Справа № 580/9097/25
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2026-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 березня 2026 року

м. Київ

справа №580/9097/25

адміністративне провадження № К/990/12824/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Васильєвої І.А.,

суддів: Шишова О.О., Яковенка М.М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31.10.2025 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2026 у справі №400/9469/25 за позовом Фермерського господарства «МЕЛЬНИК» до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

До Верховного Суду 26.03.2026 надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31.10.2025 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2026 у справі №400/9469/25.

Як встановлено з Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 31.10.2025, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2026, задоволено позов Фермерського господарства «МЕЛЬНИК» до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування розпорядження Головного управління ДПС у Миколаївській області від 01.11.2024 №195-рл (внутрішній номер 149838), щодо анулювання Ліцензії ФГ «МЕЛЬНИК» на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) від 11.06.2021 №2100253; визнання строку дії Ліцензії ФГ «МЕЛЬНИК» на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) від 11.06.2021 №2100253, до 11.06.2025, з урахуванням внесених господарством всіх чергових платежів; зобов`язання Головного управління ДПС у Миколаївській області внести відповідні зміни у Єдиний державний реєстр суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібненої торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним щодо строків дії Ліцензії ФГ «МЕЛЬНИК» на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) від 11.06.2021 №2100253. Справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд приходить до висновку щодо відмови у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.

Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина 3 статті 2 КАС України).

Відповідно до частини 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

За правилами пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 20 частини 1 статті 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Частиною 6 статті 12 КАС України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності. Такий перелік не є вичерпним. Відповідно до пункту 10 частини 6 статті 12 КАС України суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Пунктом 4 частини 4 статті 12 КАС України визначено перелік категорій справ, які розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження. Положення вказаної правової норми процесуального закону узгоджуються з приписами статті 257 КАС України.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині 4 цієї статті.

Суд першої інстанції, врахувавши вимоги статей 12, 257 КАС України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження.

За таких обставин, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.

Скаржником вказано, що дана справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики, має значний суспільний інтерес та має виняткове значення для контролюючого органу, оскільки предмет спору стосується забезпечення якості пального та захисту здоров`я громадян, а також запровадження ефективних інструментів боротьби з незаконним виробництвом і пального на території України. Також незабезпечення реалізації територіальними органами ДПС України права на касаційне оскарження рішень адміністративного суду позбавляє можливості скасувати незаконні та необґрунтовані судові рішення, що негативно впливає на процес забезпечення надходжень до Державного бюджету України.

Оцінивши доводи скаржника, колегія суддів вважає, що вони мають загальний характер та не містять достатніх обґрунтувань, тому не можуть сприйматись судом, як виключний випадок, а ухвалені у цій справі судові рішення на поточний день не впливають на кінцеве формування судової практики та не змінюють її.

Відтак обґрунтовані посилання на існування обставин передбачених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України у касаційній скарзі відсутні та такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 12, 257, 328, 333, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31.10.2025 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2026 у справі №400/9469/25.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіІ.А. Васильєва О.О. Шишов М.М. Яковенко