025 р. Оскільки протягом 2023 р., 2024 р. та 2025 р. діють тарифи для населення нижче економічно обґрунтованого тарифу, це призводить до низької ліквідності (платоспроможності) підприємства.

Судом встановлено, що позивачем «Рівнеоблводоканал» подано до Київського окружного адміністративного суду позовну заяву про визнання протиправними дії НАЦІОНАЛЬНОЇ КОМІСІЇ, ЩО ЗДІЙСНЮЄ ДЕРЖАВНЕ РЕГУЛЮВАННЯ У СФЕРАХ ЕНЕРГЕТИКИ ТА КОМУНАЛЬНИХ ПОСЛУГ в частині обмежень дії тарифів для населення, встановлених для Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Рівнеоблводоканал» тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення на 2025 р.

Суд додатково зазначає, що Закону України «Про об`єкти критичної інфраструктури» підприємство є об`єктом критичної інфраструктури, як підприємство яке здійснює водопостачання та водовідведення міста Рівне, селища Квасилів, селища Гоща і є монополістом у цій галузі, тому перебої в роботі підприємства можуть призвести до екологічної катастрофи в межах Рівненської області, а відтак забезпечення стабільної роботи підприємства має велике суспільне значення.

Стаття 123 КАС України встановлює наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду. Зокрема, частиною третьою цієї статті визначено, що в разі якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інше подібне за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість пропущеного строку; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Визначення строку звернення до адміністративного суду в системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд, зокрема, у постанові від 30 серпня 2018 року в адміністративній справі № 813/2897/16.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 29.09.2022 р. по справі № 500/1912/22, суворе застосування адміністративними судами під час воєнного стану процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та ст. 6 зазначеної Конвенції.

Також Верховний Суд вказав, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справі Bellet V. France ЄСПЛ зазначив, що ст. 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Відповідно до положень п. 25 рішення Європейського суду з прав людини у справі Проніна проти України (№ 63566/00), п. 13 рішення ЄСПЛ у справі Петриченко проти України (№ 2586/07) та пункту 280 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України (№42310/04), суд зобов`язаний оцінити кожен специфічний, доречний та важливий аргумент, а інакше він не виконує свої зобов`язання щодо п. 1 ст. 6 Конвенції.

При цьому, як випливає з рішення ЄСПЛ у справі, Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Враховуючи встановлене та вищезазначене, доводи сторін, суддя приходить до висновку, що підприємство в умовах воєнного стану вчиняло усі можливі та необхідні дії щодо оскарження як в адміністративному порядку так і до суду означені рішення контролюючого органу.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відтак, з метою запобігання обмеження прав позивача на доступ до правосуддя, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Рівненській області про залишення позову без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись частиною першою, другою, шостою статті 121, статтею 240, пунктом 16 частини п`ятої статті 243, статтями 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання відповідача ГУ ДПС у Рівненській області про залишення позову без розгляду - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складений дата 08 квітня 2026 року

Суддя В.В. Щербаков