Справа № 382/382/26
Суддя: Кисіль О. А.
Дата ухвалення: 2026-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/382/26
Провадження № 2-а/382/6/26
РІШЕННЯ

Іменем України

30 березня 2026 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кисіль О.А.

за участю секретаря Голованова В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції національної поліції України, Управління патрульної поліції в Полтавській області, Головне Управління національної поліції в Полтавській області, третя особа: рубан Едуард Вікторович старший лейтинант УПП в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі представника адвоката Берегун Т.М. звернувся до Яготинського районного суду з позовом до Департаменту патрульної поліції національної поліції України, Управління патрульної поліції в Полтавській області, Головне Управління національної поліції в Полтавській області, третя особа: ОСОБА_2 старший лейтенант УПП в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі.

Відповідно до позовних вимог просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі про притягнення згідно Постанови ЕНА №6644316 від 10.02.2026 ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП вигляді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп., а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 10 лютого 2026 р. у с. Розшошенці по вул.Кременчуцька, 2В, Полтавської області, службова особа Управління патрульної поліції в Полтавській області, старший лейтенант поліції Рубан Едуард Вікторович вручив мені Постанову ЕНА №6644316 патрульної поліції, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно Гусениці Сергія Володимировича

Постанова складена інспектором Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Полтавській області, старшим лейтенантом поліції Рубаном Едуардом Вікторовичем, за якою ОСОБА_1 притягнуто до адмінвідповідальності за, те, що він, 06.02.2026 року в 12-10, керуючи автомобілем Nissan Lef д.н.з НОМЕР_1 на дорозі Київ-Харків-Довжанський МОЗ207 км, керував транспортним засобом без ввімкнення ближнього світла фар поза населеним пунктом, чим порушив п.9.8 ПД, так як поза населеними пунктами мають бути увімкнені денні ходові вогні, або ближнє світло фар. Та накладено стягнення у розмірі 510 грн. відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Із оскаржуваною постановою не погоджується, вважає рішення посадової особи органу державної влади протиправним, таким, що порушує права та законні інтереси Позивача і підлягає скасуванню, з наступних підстав.

На бланку оскаржуваної Постанови ОСОБА_1 зробив напис про свою незгоду з її текстом, та на полях Постанови вказав, що Автомобіль обладнано ДХВ, дана незгода з порушенням була сформульована саме у такому вигляді, бо претензія до водія була не у тому, що не було увімкнено денні ходові вогні, а у тому, що на думку ст.л. ОСОБА_2 він ними не були взагалі обладнані, що то якісь білі лампочки.

Згаданий вище автомобіль є електромобілем, і у ньому денні ходові вогні вмикаються автоматично при його включенні у будь-яку пору доби, так передбачено його конструкцією, і є його особливістю. Тому ОСОБА_1 не погоджувався ні з формулюванням порушення, ні з тим, що порушив якимось чином ПДР. На підтвердження цього надаємо Суду відеодокази - відео, відзняте ОСОБА_1 у гаражі, на якому зафіксовано безперервний процес включення автомобіля, проводяться заміри встановлених денних ходових вогнів, відображено, що вони світяться саме білим світлом, та наступне відео - саме щодо детальної конструкції фар цього автомобіля. З доданих відеодоказів вбачається, що оскаржувана Постанова не має жодних вмотивованих доказів вини водія.

В той же час п. 9.8 ПДР України передбачає відповідальність за не ввімкнення на механічному транспортному засобі денних ходових вогнів, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнього світла фар.

Одночасно, вимоги до денних ходових вогнів колісного транспортного засобу (КТЗ) конкретизовані у Правилах № 87-00 Європейської Економічної Комісії Організації Об`єднаних Націй (Правила ЄЕК ООН), які застосовуються в Україні відповідно до Женевської Угоди 1958 р., згідно із Законом України «Про приєднання України до Угоди про прийняття єдиних технічних приписів для колісних транспортних засобів, предметів обладнання та частин, які можуть бути встановлені та/або використані на колісних транспортних засобах, і про умови взаємного визнання офіційних затверджень, виданих на основі цих приписів, 1958 року з поправками 1995 року» та наказом Мінінфраструктури від 17.08.2012 № 521 «Про затвердження Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання та Порядку ведення реєстру сертифікатів типу транспортних засобів та обладнання і виданих виробниками сертифікатів відповідності транспортних засобів або обладнання».

Крім того, вимоги щодо кількості, розташування, кольору і кутів видимості зовнішніх світлових приладів КТЗ визначені вимогами ДСТУ UN/ECE R 48-02:2002 «Єдині технічні приписи щодо офіційного затвердження дорожніх транспортних засобів стосовно встановлення засобів освітлення та світлової сигналізації».

Зокрема, згідно з вимогами п.2.7.24 ДСТУ UN/ECE R 48-02:2002 які кореспондуються із п.1.10.ПДРпід «денним ходовим вогнем» слід розуміти вогонь (зовнішні світлові прилади) білого кольору, що спрямований вперед та використовується для забезпечення кращої видимості транспортного засобу під час його руху у світлий (денний) час доби.

Пункт 5.15. ДСТУ UN/ECE R 48-02:2002 встановлюють вимоги до денних ходових вогнів, а саме їх кількість та розташування, а Правилами ЄЕК ООН № 87-00 визначено вимоги щодо сили світла денних ходових вогнів.

Аналіз вказаних норм дає підстави дійти висновку, що для денних світлових вогнів передбачено ряд вимог без встановлення яких неможливо стверджувати про належність або неналежність світлових приладів до приладів із денним світловими вогнями.

Тому на підтвердження обставин сторона Позивача надає суду докази того, що конструкції фар вище згаданого авто є денні ходові вогні, а ст.л-т поліції Рубан Е.В. помилився, вважаючи, що вони не були відсутні.

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 20.02.2026 року відкрито провадження у справі, та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, визначено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді та заперечень.

25.02.2026 року від представника Департаменту патрульної поліції адвоката Грешнової Аліни Юріївни надійшов відзив з котрого вбачається, що позов є безпідставним та необґрунтованим, тому повністю заперечує проти задоволення позовних вимог з наступних підстав:

Думка правопорушника та незгода його з притягненням до адміністративної відповідальності не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності.

Позивач допустив порушення вимог безпеки дорожнього руху, а саме: 06.02.2026, о 12 год. 10 хв., а/д М03, Київ-Харків-Довжанський, 207 км, керував транспортним засобом NISSAN LEAF, номерним знаком НОМЕР_1 , поза межами населеного пункту без ввімкненого ближнього світла фар, чим порушив п.п. 9.8 ПДР України.

Правила дорожнього руху, відповідно до Закону України "Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху, повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху.

Що стосується правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно п.9.8 ПДР Під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене: а) у колоні; б) на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5.8, назустріч загальному потоку транспортних засобів; в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей; г) на великовагових, великогабаритних ТЗ, та на ТЗ, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів; ґ) на транспортному засобі, що буксирує; д) у тунелях.

На всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнє світло фар.

В умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах можна ввімкнути дальнє світло фар або додатково протитуманні фари за умови, що це не буде засліплювати інших водіїв.

Увімкнення денних ходових вогнів (ближнього світла фар) поза населеними пунктами спрямоване на привернення уваги всіх учасників дорожнього руху до транспортного засобу, що рухається.

Відповідальність за дане порушення встановлено ч. 2 ст. 122 КУпАП: Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку,. тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (510грн).

Враховуючи вказані вище норми законодавства, відносно водія було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у сумі 510 грн.

Що стосується кваліфікації дій водія за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

По-перше, підпункт «Г» пункту 9.1 Правил зазначає, що попереджувальним сигналом є увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби.

При цьому даним підпунктом не зазначається чи в межах населеного пункту або поза межами населеного пункту увімкнення ближнього світла є попереджувальним сигналом.

Диспозиція ч. 2 ст. 122 КУпАП є альтернативною нормою, яка встановлює порушення водіями транспортних засобів… правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Тобто, встановлено два види порушень: порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами… та порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

По-друге, зазначеним в ч.2 ст.122 КУпАП порушенням водіями транспортних засобів правил користування попереджувальними сигналами, вказаними в п.9.1 Правил, слід розуміти виключно передбачені підпунктом «а» пункту 9.1 Правил сигнали, що подаються покажчиками повороту або рукою. Так, підпунктами А, Б пункту 9.2 Правил передбачено, що перед початком руху і зупинкою; перед поворотом, перестроюванням або розворотом (зміною напрямку) водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку. Використання ближнього світла фар при початку руху або зміні його напрямку Правилами не передбачено.

В свою чергу, пунктом 9.8 Правил передбачено, що на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Тобто зазначений пункт Правил передбачає порядок користування водіями транспортних засобів зовнішніми освітлювальними приладами і невиконання зазначеного пункту є адміністративним правопорушенням, за яке передбачена відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП.

Окрім того, враховуючи, що ближнє світло фар відноситься до зовнішніх освітлювальних приладів, це правило фактично визначає порядок їх використання протягом певного періоду на рівні із вимогами розділу 19 Правил, незважаючи на те, що згідно п.п. г п.9.1 Правил, увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби є також попереджувальним сигналом.

Отже, дотримання вищевказаного правила слід тлумачити як порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами, що передбачено диспозицією ч. 2 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим діяння позивача за вказаною нормою інспектором поліції кваліфіковано вірно.

.Що стосується самостійно встановлених (вбудованих в покажчик повороту) освітлювальних приладів, які позивач називає денними ходовими вогнями (далі-ДХВ).

ДСТУ UN/ECE R 48-02-2002, на яке посилається позивач та його представник, вже давно втратив чинність.

Згідно п. 9.8 ПДР України на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнє світло фар.

Конструкція транспортного засобу (ТЗ) це сукупність складових частин, механізмів, двигуна, шасі та кузова, що забезпечують його рух, функціонування та технічним вимогам безпеки. Вона включає загальну компоновку, тип шасі та двигуна, що визначають категорію ТЗ. Будь-які зміни в конструкції вимагають погодження, сертифікації відповідності та перевірки на безпеку дорожнього руху.

Згідно п.5.2 ДСТУ 3649:2010, не дозволено вносити зміни у конструкцію колісного транспортного засобу(КТЗ), а також застосовувати додаткове обладнання та експлуатаційні матеріали та рідини без узгодження таких дій за встановленим законодавством порядком.

Відповідно до п. 5.3 ДСТУ 3649:2010 під час проведення контролю технічного стану КТЗ зі зміненою конструкцією, враховують додаткові вимоги, викладені в документах, виданих відповідно до 5.2 цього стандарту, щодо погодження переобладнання, які повинен надати власник КТЗ.

Пунктом 6.1.7.4 передбачено, що покажчики поворотів та бічні повторювачі покажчиків мають працювати в проблисковому режимі з такими параметрами: частота проблисків (90 ± 30) хв1; покажчики поворотів, розташовані на одному боці КТЗ, повинні працювати в одній фазі.

Отже, чинним ДСТУ заборонено самостійно вносити зміни у конструкцію колісного транспортного засобу, яка передбачено заводом виробником.

Також даним ДСТУ передбачені вимоги до покажчиків повороту, такі покажчики повинні бути жовтими та працювати в одній фазі, тобто в одному режимі, а отже покажчики повороту не можуть перемиканням виконувати функцію денних ходових вогнів.

В свою чергу, варто зазначити, що позивач керував автомобілем Nissan Leaf 2014 року випуску в комплектації SL (ринок США). Згідно з загальнодоступної інформації, на даному автомобілі окремих виділених денних ходових вогнів у вигляді світлодіодних стрічок або додаткових секцій у бампері зазвичай не передбачено виробником для американського ринку. Функцію денного світла в цій моделі зазвичай виконує ближнє світло фар.

Відтак, самостійно встановлені LED-лампочки, які перемикаються під час вмикання покажчика повороту з білого світла на жовте світло, не можна вважати денними ходовими вогнями.

Що стосується місця вчинення правопорушення.

Відповідно до ПДР України термін «населений пункт» - забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.49, 5.50, 5.51, 5.52;

На відео чітко зафіксовано, що транспортний засіб під керуванням позивача рухався поза межами населеного пункту, оскільки на території по периметру дороги не має жодних забудов.

Додатково до відзиву додається запит до служби автомобільних доріг від 06.11.2025, стосовно розміщення дорожніх знаків 5.49 «Початок населеного пункту» 5.49 «Початок населеного пункту» та 5.50 «Кінець населеного пункту»

Також додається відповіді на запити з якої вбачається, що на 207 км А/Д М03 Київ-Харків-Довжанський, не розміщений жодний населений пункт, а саме можливо встановити, що з 186 км + 400м по 190 км + 700 м на а/д М-03 Київ-Харків- Довжанський, розташоване с. Пишне та наступний населений пункт м. Хорол, яке розташоване на з 238 км + 850 по 240 км + 200м.

Вказані документи підтверджують, що на автодорозі державного значення М-03 Київ-Харків-Довжанський, на 207 км відсутній будь-який населений пункт. Таким чином, вище зазначене підтверджує, що позивач рухався та був зупинений працівниками поліції, поза межам населеного пункту.

Щодо доказів по справі.

В оскаржуваній постанові зазначено посилання на відео з нагрудної камери та відео з відеореєстратора по факту виявлення правопорушення та по факту розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Дані докази, було покладено в основу прийнятого рішення щодо притягнення водія до адміністративної відповідальності, оскільки в п. 7 «до постанови додаються» міститься відповідна відмітка, зазначено технічний пристрій, на який зафіксовано порушення ПДР .

Варто також звернути увагу на той факт, що позивач підтверджує, що заводом виробником не було передбачено на транспортному засобі NISSAN LEAF, номерний знак НОМЕР_1 , денних ходових вогнів. Позивач зазначає, що начебто самостійно встановлені лампочки є денними ходовими вогнями та виконують їх функцію. Однак позивачем не додано жодних документів, які б підтверджували, що таке переобладнання транспортного засобу відповідає державному стандарту.

Таким чином, посилання позивача про те, що відсутні належні та допустимі докази вчиненого ним порушення є необґрунтованими, та повністю спростовуються вищевикладеним.

Що стосується розгляду справи про адміністративне правопорушення.

На місці розгляду справи позивача було ознайомлено із усіма правами, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що підтверджується матеріалами відеофіксації з нагрудної камери інспектора та особистим підписом позивача у графі № 8 оскаржуваної постанови.

06.02.2026 під час розгляду справи від гр. ОСОБА_1 надійшло клопотання про перенесення розгляду справи за місцем його проживання.

Дане клопотання інспектором патрульної поліції було відхилено, оскільки у відповідності до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Додаткове роз`яснення із цього приводу надано в рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 276 КУпАП. Так, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення "за місцем його вчинення", яке міститься в положенні ч. 1 ст. 276 КУпАП визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Юрисдикція УПП в Полтавській області ДПП поширюється на територію Полтавської області. Інспектор Рубан Е. В., який розглядав справу про адміністративне правопорушення є працівником УПП в Полтавській області ДПП, тому уповноважений розглядати справу в межах адміністративно-територіального пункту, на яку поширюється юрисдикція УПП в Полтавській області ДПП, тобто в межах Полтавської області.

В подальшому від позивача надійшло ще одне клопотання, про перенесення розгляду справи, у зв`язку з тим, що гр. ОСОБА_1 виявив бажання під час розгляду справи скористатись юридичною допомогою.

Дане клопотання було задоволено, розгляд справи перенесено на 10.02.2026 на 17 год. 00 хв. до УПП в Полтавській області ДПП, за адресою Полтавська обл., Полтавський р-н., с. Розсошенці, вул. Кременчуцька, 2-в.

Таким чином, інспектор Рубан Е. В. не порушив право гр. ОСОБА_1 на захист, оскільки переніс розгляд справи на іншу дату, для надання змоги залучити до розгляду адвоката. Клопотання ж перенести розгляд справи до м. Києва не було задоволено з обґрунтованих причин, оскільки справ розглядала уповноважена посадова особа УПП в Полтавській області ДПП, тому розгляд справи відбувся за місцем розташування даного підрозділу.

Про перенесення розгляду справи гр. ОСОБА_1 було вручено повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції.

Таким чином, інспектором в повній мірі було дотримано порядок розгляду справи, передбачений ст. 279, 280 КУпАП, було з`ясовано чи вчинено правопорушення, чи підлягає гр. ОСОБА_1 адміністративній відповідальності.

Відтак, виносячи постанову, інспектор законно оцінив наявні докази за своїм внутрішнім переконанням та дотримався всіх передбачених чинним законодавством процедур розгляду справи про адміністративне правопорушення, не порушив жодних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та своїми діями під час розгляду справи сприяв реалізації прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності в повній мірі.

Що стосується вимог до змісту постанови.

Вимоги до змісту постанови у справі про адміністративне правопорушення вказані у ст. 283 КУпАП.

Відтак, зміст оскаржуваної постанови повністю відповідає вказаним вимогам, усі обов`язкові реквізити вказані, всі графи постанови чітко заповнені. У постанові чітко описано допущене порушення і є посилання на нормативно-правовий акт, яким передбачено відповідальність за вказане діяння, а саме ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідачем, на виконання вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, надано належні та допустимі докази для доведення наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення. В свою чергу позивач до позовної заяви не додає жодних доказів якими позивач керувався при написанні позовної заяви та які б свідчили про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги те, що позивач дійсно порушив ПДР, позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими і немає жодних правових підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вона винесена законно, а її скасування призведе до залишення правопорушника без відповідальності.

Враховуючи вищевикладене просила відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог.

02.03.2026 року від представника Головного управління Національної поліції в Полтавській області Паламар Дмитра Олексійовича надійшов відзив з котрого вбачається, що Головне управління Національної поліції в Полтавській області є неналежним відповідачем по даній справі та жодних дій відносно позивача не вчиняло.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 просить задовольнити його позов до Департаменту патрульної поліції та до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Так, згідно з доданою позивачем постановою серії ЕНА № 6644316 від 10.02.2026, останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП інспектором 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області старшим лейтенантом поліції Рубаном Едуардом Вікторовичем.

Повідомляємо суд, що інспектор 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області старший лейтенант поліції Рубан Едуард Вікторович не проходить службу в Головному управлінні Національної поліції в Полтавській області.

Головне управління Національної поліції в Полтавській області є окремою юридичною особою (код ЄРДПОУ 40108630), а Управління патрульної поліції в Полтавській області не підпорядковується та не входить до складу Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

При цьому зазначаємо, що Управління патрульної поліції в Полтавській області в якому проходить службу ОСОБА_2 входить до складу Департаменту патрульної поліції (код ЄРДПОУ 40108646), який є окремою юридичною особою

Враховуючи вищевикладене, слід дійти висновку, що Головним управління Національної поліції в Полтавській області жодних дій відносно позивача здійснено не було, а тому позовні вимоги до Головного управління Національної поліції в Полтавській області є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Позивач в заяві до суду просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просили їх задоволити, заперечував щодо відзиву.

Представник Головного управління Національної поліції в Полтавській області Паламар Дмитро Олексійович в судове засідання не з`явився направив вище зазначений відзив, де просив справу розглядати в його відсутності та в позовних вимогах відмовити в повному обсязі.

Представник Департаменту патрульної поліції Грешнова Аліна Юріївна в судове засідання не з`явилася у відзиві на позовну заяву просила справу розглядати в її відсутності та в позовних вимогах відмовити в повному обсязі.

Так, з матеріалів справи вбачається, що постанова складена інспектором Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Полтавській області, старшим лейтенантом поліції Рубаном Едуардом Вікторовичем, відносно ОСОБА_1 ч. 2 ст. 122 КУпАП, з якої вбачається, що 06.02.2026 року о 12:10, ОСОБА_1 керуючи автомобілем Nissan Lef д.н.з НОМЕР_1 на автошляху Київ-Харків-Довжанський МОЗ 207 км, керував транспортним засобом без ввімкнення ближнього світла фар поза населеним пунктом, чим порушив п.9.8 ПД, так як поза населеними пунктами мають бути увімкнені денні ходові вогні, або ближнє світло фар. З вказаним документом позивач не згодний. (а.с.7-8,10)

Про перенесення розгляду справи гр. ОСОБА_1 було вручено повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції. Таким чином, інспектором в повній мірі було дотримано порядок розгляду справи, передбачений ст. 279, 280 КУпАП, було з`ясовано чи вчинено правопорушення, чи підлягає гр. ОСОБА_1 адміністративній відповідальності. (а.с. 27, 46)

Згідно запиту до служби автомобільних доріг від 06.11.2025, стосовно розміщення дорожніх знаків 5.49 «Початок населеного пункту» 5.49 «Початок населеного пункту» та 5.50 «Кінець населеного пункту», вбачається, що на 207 км А/Д М03 Київ-Харків-Довжанський, не розміщений жодний населений пункт, а саме можливо встановити, що з 186 км + 400м по 190 км + 700 м на а/д М-03 Київ-Харків- Довжанський, розташоване с. Пишне та наступний населений пункт м. Хорол, яке розташоване на з 238 км + 850 по 240 км + 200м. Вказані документи підтверджують, що на автодорозі державного значення М-03 Київ-Харків-Довжанський, на 207 км відсутній будь-який населений пункт. Таким чином, вище зазначене підтверджує, що позивач рухався та був зупинений працівниками поліції, поза межам населеного пункту. (а.с.28-30, 47-50)

Також судом досліджені відеозаписи додані як позивачем так і відповідачем, з яких вбачається, у позивача передні фари виконують функцію і показника повороту і денного світла, при тому, що ходових вогнів у вигляді світлодіодних стрічок або додаткових секцій у бампері зазвичай не передбачено виробником для даної марки автомобіля, що підтверджує викладене у відзиві.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до вказаного Закону встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями) (далі ПДР України).

Зокрема, згідно з вимогами п.2.7.24 ДСТУ UN/ECE R 48-02:2002 які кореспондуються із п.1.10.ПДР під «денним ходовим вогнем» слід розуміти вогонь (зовнішні світлові прилади) білого кольору, що спрямований вперед та використовується для забезпечення кращої видимості транспортного засобу під час його руху у світлий (денний) час доби.

Відповідно до пункту 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

За змістом ст.ст. 8 ч. 1, 19 ч. 2 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення статті 52 Закону України «Про дорожній рух» закріплюють, що контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

За змістом ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Згідно п.9.8 ПДР України на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути увімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу-ближнє світло фар.

Конструкція транспортного засобу - це сукупність складових частин, механізмів, двигуна, шасі та кузова, що забезпечують його рух, функціонування та відповідність технічним вимогам безпеки. Вона включає загальну компоновку, тип шасі та двигуна, що визначають категорію ТЗ. Будь-які зміни в конструкції вимагають погодження, сертифікації відповідності та перевірки на безпеку дорожнього руху.

Згідно п.5.2 ДСТУ 3649:2010, не дозволено вносити зміни у конструкцію колісног транспортного засобу (КТЗ), а також застосовувати додаткове обладнання та експлуатаційні матеріали та рідини без узгодження таких дій за встановленим законодавством порядком.

Відповідно до п. 5.3 ДСТУ 3649:2010 під час проведення контролю технічного стану КТЗ зі зміненою конструкцією, враховують додаткові вимоги, викладені в документах, виданих відповідно до 5.2 цього стандарту, щодо погодження переобладнання, які повинен надати власник КТЗ.

Пунктом 6.1.7.4 передбачено, що покажчики поворотів та бічні повторювачі покажчиків мають працювати в проблисковому режимі з такими параметрами: - частота проблисків - (90 ± 30) хв1; - покажчики поворотів, розташовані на одному боці КТЗ, повинні працювати в одній фазі.

Отже, чинним ДСТУ заборонено самостійно вносити зміни у конструкцію колісного транспортного засобу, яка передбачено заводом виробником.

Також даним ДСТУ передбачені вимоги до покажчиків повороту, такі покажчики

повинні бути жовтими та працювати в одній фазі, тобто в одному режимі, тому покажчики повороту не можуть перемиканням виконувати функцію денних ходових вогнів.

Як вбачається з відзиву позивач керував автомобілем Nissan Leaf 2014 року випуску в комплектації SL (ринок США). Згідно з загальнодоступної інформації, на даному автомобілі окремих виділених денних ходових вогнів у вигляді світлодіодних стрічок або додаткових секцій у бампері зазвичай не передбачено виробником для американського ринку. Функцію денного світла в цій моделі зазвичай виконує ближнє світло фар. Отже, самостійно встановлені LED-лампочки, які перемикаються під час вмикання покажчика повороту з білого світла на жовте світло, не можна вважати денними ходовими вогнями.

За змістом до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом ч.ч. 1-3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем п. 9.2 б) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, подавати заяви; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210 цього Кодексу, а також про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Абз. 1 ч. 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, суд приходить до висновку, що враховуючи викладені позивачем обставини в позові, та викладене у відзиві, зафіксоване на відео, відповідачем доведено наявність правопорушення у діях ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП.

При цьому, оскільки позивачем при подачі не було сплачено судового збору, то даний судовий збір підлягає стягненню з позивача на користь держави.

На підставі викладеного, ст.ст. 8, 19, 62 Конституції України, ст.ст. 23, 122, 245, 251, 258, 268, 280, 283, 287-289, 293 КУпАП та керуючись ст.ст. 2, 5, 72-77, 242-244, 250, 268, 286, 293 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції національної поліції України, Управління патрульної поліції в Полтавській області, Головне Управління національної поліції в Полтавській області, третя особа: ОСОБА_3 старший лейтинант УПП в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, відмовити.

Стягнути за ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665, 60 грн..

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Кисіль О.А.