Справа № 522/4694/26
Суддя: Науменко А. В.
Дата ухвалення: 2026-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/4694/26
Провадження № 2-а/522/243/26
УХВАЛА

про залишення адміністративного позову без руху

01 квітня 2026 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Науменко А.В. розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління автоматичної фіксації порушень правил дорожнього руху Департаменту поліції НП України про визнання протиправними та скасування постанов УАФП ПДР Департаменту поліції НП України про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

25.03.2026 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 , подана адвокатом Плачковим Ф.І. до Управління автоматичної фіксації порушень правил дорожнього руху Департаменту поліції НП України про визнання протиправними та скасування постанов УАФП ПДР Департаменту поліції НП України про притягнення до адміністративної відповідальності.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано головуючому судді Науменко А.В.

З відповіді ЄДДР № 2545089 від 01.04.2026 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі суд виходить із наступного.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Дослідивши зміст та матеріали позову, суд встановив, що позов підлягає залишенню без руху на підставі наступного.

Позовна заява всупереч пункту другого частини 5 статті 160 КАС України не містить відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету учасників, РНОКПП адвоката Плачкова Федора Івановича.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач оскаржує постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, посилається на відкриті виконавчі провадження, заблоковані банківські картки, накладений арешт на майно позивачки, але до позову копії виконавчих проваджень, постанов про накладення арешту не долучено.

Окрім того, позивач просить скасувати постанову № 4АВ04664837 від 25.01.2024, постанову № 3АВ04301045 від 20.12.2023, постанову № 4АВ07248781 від 10.09.2024, постанову №4АВ05806310 від 02.05.2024, постанову № 4АВ05358084 від 25.03.2024, постанову №4АВ05358069 від 25.03.2024, постанову №4АВ05198451 від 13.03.2024, постанову №4АВ06004078 від 18.05.2024, постанову №4АВ06004515 від18.05.2024, постанову №4АВ06002259 від 18.05.2024, постанову №4АВ04666245 від 25.01.2024, постанову №4АВ04939923 від 20.02.2024, постанову №4АВ07246080 від 10.09.2024, постанову №4АВ07249711 від 10.09.2024, постанову №4АВ07248842 від 10.09.2024, постанову №3АВ03821677 від 12.10.2023.

Однак копії деяких оскаржуваних постанов є неналежної якості, у зв`язку з чим неможливо встановити їх серію, дату складання, посадову особу, яка її склала, а також інші істотні реквізити, оскільки зазначені копії є фактично нечитабельними.

Прохальна частина адміністративного позову містить вимоги щодо зупинення виконавчих проваджень відкритих на підставі оскаржуваних постанов, але у відповіді Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 06.03.2026 року № 33786 вказано, що всі виконавчі провадження 20.02.2026 року завершені на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 3 ст.161КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 5 статті 161 КАС України визначено, що у разі необхідності до позовної заяви додаються, зокрема, клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позовна заява містить вимоги про скасування шістнадцяти постанов у справах про адміністративне правопорушення.

За подання позовної заяви до суду позивачем, згідно вимог законодавства, мала бути сплачена сума судового збору у розмірі 10649,60 грн. (665, 60*16), однак, позивач не сплатив судовий збір та не додав до позовної заяви належні документи, які б підтверджували наявність підстав, визначених Законом України "Про судовий збір", для звільнення позивача від сплати судового збору.

Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови) (ч.2 ст. 286 КАС України).

Згідно з ч. 6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Питання застосування строку звернення до суду неодноразово було предметом розгляду Верховним Судом, зокрема, у справах № 240/12017/19, № 360/3999/20 (постанова від 06 грудня 2021 року), № 320/1855/21 (постанова від 16 грудня 2021 року) та № 420/2764/21 (постанова від 11 листопада 2021 року), №320/9598/22) (постанова від 03 серпня 2023 року), де Верховний Суд зазначив, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом встановленого чинним законодавством строку.

У той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів. Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21 лютого 2020 року №340/1019/19). Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом законодавчо встановленого строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

Вирішуючи питання про дотримання строку звернення до суду у кожному конкретному випадку, необхідно виходити не лише з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, але й з об`єктивної можливості особи знати про такі факти.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя. До того ж, Верховний Суд зазначав (від 12.09.2019 у справі № 160/1383/19, від 31.03.2021 у справі № 640/2371/20, 10 лютого 2023 року, у справі № 461/10111/21, від 10 лютого 2023 року у справі № 640/20580/20), що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами. Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску. Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом".

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли їй стало відомо про прийняття певного рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, внаслідок чого відбулося порушення прав, свобод чи інтересів особи. Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів).

Так, позивачем пропущено встановлений ч. 2 ст. 286 КАС України десятиденний строк на звернення до суду з адміністративним позовом, так як постанови про притягнення її до адміністративної відповідальності складені в період з 12.10.2023 року по 10.09.2024 рік, а позов подано позивачем до суду 25.03.2026 року.

Як вказує позивачка в позовній заяві, 20.02.2026 року в магазині вона дізналась про блокування картки «Приватбанку», 23.02.2026 року в магазині вона дізналась про блокування картки «Агріколь банку».

24.02.2026 року позивачка звернулась до банку, де її надали інформацію, що картка заблокована виконавчою службою Приморського відділу та рекомендували звернутись до Приморського ВДВС у м. Одеса.

Далі, як слідує з позовної заяви ОСОБА_1 уклала договір про надання правничої допомоги з адвокатом Плачковим Ф.І., однак датою укладання договору є 02.01.2026 року, що вбачається з доданого договору до позовної заяви.

Зі змісту позову слідує, що 27.02.2026 року адвокатом було направлено адвокатський запит до Приморського ВДВС у м. Одеса з метою ознайомлення з виконавчими провадженнями. У зв`язку з неотриманням відповіді на адвокатський запит адвокатом було направлено нагадування та вимогу.

Далі, 17.03.2026 року адвокат ознайомився з матеріалами виконавчих проваджень з виготовленням ксерокопій усіх документів.

Однак, додатки до позовної заяви не містить підтвердження вищевказаних обставин, до матеріалів справи також не додано копії виконавчих проваджень.

Тож, з наданих доказів здійснити перевірку поважності причин пропуску строку звернення до суду неможливо.

Частиною 1 ст. 121 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

На разі відсутні підстави для визнання поважними причин пропущення строку на звернення до суду та його поновлення.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 1 ст.161КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Разом з тим, позивачем надано суду копію позовної заяви для Управління автоматичної фіксації порушень правил дорожнього руху Департаменту поліції НП України про визнання протиправними та скасування постанов УАФП ПДР Департаменту поліції НП України, однак без додатків до позову.

Вищевикладене не дає підставу суду зробити висновок про належне оформлення позовної заяви у відповідності до ст.161 КАС України.

Статтею 169 КАС України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160 і 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, позивачу слід усунути недоліки позовної заяви наступним чином:

- надати відомості про наявність або відсутність електронного кабінету учасників, РНОКПП адвоката Плачкова Федора Івановича;

- подати до суду всі докази, наявні у позивача, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги;

- надати докази сплати судового збору або належні документи, які б підтверджували наявність підстав, визначених Законом України "Про судовий збір", для звільнення позивача від сплати судового збору.

- надати копії оскаржуваних постанов належної якості, в читабельному вигляді.

- зазначити перелік документів та інших доказів, що додаються до позовної заяви та надати копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи.

- надати докази наявності поважних причин пропуску строку подання позовної заяви.

Недоліки позовної заяви можуть бути усунуті у строк протягом 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Керуючись ст.ст. 122, 160, 161, 169, 171, 286, 288, 289 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління автоматичної фіксації порушень правил дорожнього руху Департаменту поліції НП України про визнання протиправними та скасування постанов УАФП ПДР Департаменту поліції НП України про притягнення до адміністративної відповідальності - залишити без руху.

Встановити строк на усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали позивачу. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 169 КАС України.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя А.В. Науменко

01.04.26