Справа № 560/20295/25
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2026-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

03 квітня 2026 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кадіз" до Вовковинецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Нью Агро Поділля" про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кадіз" звернулось до суду з позовом до Вовковинецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення №08-47/2025 "Про визнання таким, що втратило чинність, рішення 46 сесії 8 скликання Вовковинецької селищної ради від 25.04.2025 року №13-46/2025".

В обґрунтування позову зазначає, що відповідач протиправно прийняв оскаржуване рішення, оскільки внаслідок цього було змінено спосіб подальшого розпорядження спірними земельними ділянками, що вплинуло на обґрунтовані очікування позивача щодо можливості реалізації свого власного інтересу щодо користування цими земельними ділянками. Так, у подальшому земельні ділянки були передані в користування іншому суб`єкту господарювання.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач відзив у справі не подав.

Ухвалою суду від 02.12.2025 до участі в справі було залучено третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю "Нью Агро Поділля". Від зазначеної особи пояснення щодо суті спору не надходили.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив таке.

Як вбачається з наявних у справі документів, товариство з обмеженою відповідальністю "Кадіз" зверталось до Вовковинецької селищної ради із заявами про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок та їх передачу в оренду ( заяви від 16.07.2024 №13, від 18.07.2024 №15 та від 05.08.2024 №18)

Заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Кадіз" розглядались на сесії Вовковинецької селищної ради, за наслідками чого рішеннями селищної ради №56-45/2025, №57-45/2025, №59-45/2025 від 28.02.2025 позивачу було відмовлено у наданні дозволів на виготовлення технічної документації та в укладенні договорів оренди у зв`язку із включенням земельних ділянок до переліку земельних ділянок, по яких прийняте рішення щодо підготовки земельних ділянок до проведення земельних торгів. Як видно з наявних у справі доказів, зазначені рішення не оскаржуються у цій справі.

Одночасно з цим, рішеннями Вовковинецької селищної ради №58-45/2025, №55-45/2025, №60-45/2025 від 28.02.2025 відмовлено у наданні дозволів на виготовлення технічної документації та в укладенні договорів оренди з тих же підстав і товариству з обмеженою відповідальністю "Нью Агро Поділля".

25.04.2025 Вовковинецька селища рада Хмельницького району на сорок шостій сесії VIII скликання з метою забезпечення ефективного використання земельного фонду територіальної громади та збільшення надходжень до селищного бюджету шляхом передачі в користування земельних ділянок на конкурентних засадах прийняла рішення №13-46/2025 "Про організацію підготовки земельних ділянок до проведення земельних торгів".

13.06.2025 Вовковинецька селища рада на пленарному засіданні сорок сьомої сесії VIII скликання прийняла рішення №08-47/2025 "Про визнання таким, що втратило чинність, рішення 46 сесії 8 скликання Вовковинецької селищної ради від 25.04.2025 №13-46/2025"

Як вбачається з протоколу пленарного засідання сорок сьомої сесії VIII скликання, за прийняття рішення №08-47/2025 "Про визнання таким, що втратило чинність, рішення 46 сесії VIII скликання Вовковинецької селищної ради від 25.04.2025 №13-46/2025" проголосували усі присутні 12 депутатів ради, проти - 0, утримались - 0, не голосували - 0.

Як встановлено зі змісту рішень сорок сьомої сесії VIII скликання Вовковинецької селищної ради №10-47/2025, №11-47/2025, №12-47/2025 від 13.06.2025, селищна рада вирішила надати ТОВ "Нью Агро Поділля" дозволи на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі ( на місцевості) на невитребувані земельні ділянки частки (паї) та передати ТОВ "Нью Агро Поділля" в оренду невитребувані нерозподілені земельні ділянки частки (паї) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У матеріалах справи є заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Кадіз" від 01.08.2025, адресовані Вовковинецькій селищній раді, у яких заявник порушує питання передачі йому в оренду невитребуваних нерозподілених земельних ділянок часток (паїв) земельних ділянок сільськогосподарського призначення.

Як випливає зі змісту доводів позивача, на які він покликається у позові, спірне рішення №08-47/2025 "Про визнання таким, що втратило чинність, рішення 46 сесії VIII скликання Вовковинецької селищної ради від 25.04.2025 №13-46/2025" призвело до порушення його прав щодо участі у земельних торгах, беручи участь у яких позивач міг мати обґрунтовані очікування отримати право оренди щодо невитребуваних нерозподілених земельних ділянок часток (паїв).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Абзацом 1 статті 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України від 21 травня 1997 №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі також Закон № 280/97-ВР).

Згідно з п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону №280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до принципу правової визначеності правові акти органів публічної влади повинні бути передбачуваними та стабільними, особливо у випадках, коли вони породили для особи певні правові наслідки.

Водночас, як зазначив Конституційний Суд України, органи місцевого самоврядування не позбавлені права змінювати чи скасовувати власні рішення. У рішенні Конституційного Суду України від 16.04.2009 №7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) вказано, що органи місцевого самоврядування можуть скасовувати свої рішення, якщо вони не суперечать Конституції та законам України, і за умови, що такими рішеннями не було породжено правових наслідків, пов`язаних із виникненням, зміною чи припиненням прав та обов`язків конкретних осіб.

Аналогічна правова позиція висловлювалась Верховним Судом у постанові від 04.09.2018 у справі №806/6669/16, де Суд зазначив, що орган місцевого самоврядування має право скасувати власне рішення, якщо таке рішення не було виконане та не спричинило виникнення правових наслідків для третіх осіб. У постанові Верховного Суду від 12.03.2020 у справі №826/8917/17 зазначено, що можливість скасування рішення органу влади залежить від того, чи створило таке рішення суб`єктивні права або законні інтереси у конкретних осіб, які підлягають захисту. У постанові Верховного Суду від 02.06.2021 у справі №640/3156/19 вказано про те, що рішення органу публічної влади, яке має підготовчий (організаційний) характер та не породжує самостійних правових наслідків для особи, може бути змінене або скасоване тим самим органом.

З наведеного вбачається, що ключовими критеріями допустимості скасування/визнання нечинним рішення є: відсутність факту його остаточного виконання та відсутність факту виникнення конкретних суб`єктивних прав чи обов`язків у відповідних осіб внаслідок його виконання.

Отже, орган місцевого самоврядування має право змінювати або скасовувати/визнавати нечинними прийняті ним рішення, якщо такі рішення не є актами індивідуальної дії, які повністю вичерпали свою дію внаслідок виконання, або якщо вони не породили реальних правових наслідків у вигляді виникнення суб`єктивних прав чи обов`язків у конкретних осіб.

Як встановлено судом вище, спірне рішення Вовковинецької селищної ради від 13.06.2025 №08-47/2025 "Про визнання таким, що втратило чинність, рішення 46 сесії 8 скликання Вовковинецької селищної ради від 25.04.2025 №13-46/2025" за своїм змістом є організаційно - розпорядчим актом, спрямованим на підготовку до проведення земельних торгів, відтак не створювало самостійних прав чи обов`язків для позивача або інших осіб. Матеріали справи не містять доказів встановлення ним будь-яких обов`язків / прав для позивача.

Як вбачається зі змісту рішення, у ньому передбачені пункти, якими наданий дозвіл виконавчому комітету ради на розроблення технічної документації із землеустрою, сектору земельних відносин доручено забезпечити підготовку земельних ділянок, уповноважено секретаря селищної ради на укладання договорів щодо виконання робіт для підготовки лотів до земельних торгів, визначений загальний порядок фінансування витрат на підготовку лотів до земельних торгів.

Отже, як видно зі змісту цих пунктів, рішенням від 25.04.2025 №13-46/2025 передбачена кількаетапна процедура підготовки до земельних торгів, яка не може вважатись виконаною (реалізованою) в силу самого факту прийняття вказаного рішення, як про це зазначає позивач. Таким чином, рішення Вовковинецької селищної ради від 25.04.2025 №13-46/2025 не вичерпало свою дію та не спричинило виникнення правових наслідків особисто для позивача, відтак могло бути предметом перегляду місцевою радою шляхом прийняття наступного, спірного рішення.

Що стосується доводів позивача про порушення його прав у зв`язку із позбавленням можливості потенційної участі у земельних торгах, суд виходить з такого.

Сам по собі факт прийняття рішення про підготовку земельних ділянок до проведення торгів не означає гарантованого права на участь у таких торгах або на отримання права оренди земельних ділянок у майбутньому. Доказів того, що на момент прийняття оскаржуваного рішення процедура проведення земельних торгів вже була розпочата або що позивач набув статусу учасника відповідної процедури, матеріали справи не містять. Доводи позивача щодо наявності у нього обґрунтованих очікувань на участь у торгах самі по собі не впливають на оцінку правомірності спірного рішення.

Суд виходить з того, що за змістом статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для звернення до адміністративного суду є наявність порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яке має бути реальним, конкретним та індивідуалізованим.

Як встановлено судом, рішеннями відповідача №56-45/2025, №57-45/2025, №59-45/2025 від 28.02.2025 позивачу було відмовлено у наданні дозволів на виготовлення технічної документації та передачі земельних ділянок в оренду. У справі відсутні докази оскарження та скасування зазначених рішень.

Отже, станом на момент прийняття спірного рішення позивач не мав права користування спірними земельними ділянками, і його очікування щодо надання їх йому у подальшому у користування так само не могли вважатись обґрунтованими. Суд відхиляє доводи позивача про те, що після прийняття рішення від 25.04.2025 №13-46/2025 він не вважав логічним звертатись до ради із заявою поза конкурентною процедурою, оскільки такі обставини не свідчать про протиправність дій відповідача.

Суд виходить з того, що нормами земельного законодавства не встановлено обов`язку органу місцевого самоврядування індивідуально повідомляти осіб, яким раніше було відмовлено у наданні земельних ділянок, про зміну підходів до розпорядження такими земельними ділянками або про можливість повторного звернення. Водночас, як видно зі змісту доказів, інша особа повторно звернулась до органу місцевого самоврядування з відповідною заявою, за результатами розгляду якої були прийняті відповідні рішення. Разом з тим, зазначені рішення не є предметом оскарження у цій справі та не перевіряються судом на предмет їх правомірності, крім того суду не надані належні докази, які б свідчили про явну незаконність рішень №10-47/2025, №11-47/2025, №12-47/2025 від 13.06.2025. Інші доводи позивача теж не свідчать про порушення прав, свобод чи інтересів саме оскаржуваним рішенням.

До того ж, незалежно від використаного формулювання («скасування» чи «визнання нечинним»), правовим наслідком прийняття спірного рішення є припинення дії рішення від 25.04.2025 №13-46/2025 на майбутнє. Оскільки рішення від 25.04.2025 мало організаційний характер, не було реалізоване та не спричинило виникнення суб`єктивних прав чи обов`язків у позивача або інших осіб - потенційних учасників земельних торгів, спосіб припинення його дії не впливає на обсяг прав та інтересів позивача.

Оцінюючи доводи позивача у їх сукупності, суд виходить з того, що обраний позивачем спосіб захисту повинен відповідати змісту порушеного права та бути ефективним, тобто таким, що здатний призвести до його реального відновлення.

Як встановлено судом, оскаржуване рішення селищної ради саме по собі не створює, не змінює та не припиняє прав чи обов`язків позивача, а доводи про порушення прав ґрунтуються на припущеннях щодо можливості участі у майбутніх земельних торгах. Водночас, фактичні правові наслідки щодо розпорядження спірними земельними ділянками могли настати внаслідок прийняття інших рішень - від 13.06.2025, які не є предметом оскарження у справі.

Відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в межах позовних вимог, а вихід за їх межі допускається лише у випадках, коли це є необхідним для ефективного захисту прав, свобод чи інтересів особи. Разом з тим, вихід суду за межі позовних вимог не є його обов`язком та можливий виключно за наявності встановленого порушення прав особи, яке потребує повного та ефективного захисту. У цій справі не підтверджуються належними доказами порушення прав позивача оскаржуваним рішенням, а тому відсутні підстави для застосування судом зазначених повноважень.

Крім того, аналіз правомірності рішень, які не є предметом оскарження, призвів би до фактичної зміни предмета спору та виходу за межі заявлених позовних вимог без належної ініціативи позивача, що суперечить засадам адміністративного судочинства, зокрема принципам диспозитивності та змагальності сторін.

У постанові Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №826/2042/18 зазначено, що адміністративний суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати предмет спору або обирати інший спосіб захисту, ніж той, що визначений позивачем, за відсутності належного обґрунтування порушення прав особи.

З огляду на викладене, оскільки суду не надані належні докази, які прямо вказують на протиправність спірного рішення, і судом такі також не встановлені, у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 03 квітня 2026 року

Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю "Кадіз" (вул. Миру, 40/1,м. Деражня,Хмельницький р-н, Хмельницька обл.,32200 , код ЄДРПОУ - 41580579)
Відповідач:Вовковинецька селищна рада Хмельницького району Хмельницької області (вул. Миру, 24,с-ще Вовковинці,Хмельницький р-н, Хмельницька обл.,32223 , код ЄДРПОУ - 04406222)

Головуючий суддя І.С. Козачок