Справа № 560/1311/26
Суддя: Михайлов О.О.
Дата ухвалення: 2026-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1311/26
РІШЕННЯ

іменем України

25 березня 2026 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Михайлова О.О.

за участю:секретаря судового засідання Пастух В.М. представника позивача - Янчука С.В. представника відповідача - Казарець О.А.
розглянувши адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Престиж-Авто» до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Престиж-Авто» звернулось в Хмельницький окружний адміністративний суд з позовною заявою до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якій, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 10.03.2026, просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 09.01.2026 року №675/2201-0701 в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств за податковими зобов`язаннями на суму 3 659 399,00 грн.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 09.01.2026 року №681/2201-0701 в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 4 065 999,00 грн та 1 023 367,30 грн за штрафними санкціями.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач за результатами документальної планової виїзної перевірки позивача, протиправно виніс оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 09.01.2026 року №675/2201-0701 в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств за податковими зобов`язаннями на суму 3 659 399,00 грн та від 09.01.2026 року №681/2201-0701 в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 4 065 999,00 грн та 1 023 367,30 грн за штрафними санкціями.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 29.01.2026 відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження.

До суду 13.02.2026 від представника Головного управління ДПС у Хмельницькій області надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Престиж - Авто» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2021 по 30.09.2025, валютного законодавства за період з 01.04.2021 по 30.09.2025, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2021 по 30.09.2025, іншого законодавства за період з 01.04.2021 по 30.09.2025. За результатами перевірки складений акт перевірки № 24056/22-01-07-01/32954865 від 08.12.2025. Позивачем подано заперечення на акт планової перевірки, за наслідками розгляду яких надано відповідь від 02.01.2026 про підтвердження висновків перевірки в частині спірних порушень. За наслідками проведеної перевірки прийнято оскаржувані податкові повідомлення - рішення від 09.01.2026: форми Р № 681/2201-0701, яким визначено податкове зобов`язання з ПДВ в сумі 4 106 086 грн, штрафну санкцію в сумі 1 027 376 грн; форми Р № 675/2201-0701, яким визначено податкове зобов`язання з податку на прибуток в сумі 3 674 981 грн.

Зазначає, що перевіркою встановлено, що ТОВ «Престиж - Авто» документально оформлено операції з придбання сирої соєвої гідратованої олії у ТОВ «Прайм Карго ЛТД», які не наповнені реальним змістом виконання. Вказує, що перевіркою зроблено висновок про відсутність реального постачання сирої гідратованої соєвої олії від ТОВ «Прайм Каро ЛТД» до позивача.

Звертає увагу, що перевіркою не заперечується факт наявності у ТОВ «Престиж - Авто» сирої соєвої гідратованої олії, проте, перевіркою не підтверджено факт її постачання ТОВ «Прайм Карго ЛТД» у зв`язку із відсутністю у нього самого активу. За реквізитами даного суб`єкта господарювання оформлено первинні бухгалтерські документи (видаткові та податкові накладні) з метою формування витрат та податкового кредиту ТОВ «Престиж-Авто», та, як наслідок, мінімізації сплати податку на додану вартість та податку на прибуток.

Стосовно посилання позивача на рішення судів у справі № 560/12697/21, зауважує на тому, що відповідно до ч. 7 ст. 78 КАС України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. Тому оцінка, надана судом окремим фактам в межах розгляду справи № 560/12697/21, не є обов`язковою для суду під час вирішення цієї справи. Вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення правомірними та такими, що винесені за результатом допущених позивачем порушень податкового законодавства, а тому у задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі.

Представником позивача 27.02.2026 подано додаткові пояснення.

Протокольною ухвалою проголошеною у судовому засіданні 23.02.2026, суд оголосив перерву в розгляді справи, призначено підготовче судове засідання на 02.03.2026.

Протокольною ухвалою проголошеною у судовому засіданні 02.03.2026, суд оголосив перерву в розгляді справи, призначено підготовче судове засідання на 11.03.2026.

Протокольною ухвалою проголошеною у судовому засіданні 11.03.2026, суд прийняв заяву представника позивача про збільшення позовних вимог, закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 25.03.2026.

У судовому засіданні 25.03.2026 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог, вказував на правомірність дій відповідача та просив відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи у їх взаємному зв`язку та сукупності, суд встановив наступне.

Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Престиж-Авто» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2021 по 30.09.2025, валютного законодавства за період з 01.04.2021 по 30.09.2025, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2021 по 30.09.2025, іншого законодавства за період з 01.04.2021 по 30.09.2025.

За результатами перевірки складений акт "Про результати документальної планової виїзної перевірки" № 24056/22-01-07-01/32954865 від 08.12.2025.

В акті перевірки зафіксовано, що перевіркою встановлено порушення ТОВ «Престиж-Авто»:

1. п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, п.5 П(С)БО 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 №20, п.5 П(С)БО 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, в результаті ТОВ «Престиж-Авто» занижено податок на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету, за 2021 рік всього у сумі 3 674 981 грн;

2. п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст. 198, абз. "е", абз. "є" п.201.1 п.201.10 ст. 201 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість всього в сумі 4 189 524 грн, в тому числі в розрізі звітних періодів: червень 2021 року в сумі 545 890 грн, серпень 2021 року в сумі 508 471 грн, вересень 2021 року в сумі 1 310 820 грн, жовтень 2021 року в сумі 884 591 грн, листопад 2021 року в сумі 727 098 грн, січень 2022 року в сумі 66 536 грн, квітень 2022 року в сумі 34 789 грн, жовтень 2023 року в сумі 94 765 грн, грудень 2023 року в сумі 3 898 грн, квітень 2024 року в сумі 4 079 грн, серпень 2024 року в сумі 4 173 грн, вересень 2024 року в сумі 4 415 грн;

3. п.201.10 ст.201, п.89 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, порушило граничний термін реєстрації податкових накладних на загальну суму ПДВ 4 924,79 грн та граничний термін реєстрації розрахунків коригування на загальну суму ПДВ «-» 11 654,23 грн;

4. п.63.3 ст.63 Податкового кодексу України, п.8.4 та п.8.5 розділу VІІІ Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2011 року №1588, із змінами та доповненнями, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 травня 2014 року за №503/25280 та не подало повідомлення за формою №20-ОПП до ГУ ДПС у Хмельницькій області про відкриття об`єкту оподаткування, об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням або через які провадилась діяльність;

5. п.103.2 ст.103, п.п.141.5.2 п.141.4 ст.141 ПК України, при здійсненні виплат на користь нерезидента FORDON AUTOMOTIVE LIMITED (Республіка Кіпр) доходів із джерелом їх походження з України, не утримано податок з таких доходів за ставкою у розмірі 15 відсотків від їх суми та за їх рахунок, та не сплачено до бюджету під час такої виплати податок на загальну суму - 183 863,00 грн, у тому числі:

- 4 квартал 2021 року - 183 863,00 грн.

Позивачем подано заперечення на акт планової перевірки, за наслідками розгляду яких надано відповідь від 02.01.2026 про підтвердження висновків перевірки в частині спірних порушень.

На підставі Акта перевірки, Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області відносно ТОВ "Престиж-Авто" прийняті податкові повідомлення-рішення:

- №675/2201-0701 від 09.01.2026;

- №681/2201-0701 від 09.01.2026;

- №683/2201-0701 від 09.01.2026;

- №686/2201-0701 від 09.01.2026;

- №678/22-01-23-06/32954865 від 09.01.2026.

Податкові повідомлення-рішення №683/2201-0701 від 09.01.2026, №686/2201-0701 від 09.01.2026 та №678/22-01-23-06/32954865 від 09.01.2026 позивач не оскаржує.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Престиж-Авто», не погоджуючись із висновками контролюючого органу, викладеними у акті перевірки та податковими повідомленнями-рішеннями від 09.01.2026 року №675/2201-0701 та від 09.01.2026 року №681/2201-0701, звернулося до суду про їх скасування.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд виходить з такого.

Підпунктом 14.1.18 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Згідно із пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V Кодексу.

Відповідно до п.п.198.1, 198.2 ст.198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно із п.198.6 ст.198 ПК України - не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв`язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно із п.201.11 ст.201 Кодексу).

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Таким чином, витрати для цілей визначення фінансового результату до оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг з метою їх використання у власній господарській діяльності.

Відтак, витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Верховний Суд неодноразово висловлював позицію, що при вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.

Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, Товариство повинно мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Як встановлено судом, проведеною перевіркою встановлено ряд обставин, які, на думку контролюючого органу, свідчать про відсутність реального характеру господарських операцій з придбання позивачем соєвої гідратованої олії у ТОВ «ПРАЙМ КАРГО ЛТД».

Так, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Престиж-Авто» (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ КАРГО ЛТД» (Постачальник) було укладено договір поставки №10-11/2020-ГП від 09.11.2020.

Відповідно до п. 1.1. вказаного договору, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов`язується передавати у власність (поставляти), а Покупець приймати та оплачувати: шрот соєвий кормовий, оболонку соєву кормову, та сиру соєву гідратовану олію (надалі іменується "Товар"), найменування, кількість, якість, умови та строки поставки, ціна за одиницю та загальна вартість якого зазначається у специфікації(ях) та/або видатковій(их) накладній(их) та/або товарно-транспортній(их) накладній, які являються невід`ємними частинами даного Договору.

Кількість та якість Товару визначається у Специфікаціях. Кількість фактично поставленого Товару може відхилятись від кількості зазначеної у Специфікації в межах +- 10% на вибір Покупця, але при цьому відповідати товарно-супровідним документам (ТТН, видаткова накладна) (п. 2.1. Договору).

Згідно з п. 3.1. зазначеного Договору, ціна за одиницю та загальна вартість Товару погоджується Сторонами і вказується у Специфікаціях. Сторони дійшли згоди, що визначена сторонами договору ціна є звичайною в розумінні Податкового кодексу України та така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін.

Загальна вартість (ціна) Договору, становить суму, що складається із вартості кожної поставленої партії Товару, вказаної у відповідних видаткових накладних та/або товарно-транспортних накладних та/або Специфікаціях (п. 3.2. Договору).

До Договору поставки №10-11/2020-ГП від 09.11.2020 сторонами, було укладено п`ять специфікацій, які відповідно до умов Договору є його невід`ємною частиною, зокрема:

- специфікація №1 від 13.11.2020;

- специфікація №2 від-30.11.2020;

- специфікація №3 від 12.04.2021;

- специфікація №4 від 22.04.2021;

- специфікація №5 від 05.05.2021.

Договір поставки №10-11/2020-ГП від 09.11.2020 в тому числі вищевказані специфікації, сторонами не заперечуються та недійсними в судовому порядку не визнавалися.

В листопаді та грудні 2020 року, на виконання договору поставки №10-11/2020-ГП від 09.11.2020 року, відбулись поставки сирої гідратованої соєвої олії від ТОВ «ПРАЙМ КАРГО ЛТД» до позивача в загальній кількості 748,54 тон на суму з ПДВ 22 846 167,12 грн.

Судом встановлено, що всі поставки оформлені відповідними первинними документами, які були досліджені під час перевірки податковим органом, та є в наявності в матеріалах справи.

Товариство в повному обсязі здійснило оплату за отриману сиру гідратовану соєву олію на користь ТОВ «ПРАЙМ КАРГО ЛТД» згідно з договором, що підтверджується платіжними документами, які наявні в матеріалах справи.

В подальшому, по вищезазначених поставках товару ТОВ «ПРАЙМ КАРГО ЛТД» було здійснено реєстрацію відповідних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких позивач включив відповідні суми до податкового кредиту.

В ході судового розгляду також встановлено, що зазначені господарській операції по придбанню товару у ТОВ «ПРАЙМ КАРГО ЛТД» у бухгалтерському та податковому обліку податку на прибуток підприємства були відображені позивачем належним чином.

В подальшому, увесь обсяг придбаної у ТОВ «ПРАЙМ КАРГО ЛТД» сирої гідратованої соєвої олії був реалізований позивачем на експорт згідно укладених зовнішньоекономічних контрактів, що сторонами не заперечується та які недійсними в судовому порядку не визнавалися.

Покупці-нерезиденти в повному обсязі здійснили оплату позивачу за увесь експортований товар, що підтверджується відповідними платіжними документами доданими до позовної заяви.

По вищезазначених експортних поставках товару позивачем було здійснено реєстрацію відповідних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вищезазначені господарські операції з експорту товару нерезидентам у бухгалтерському та податковому обліку податку на прибуток підприємства були відображені позивачем належним чином, що засвідчується матеріалами справи та не спростовано податковим органом.

При цьому, судом встановлено, що доказів на спростування вказаних обставин контролюючим органом не надано.

Суд вважає хибними твердження представника відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву стосовно того, що оцінка, надана судом окремим фактам в межах розгляду справи №560/12697/21, не є обов`язковою для суду під час вирішення цієї справи, оскільки частина правовідносин між позивачем та ТОВ «ПРАЙМ КАРГО ЛТД», зокрема за договором поставки №10-11/2020-ГП від 09.11.2020 вже була предметом судового розгляду.

Так, у вересні 2021 року ТОВ «Престиж-Авто» зверталось до суду з позовом до ГУ ДПС у Хмельницькій області, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Хмельницькій області від 10 вересня 2021 року №10226/2201-0701, №10227/2201-0701, №10228/2201-0701, №10230/2201-0701 (які, в тому числі, винесені контролюючим органом на підставі висновків щодо відсутності реального характеру господарських операцій з придбання позивачем соєвої гідратованої олії у ТОВ «ПРАЙМ КАРГО ЛТД»).

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2021 року позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Хмельницькій області від 10 вересня 2021 року №10226/2201-0701, №10227/2201-0701, №10228/2201-0701 та №10230/2201-0701.

Стягнуто на користь ТОВ «Престиж-Авто» 49 940 грн судових витрати за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Хмельницькій області.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2022 року рішення суду першої інстанції змінено в частині розподілу судових витрат та стягнуто на користь ТОВ «Престиж-Авто» 22 700 грн судового збору за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Хмельницькій області.

В іншій частині рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2021 року залишено без змін.

Додатковим рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2022 року, задоволено заяву представника позивача та стягнуто на користь ТОВ «Престиж-Авто» понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 22 000 грн за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Хмельницькій області.

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ГУ ДПС у Хмельницькій області подало касаційну скаргу.

Постановою Верховного Суду від 01 лютого 2023 року касаційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишено без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2021 року, додаткове рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2022 року - без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи, на підставі ч. 4 ст. 78 КАС України, суд приходить до висновку про необхідність врахування судових рішень по справі № 560/12697/21.

Також протягом квітня - травня 2021 року, згідно специфікацій №3 від 12.04.2021, №4 від 22.04.2021 та №5 від 05.05.2021 до Договору №10-11/2020-ГП від 09.11.2020, відбувались поставки сирої гідратованої соєвої олії від ТОВ «ПРАЙМ КАРГО ЛТД» для позивача.

За вказаний період, на користь ТОВ «Престиж-Авто» було поставлено товару в загальній кількості 584,06 тон на суму з ПДВ 24 395 992,20 грн.

В ході судового розгляду встановлено, що всі поставки оформлені відповідними первинними документами, які досліджувались під час перевірки, копії яких містяться в матеріалах справи.

Позивач в повному обсязі здійснив оплату на користь ТОВ «ПРАЙМ КАРГО ЛТД» за увесь поставлений згідно договору товар, що підтверджується платіжними документами та банківськими виписками.

По вищезазначених поставках товару ТОВ «ПРАЙМ КАРГО ЛТД» було здійснено реєстрацію відповідних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Факту відсутності реєстрації в ЄРПН хоча б одної податкової накладної перевіркою не встановлено.

На підставі зареєстрованих податкових накладних позивач включив відповідні суми до податкового кредиту, зокрема по операціях з ТОВ «ПРАЙМ КАРГО ЛТД» в податковій декларації позивача з ПДВ за:

- квітень 2021 року до податкового кредиту включена сума 3 341 288,70 грн;

- травень 2021 року до податкового кредиту включена сума 724 710,00 грн.

Вищезазначені господарській операції по придбанню товару у ТОВ «ПРАЙМ КАРГО ЛТД» у бухгалтерському та податковому обліку податку на прибуток підприємства були відображені позивачем наступним чином, зокрема, до складу рядка «2050» «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» Звіту про фінансову результати позивача за І півріччя 2021 року включена сума 20 329 993,50 грн, відповідно зазначена сума вплинула на визначення фінансового результату до оподаткування в декларації позивача з податку на прибуток підприємств за І півріччя 2021 року.

Увесь обсяг придбаної у ТОВ «ПРАЙМ КАРГО ЛТД» сирої гідратованої соєвої олії був реалізований позивачем на експорт згідно наступних зовнішньоекономічних контрактів:

- контракт №11-04/2021-GP від 16.04.2021 року з Perferct Trade Grain Oil Serwis Marein Rabczak Damian Rabczak Spolka Cywilna (Республіка-Польща);

- контракт №14-03/2021-GP від 29.03.2021 року з JUPAKS Ltd (Китай).

Згідно вказаних контрактів позивач є продавцем.

Вказані експортні контракти сторонами не заперечуються та недійсними в судовому порядку не визнавалися.

За період з 23.04.2021 по 06.05.2021 нерезиденту-покупцю Perferct Trade Grain Oil Serwis Marein Rabczak Damia Rabczak Spolka Cywilna по контракту №11-04/2021-GP від 16.04.2021, позивачем експортовано товару в кількості 200,06 тонн на суму 274 075,20 дол. США (7 637 454,99 грн).

15 квітня 2021 року, нерезиденту-покупцю JUPAKS Ltd (Китай) по контракту №14-03/2021-GP від 29.03.2021 позивачем експортовано товару в кількості 384,00 тонн на суму 499 200,00 дол. США (13 965 868,80 грн).

При цьому, вказані поставки оформлені і підтверджені митними деклараціями, копії яких наявні в матеріалах справи.

Покупці-нерезиденти в повному обсязі здійснили оплату позивачу за увесь експортований товар, що підтверджується платіжними документами.

Вищезазначені господарські операції з експорту товару нерезидентам у бухгалтерському та податковому обліку податку на прибуток підприємства були відображені позивачем належним чином, що засвідчується матеріалами справи та не спростовано податковим органом.

По вищезазначених експортних поставках товару позивачем було здійснено реєстрацію відповідних податкових накладних за «нульовою ставкою» в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вищезазначені господарські операції з експорту товару нерезидентам у бухгалтерському та податковому обліку податку на прибуток підприємства були відображені позивачем належним чином, а саме до складу рядка «2000» "Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг)" Звіту про фінансову результати ТОВ «Престиж-Авто» за І півріччя 2021 року включена сума 21 603 323,79 грн, відповідно зазначена сума вплинула на визначення фінансового результату до оподаткування в декларації ТОВ «Престиж-Авто» з податку на прибуток підприємств за півріччя 2021 року.

При цьому, в ході судового розгляду, доказів на спростування вказаних обставин контролюючим органом не надано.

Щодо посилання контролюючого органу в оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях на порушення позивачем п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України, суд зазначає, що проведеною податковою перевіркою не встановлено фактів ведення позивачем бухгалтерського обліку або формування показників податкової звітності без наявності документів, ведення яких передбачено законодавством, фактів віднесення до податкового кредиту сум податку, сплачених у зв`язку із здійсненням операцій, відмінних від визначених п.198.1 ст.198 ПК України, фактів віднесення позивачем суми ПДВ до податкового кредиту без наявності події, передбаченої п.198.2 ст.198 ПК України, фактів визначення податкового кредитку будь-якого звітного періоду не на основі договірної вартості та/або не за встановленою ставкою та/або не у зв`язку із цілями, визначеними п.198.3 ст.198 ПК України.

Окрім того, всі податкові накладні зареєстровані постачальником позивача, а саме ТОВ «ПРАЙМ КАРГО ЛТД» в Єдиному реєстрі податкових накладних, що на підставі п.198.3 ст.198 ПК України є для позивача законною підставою для віднесення відповідних сум до податкового кредиту.

Факту відсутності реєстрації в ЄРПН хоча б одної податкової накладної перевіркою не встановлено.

В оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях в частині податку на прибуток підприємств контролюючим органом вказується про порушення наступних норм податкового законодавства: : п.44.1, 44.2 ст. 44 Податкового кодексу України; ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV; п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704; п.5 П(С)БО 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 № 20 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2000 за №85/4306; п.5 П(С)БО 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за №860/4153.

Так, п.44.1, 44.2 ст. 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Платники податку, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Юридичні особи - платники єдиного податку, які відповідають критеріям, визначеним підпунктом 3 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, ведуть спрощений бухгалтерський облік доходів та витрат з метою обрахунку об`єкта оподаткування за методикою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Разом з тим, судом встановлено, що в Акті перевірки та податкових повідомленнях-рішеннях не наведено доводів контролюючого органу в чому полягає порушення позивачем п.44.1, п.44.2 ст.44 ПК України.

Стосовно порушення позивачем ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», суд зазначає наступне.

Так, відповідно частин 1 та 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що відповідачем не встановлено жодних конкретних фактів та не надано жодних конкретних доказів на підтвердження зазначених обставин, чим порушено вимоги п.п.58.1.2. п.58.1 ст.58 ПК України.

Щодо зазначення відповідачем у висновках акта перевірки про порушення позивачем п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи).

В ході судового розгляду судом встановлено, що позивачем як під час перевірки так і під час судового розгляду надані усі первинні документи.

Щодо порушення позивачем п.5 П(С)БО 15 «Дохід» та п.5 П(С)БО 11 «Зобов`язання», то відповідачем не встановлено жодних конкретних фактів та не надано жодних конкретних доказів на підтвердження зазначених обставин, чим порушено вимоги п.п.58.1.2. п.58.1 ст.58 ПК України.

Суд звертає увагу, що предметом доказування у цьому спорі є реальність господарських операцій, що є підставою для виникнення права на врахування витрат, понесених у зв`язку із здійсненням цих господарських операцій при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток та сум податкового кредиту при визначенні об`єкта оподаткування податком на додану вартість; добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах.

Доводи контролюючого органу про непідтвердження реальності здійснення господарських операцій мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на віднесення певних витрат до складу валових витрат з податку на прибуток чи віднесення до складу податкового кредиту певних сум податку на додану вартість.

За змістом ст.3 Закону України від 16.07.1999 року №996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон №996-ХІV) податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ст.9 Закону №996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Судом встановлено, що на підтвердження реальності здійснення господарських операцій за укладеними договорами позивачем було надано достатню кількість первинних документів, які передбачені Законом №996-ХІV, які спростовують висновки, викладені в акті перевірки щодо вчинених позивачем порушень та підтверджують реальність господарських відносин між позивачем та його контрагентом.

При цьому, посилання відповідача на нереальність господарських операцій між позивачем та його контрагентом носять загальний характер, без наведення інформації та надання доказів, які б засвідчили конкретні обставини, а тому не можуть спростувати фактичне здійснення операцій між позивачем та його контрагентом.

Окрім, належного документального оформлення, чинне законодавство не встановлює обов`язок платника податку доводити фактичне здійснення господарської операції.

В даному випадку, доказом реальності господарських операцій по придбанню позивачем товарів у ТОВ «Прайм Карго ЛТД» є факт подальшої реалізації таких товарів на експорт, що підтверджується відповідними документами, в тому числі митними деклараціями.

В усталеній практиці, Верховний Суд неодноразово звертає увагу на те, що дійсність правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника не залежать від стану податкового обліку його контрагентів. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх податкових зобов`язань, адже поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника податків додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його контрагентами правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентами податкових зобов`язань. А відтак, за умови невстановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його контрагента для одержання незаконної податкової вигоди, позивач не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою, зокрема, в постанові від 06 листопада 2018 року у справі №820/10024/13-а.

При цьому, податковий орган наділений такою сукупністю повноважень, належна реалізація яких надає можливість виявити податкові правопорушення, допущені контрагентом при здійсненні своєї господарської діяльності та притягнути саме його до відповідальності, що охоплюється принципом індивідуальної відповідальності платника податків.

В даному випадку, контролюючим органом, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, не представлено доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Стосовно доводів відповідача в Акті перевірки та відзиві на позовну заяву про відсутність документів стосовно якості товару, суд зазначає, що підставою для правомірного відображення в бухгалтерському та податковому обліку витрат, включення відповідної суми до податкового кредиту є наявність первинних документів, які підтверджують здійснення господарської операції та відповідна податкова накладна, зареєстрована в ЄРПН.

Щодо доводів контролюючого органу про відсутність документів, які б засвідчували транспортування товару, при його придбанні у ТОВ «Прайм Каргно ЛТД», суд зазначає наступне.

Поставка товару для ТОВ «Престиж-Авто» здійснювалася на умовах поставки товару згідно «Інкотермс -2010»: EXW, вул. Кармалюка, 5, смт. Дунаївці, Дунаєвецький район, Хмельницька обл., Україна.

Передача товару від постачальників позивачу відбувалася згідно актів приймання- передачі у смт. Дунаївці.

Згідно умов експортних договорів на реалізацію позивачем даного товару, зобов`язання по транспортуванню товару з смт. Дунаївці були взяті на себе контрагентами-покупцями.

Тобто, комерційні умови придбання товару та його подальшої реалізації не вимагали від позивача здійснювати транспортування товару.

Вказана обставина представником відповідача в ході судового розгляду справи не спростована.

Суд звертає увагу сторін, що сам по собі факт відсутності доказів транспортування товару від ТОВ «Прайм Каргно ЛТД», з урахуванням умов поставки EXW (Інкотермс -2010), не є свідченням відсутності реальності здійснення господарських операцій, а надані позивачем копії актів приймання - передачі є належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами реальності здійснення господарських операцій.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 26.05.2021 року у справі №815/2767/15 та від 27.04.2021 року у справі №460/3510/20.

Товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, тобто товарно-транспортна накладна є доказом, який підтверджує факт надання/отримання транспортних послуг, а не реальність господарської операції у цілому.

При цьому, відсутність товарно-транспортних накладних не є безумовною підставою ставити під сумнів здійснення господарських операцій. Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку витрат та податкового кредиту платника податків. При цьому, документи обумовлені правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду, зокрема, від 11.09.2018 року у справі №820/477/18, від 11.09.2018 року у справі №815/6105/17.

Безпідставним є й посилання контролюючого органу на інформаційно-аналітичну базу відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 15.03.2023 року у справі №640/7791/19, від 15.02.2023 року у справі №120/19486/21-а.

Дії контролюючого органу щодо внесення до електронної бази даних інформації, отриманої внаслідок здійснення заходів податкового контролю, є лише службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх податкових обов`язків по збиранню доказової інформації щодо наявності чи відсутності документального підтвердження даних податкового обліку платників податків, які не створюють для платника податків самостійного юридичного наслідку.

Водночас, податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Така правова позиція підтверджується висновками Верховного Суду, які містяться у постановах від 04.06.2020 року у справі №340/422/19 та від 26.05.2021 року у справі №380/2404/20.

Процес аналізу інформаційних баз даних ДПС України та ЄРПН є формальним рівнем податкового контролю, на стадії якого податковий орган фактично порівнює задекларовані контрагентами кореспондуючі суми податкових зобов`язань й податкового кредиту з метою оперативного виявлення платників, що підлягають документальній перевірці. Зазначений етап контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання і аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника, адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджується податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов`язаних з нарахуванням і сплатою податку.

В даному випадку до перевірки, рівно як і до матеріалів справи, надано необхідний перелік документів первинного бухгалтерського обліку, що свідчать про реальність вчинення господарських операцій між сторонами договорів та про настання змін в майновому стані позивача, що само по собі спростовує висновки контролюючого органу про фіктивність таких операцій.

Натомість, відповідачем не доведено будь-яких фактів, що підтверджують злагодженість дій позивача та його контрагентів, спрямованих на формальне документування здійснених між ними господарських операцій з метою отримання податкової вигоди.

Згідно із п.36.5 ст.36 ПК України, відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків.

Водночас, такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Окрім того, порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом не впливають на права та обов`язки іншого платника податків.

За таких обставин, позивач не може нести відповідальність за можливі порушення податкового законодавства його контрагентом, за умови необізнаності позивача щодо таких порушень.

Доказів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо неправомірної поведінки контрагентів та злагодженості дій між ними контролюючим органом всупереч вимог КАС України надано не було.

Судом встановлено, що на момент здійснення господарських операцій як позивач так і його контрагенти були належним чином зареєстровані як юридичні особи та платники податку на додану вартість, установчі документи недійсними в судовому порядку не визнавались, жодні вироки суду про причетність цих осіб до протиправної діяльності також відсутні і доказів про їх наявність відповідач не надав.

Крім того, судом встановлено, що податковим органом у податковому повідомленні-рішенні від 09.01.2026 №681/2201-0701 допущено технічну помилку у сумі застосування штрафних санкцій, оскільки помилково суму штрафних санкцій за квітень 2022 року пораховано двічі, отже зазначене повідомлення-рішення є протиправним у частині застосування штрафних санкцій на суму 6867 грн.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Хмельницькій області: від 09.01.2026 №675/2201-0701 в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств за податковими зобов`язаннями на суму 3 659 399,00 грн та від 09.01.2026 №681/2201-0701 в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 4 065 999,00 грн та 1 023 367,00 грн за штрафними санкціями.

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Престиж-Авто» необхідно задовольнити частково.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до платіжної інструкції №145 від 22.01.2026, позивачем сплачено 66560,00 грн судового збору.

Так, відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Порядок сплати судового збору регулюється Законом України "Про судовий збір".

Згідно ч.1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2026 рік", який на перше січня 2026 року становить 3328,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що адміністративний позов подано у 2026 році юридичною особою. Предметом позову є вимога майнового характеру.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру суб`єктом владних повноважень або юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, при зверненні до суду позивачеві необхідно було сплатити 33 280,00 грн судового збору.

Натомість, позивачем при зверненні до суду з позовною заявою було сплачено 66560,00 судового збору.

Таким чином, на користь позивача необхідно стягнути 33 280,00 грн судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Щодо переплаченої суми судового збору в розмірі 33 280,00 грн, суд роз`яснює позивачу його право на звернення до суду із заявою про повернення надмірно сплаченої суми судового збору на підставі ст.7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Престиж-Авто» задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 09.01.2026 року №675/2201-0701 в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств за податковими зобов`язаннями на суму 3 659 399,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 09.01.2026 року №681/2201-0701 в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 4 065 999,00 грн та 1 023 367,00 грн за штрафними санкціями.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Престиж-Авто» судові витрати в розмірі 33 280 (тридцять три тисячі двісті вісімдесят) гривень 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 30 березня 2026 року

Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю "Престиж-Авто" (вул. Прибузька, 48/2, м. Хмельницький, Хмельницький р-н, Хмельницька обл., 29007 , код ЄДРПОУ - 32954865)
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17, м. Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29001 , код ЄДРПОУ - 44070171)

Головуючий суддя О.О. Михайлов