Справа № 160/37568/25
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2026-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОлійника В. М.
за участі секретаря судового засіданняВасіної Н.В.
представника позивача представника відповідача Корінчука В.В. Орлянської М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю "ТРІО" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
31 грудня 2025 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «ТРІО» через систему «Електронний суд» звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, з урахуванням уточненої позовної заяви від 28.01.2026 року, до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій просить:
стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору в сумі 18 070,12 грн.
В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що на підставі акту Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №4922/04-36-07-04/30544093 від 21.11.2025 року 25.12.2025 року товариством з обмеженою відповідальністю «ТРІО» отримано:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.01.2026 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 15 січня 2026 року об 11:00 год.
06.01.2026 року на адресу відповідача направлено ухвалу про відкриття провадження по справі, примірник позовної заяви з додатками та повістку про виклик до суду.
06.01.2026 року відповідачем отримано ухвалу про відкриття провадження по справі та примірник позовної заяви з додатками, повістку про виклик до суду, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в системі "Електронний суд", яка міститься в матеріалах справи.
19.01.2026 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача з позовними вимогами, викладеними в позовній заяві, не погоджується та вважає їх необґрунтованими з наступних підстав.
Відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. 77.1, п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-ІІ, із змінами та доповненнями, та п.2 частини 1 ст.13 розділу IV, п.п. 923 розділу VІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (зі змінами), у зв`язку з включенням до плану-графіка проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання на 2025 рік, на підставі наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 02.07.2025 року №4323-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ТРІО» з 28 липня 2025 року розпочата документальна планова виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «ТРІО» за період діяльності 01.10.2018 - 31.03.2025 з метою здійснення контролю за додержанням вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДПС, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків, зборів та інших платежів, установлених законодавством, та з питань дотримання законодавства щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відповідно до затвердженого плану перевірки.
Результати перевірки оформлені актом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №4922/04-36-0704/30544093 від 21.11.2025 року.
За період з 01.10.2018 по 31.03.2025 ТОВ «ТРІО» задекларовано в рядку 01 декларації «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» у сумі 1 511 821 122 грн.
Перевіркою відображених у рядку 01 декларації «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» показників за період з 01.10.2018 по 31.03.2025 року встановлено, що на формування цих показників мали вплив здійснення операцій з виробництва макаронних виробів, фасування круп та їх реалізація на мережі магазинів роздрібної торгівлі та на експорт.
Перевіркою повноти визначення задекларованих ТОВ «ТРІО» показників у рядку 01 Декларацій «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» за період з 01.10.2018 по 31.03.2025 встановлено заниження у розмірі 3 501 960,00 грн. в т.ч за 1 кв.2020 року - 1 622 960 грн., 2 кв. 2020 року - 1 879 000 грн.
Вказане заниження виникло внаслідок наступних порушень:
Згідно Договору ТОВ «ТРІО» - Покупець, ТОВ «ДАВІС ГРУП» - Постачальник, який зобов`язується передавати у власність Покупця (постачати), а Покупець зобов`язується приймати та оплачувати певний товар в порядку та на умовах цього Договору.
ТОВ «ДАВІС ГРУП» на адресу ТОВ «ТРІО» складено видаткові та податкові накладні.
Сума в розмірі 700 392 грн. віднесена до складу податкового кредиту у відповідних періодах. Дт201 - Кт631 - 3501960 грн. Дт 64 - Кт631 - 700 392,00 грн. Дт631 - Кт 311 - 3445206 грн. Дт 631 Кт 361 - 757 146 грн. (відступлення права вимоги).
Станом на 31.03.2025 року за даними бухгалтерського рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» відсутня дебіторська або кредиторська заборгованість.
Розрахунки за придбаний товар здійснювались у безготівковій формі шляхом перерахування на розрахунковий рахунок.
До перевірки надано договір про відступлення права вимоги від 05.06.2020 року (ТОВ «ДАВІС ГРУП» (Первісний кредитор), ТОВ «П`ятихатська зернова компанія» (Новий кредитор), ТОВ «ТРІО» (Боржник).
Первісний кредитор передає новому кредиторові, а новий кредитор приймає право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за Договором поставки №02/02/20 від 19.02.2020 року, укладеним між первісним кредитором та боржником.
За цим Договором, новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання всіх зобов`язань за основним договором, зокрема, сплати грошових коштів у розмірі 757 146,00 грн.
До перевірки надано товарно-транспортні накладні.
Згідно інформаційних баз даних ДПС АІС «Податковий блок» встановлено, що ТОВ «КСГ ДНІПРО» (код 20252198) зареєстроване Дніпровською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області 26.02.1992, стан платника 0 - платник податків за основним місцем обліку, вид діяльності 01.11 - Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.
Дані операції не можуть вважатися вчиненими в межах господарської діяльності платника податків, оскільки для цілей оподаткування враховані не у відповідності з їх дійсною економічною метою.
Сукупність фактів та обставин, що характеризують діяльність суб`єкта господарювання, задіяних в ланцюгу, свідчить про те, що метою його функціонування є створення виключно документообігу по нереальним господарським операціям для отримання податкової вигоди.
З урахуванням того, що ТОВ «ТРІО» придбані начебто у ТОВ «Давіс Груп» ТМЦ у бухгалтерському обліку оприбутковано до запасів (Дт201 «Сировина і матеріали») та в подальшому ТОВ «ТРІО» використано у виробництві, свідчить про фактичну наявність/одержання ТМЦ, але придбаних (отриманих) від невстановлених осіб з невідомого джерела, тобто мають статус безоплатно отриманих.
З урахуванням викладеного, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «ТРІО».
02.03.2026 року на адресу суду від представника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшли додаткові пояснення, в яких щодо придбання пшениці ТОВ «ТРІО» у ТОВ «Давіс Груп» представник відповідача додатково зазначає наступне.
Факт закупівлі ТОВ «Давіс Груп» у ТОВ «КСГ ДНІПРО» пшениці підтверджується саме вказаними у вироку податковими накладними від постачальника (продавця) ТОВ «КСГ «ДНІПРО» на адресу отримувача (покупця) ТОВ «ДАВІС ГРУП», а саме:
- №25 від 02.03.2020 щодо продажу пшениці у кількості 100 тонн на загальну суму 350 000 грн., сума ПДВ 58 333 грн. 33 коп.;
- №24 від 02.03.2020 щодо продажу пшениці у кількості 150 тонн на загальну суму 525 000 грн., сума ПДВ 87 500 грн.;
- №38 від 03.03.2020 щодо продажу пшениці у кількості 300 тонн на загальну суму 1 200 000 грн., сума ПДВ 200 000 грн.;
- №28 від 03.03.2020 щодо продажу пшениці у кількості 100 тонн на загальну суму 400 000 грн., сума ПДВ 66 666 грн. 67 коп.;
- №4 від 16.03.2020 щодо продажу пшениці у кількості 200 тонн на загальну суму 900 000 грн., сума ПДВ 150 000 грн.;
- №22 від 02.04.2020 щодо продажу пшениці у кількості 150 тонн на загальну суму 750 000 грн., сума ПДВ 125 000 грн.;
- №41 від 02.04.2020 щодо продажу пшениці у кількості 150 тонн на загальну суму 750 000 грн., сума ПДВ 125 000 грн.;
- №35 від 03.04.2020 щодо продажу пшениці у кількості 150 тонн на загальну суму 750 000 грн., сума ПДВ 125 000 грн.
Податкова накладна - основний документ для розрахунків з ПДВ, документ, який складається продавцем на дату виникнення податкових зобов`язань і підтверджує право покупця на податковий кредит.
У вироку судом було встановлено, що головний бухгалтер ТОВ «КСГ «ДНІПРО» особисто підготувала податкові накладні від постачальника (продавця) ТОВ «КСГ «ДНІПРО» на адресу отримувача (покупця) ТОВ «ДАВІС ГРУП», відобразивши у вказаних документах недостовірну інформацію щодо наявності господарських операцій між даними підприємствами.
Таким чином, ТОВ «Давіс Груп» не мало фактичної можливості здійснювати придбання зерна у ТОВ «КСГ ДНІПРО», у зв`язку з тим, що дане підприємство здійснювало лише оформлення документообігу по нереальним господарським операціям для надання податкової вигоди на користь третіх осіб та фактично не здійснювало господарську діяльність, а отже ТОВ «Давіс Груп» не могло здійснювати реалізацію пшениці на адресу ТОВ «ТРІО».
Вирок щодо посадової особи контрагента за ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 364-1 КК України не може створювати преюдицію для адміністративного суду, якщо тільки суд кримінальної юрисдикції не встановив конкретні обставини щодо дій чи бездіяльності підприємства.

З урахуванням того, що ТОВ «ТРІО» придбані начебто у ТОВ «Давіс Груп» ТМЦ у бухгалтерському обліку оприбутковано до запасів (Дт201 «Сировина і матеріали») та в подальшому ТОВ «ТРІО» використано у виробництві, що свідчить про фактичну наявність/одержання ТМЦ, однак придбаних (отриманих) від невстановлених осіб з невідомого джерела, тобто мають статус безоплатно отриманих.

З урахуванням викладеного, представник відповідача просить взяти до уваги додаткові пояснення та відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «ТРІО».

Останнє судове засідання по справі відбулося 19.03.2026 року об 11:00.

У судове засідання прибув представник позивача, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ТРІО».

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог, підтримавши викладене у відзиві на позов та додаткових поясненнях.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.

19.02.2020 року ТОВ «ТРІО» було укладено договір поставки № П-02/02/20 з ТОВ «Давіс Груп», згідно якого ТОВ «Давіс Груп» мав постачати ТОВ «ТРІО» товар визначений в специфікаціях або накладних, а ТОВ «ТРІО» оплатити його.

Відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. 77.1, п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-ІІ, із змінами та доповненнями, та п.2 частини 1 ст.13 розділу IV, п.п. 923 розділу VІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (зі змінами), у зв`язку з включенням до плану-графіка проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання на 2025 рік, на підставі наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 02.07.2025 року №4323-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ТРІО» з 28 липня 2025 року розпочата документальна планова виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «ТРІО» за період діяльності 01.10.2018 - 31.03.2025 з метою здійснення контролю за додержанням вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДПС, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків, зборів та інших платежів, установлених законодавством, та з питань дотримання законодавства щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відповідно до затвердженого плану перевірки.

Результати перевірки оформлені актом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №4922/04-36-0704/30544093 від 21.11.2025 року, згідно з яким:

За період з 01.10.2018 по 31.03.2025 ТОВ «ТРІО» задекларовано в рядку 01 декларації «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» у сумі 1 511 821 122 грн.

Перевіркою відображених у рядку 01 декларації «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» показників за період з 01.10.2018 по 31.03.2025 року встановлено, що на формування цих показників мали вплив здійснення операцій з виробництва макаронних виробів, фасування круп та їх реалізація на мережі магазинів роздрібної торгівлі та на експорт.

Перевіркою повноти визначення задекларованих ТОВ «ТРІО» показників у рядку 01 Декларацій «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» за період з 01.10.2018 по 31.03.2025 встановлено заниження у розмірі 3 501 960,00 грн. в т.ч за 1 кв.2020 року - 1 622 960 грн., 2 кв. 2020 року - 1 879 000 грн.

У ході проведення перевірки встановлено взаємовідносини ТОВ«ТРІО» () з ТОВ «КАТАРІНІ ГРУП» (попередня назва ТОВ «ДАВІС ГРУП») () на підставі Договору поставки №П-02/02/20 від 19.02.2020.

Згідно Договору ТОВ «ТРІО» - покупець, ТОВ «ДАВІС ГРУП» - постачальник, який зобов`язується передавати у власність Покупця (постачати), а Покупець зобов`язується приймати та оплачувати певний товар в порядку та на умовах цього Договору.

ТОВ «ДАВІС ГРУП» на адресу ТОВ «ТРІО» складено видаткові та податкові накладні.

Сума в розмірі 700 392 грн. віднесена до складу податкового кредиту у відповідних періодах. Дт201 - Кт631 - 3501960 грн. Дт 64 - Кт631 - 700 392,00 грн. Дт631 - Кт 311 - 3445206 грн. Дт 631 Кт 361 - 757 146 грн. (відступлення права вимоги).

Станом на 31.03.2025 року за даними бухгалтерського рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» відсутня дебіторська або кредиторська заборгованість.

Розрахунки за придбаний товар здійснювались у безготівковій формі шляхом перерахування на розрахунковий рахунок.

До перевірки надано договір про відступлення права вимоги від 05.06.2020 року (ТОВ «ДАВІС ГРУП» (Первісний кредитор), ТОВ «П`ятихатська зернова компанія» (Новий кредитор), ТОВ «ТРІО» (Боржник).

Первісний кредитор передає новому кредиторові, а новий кредитор приймає право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за Договором поставки №02/02/20 від 19.02.2020 року, укладеним між первісним кредитором та боржником.

За цим Договором, новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання всіх зобов`язань за основним договором, зокрема, сплати грошових коштів у розмірі 757 146,00 грн.

До перевірки надано товарно-транспортні накладні.

Згідно інформаційних баз даних ДПС АІС «Податковий блок» та єдиного реєстру податкових накладних по ТОВ «Давіс Груп» () встановлено наступне (дані станом на березень-квітень 2020 року): основний вид діяльності - 46.90-Неспеціалізована оптова торгівля; за формою 20 - ОПП задекларовано: офіс - 1 од. взято на облік 10.08.2018 за адресою: м.Дніпро, Соборний р-н, вул. Коцюбинського,буд.16 Б, склад - 1 од. взято на облік 10.08.2018 за адресою: смт Солоне р-н, смт. Новопокровка вул. Дружби,4; кількість найманих працівників: в 2020 році - 4 особи, свідоцтво платника ПДВ анульоване 30.06.2021 (ненадання декларацій протягом року), дата реєстрації 01.06.2018; остання подана декларація з ПДВ - за квітень 2020 року, далі підприємство не звітує.

ТОВ «Давіс Груп» () рішенням комісії регіонального рівня віднесено до категорії ризикових платників за рішенням від 17.07.2020 року, виключено 05.07.2021 року у зв`язку з ануляцією свідоцтва платника ПДВ.

За даними інформації з відкритих джерел та за результатами проведеного аналізу з Єдиного реєстру судових рішень встановлено, що по ТОВ «КСГ ДНІПРО», який є постачальником пшениці на адресу ТОВ «Давіс Груп», наявний вирок Жовтневого районного суду міста Дніпро від 10.03.2025 року по справі №201/11307/20 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною ч.1, 2 ст.209, ч.3 ст.362, ч.2 ст. 364-1 КК України.

Згідно вироку Жовтневого районного суду міста Дніпро від 10.03.2025 року по справі №201/11307/20 головний бухгалтер ТОВ «КСГ «ДНІПРО», відобразивши у вказаних документах недостовірну інформацію щодо наявності господарських операцій між ТОВ «КСГ «ДНІПРО» та товариством з обмеженою відповідальністю «ДАВІС ГРУП» (код ЄРДПОУ 42099801) визнана винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 209, ч.3 ст. 362, ч. 2 ст. 364-1 КК України та понесла покарання у виді позбавлення волі.

Згідно інформаційних баз даних ДПС АІС «Податковий блок» встановлено, що ТОВ «КСГ ДНІПРО» (код 20252198) зареєстроване Дніпровською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області 26.02.1992, стан платника 0 - платник податків за основним місцем обліку, вид діяльності 01.11 - Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур;

Таким чином, у ході перевірки встановлено, що підприємство ТОВ «Давіс Груп» () не мало фактичної можливості здійснювати придбання ТМЦ у ТОВ «КСГ ДНІПРО» (код 20252198), у зв`язку з тим, що дане підприємство здійснювало лише оформлення документообігу по нереальним господарським операціям для надання податкової вигоди на користь третіх осіб та фактично не здійснювало господарську діяльність, а отже ТОВ «Давіс Груп» не могло здійснювати реалізацію пшениці на адресу ТОВ «ТРІО».

У зв`язку з цим, на підставі акту Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №4922/04-36-07-04/30544093 від 21.11.2025 року 25.12.2025 року складено:

- податкове повідомлення-рішення від 12.12.2025 року №, згідно якому ТОВ «ТРІО» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства, код платежу 11021000, на суму 630 353 грн., за штрафними санкціями 0 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 12.12.2025 року №, згідно якому ТОВ «ТРІО» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), код платежу 14010100, на суму 700 392,00 грн., за штрафними санкціями 175 098,00 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРІО» вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню, податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 12.12.2025 року № (на суму 630 353,00 грн.), № (на суму 700 392,00 грн.), оскільки: 1) вирок щодо працівників ТОВ «КСГ Дніпро» не може бути преюдиційним фактом щодо наявності чи відсутності господарських операцій між ТОВ «ТРІО» та ТОВ «Давіс Груп», господарські операції між ними підтверджені видатковими накладними, ТТН та банківськими виписками; 2) в акті перевірки не зазначено претензій щодо документів первинної бухгалтерської звітності по господарським операціям ТОВ «ТРІО» та ТОВ «Давіс Груп», відтак ППР по господарським операціям належним чином подані та у подальшому зареєстровані, у зв`язку з чим представник позивача звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно пп.14.1.13 п.14.1 статті 14 ПК України безоплатно отримані товари - товари, що надаються згідно з договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладання таких договорів.

Згідно пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може мати місце лише при умові, що платник податків має намір отримати економічний ефект в результаті господарської діяльності.

Згідно п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до п.44.2 ст.44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Згідно п.137.4 ст.137 ПК України податковими (звітними) періодами для податку на прибуток підприємств, крім випадків, передбачених пунктом 137.5 цієї статті, є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік. При цьому податкова декларація розраховується наростаючим підсумком.

Відповідно до пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися ведені облікові документи.

Згідно з пунктом 7 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року №318 витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

За правилами підпункту "а" пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.6. статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/ послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Формування фінансових показників, які враховуються при визначені оподатковуваного прибутку підприємства, а також податкового кредиту для цілей визначення суми податкових зобов`язань з ПДВ повинно здійснюватися тільки щодо фактичного здійснення господарських операцій, підтверджених належним чином оформленими первинними документами та іншими обліковими документами, складання яких для оформлення операцій певного виду передбачено правовими нормами. При цьому презюмується, що такі документи є достовірними, а зафіксована в них інформація розкриває справжній зміст господарської операції, свідчить про її економічну вигоду (виправданість, ризик). Якщо певна господарська операція не відбулася або її зміст інший, ніж той, стосовно якого складені документи, підстави для відтворення фінансових показників операції в податковому обліку відсутні (в разі якщо документи складені про людське око) або ж операція відтворюється відповідно до її дійсного змісту, що відповідає такому принципу превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми (стаття 4 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

У той же час, норми податкового законодавства не ставлять у залежність право платника податків на врахування витрат при визначенні оподатковуваного прибутку та право на податковий кредит від дотримання податкової дисципліни його контрагентом, якщо цей платник мав реальні витрати у зв`язку з фактичним придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Одне тільки порушення постачальником товару (робіт, послуг) вимог податкового законодавства не може бути підставою для висновку про порушення іншим платником податків - покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту та обліку витрат за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про його обізнаність щодо протиправної податкової поведінки контрагента та про злагодженість дій між ними.

За умови подання платником податків усіх належним чином оформлених документів, передбачених податковим законодавством, дані податкового обліку вважаються сформованими платником податків правомірно (обґрунтовано), якщо контролюючий не доведе зворотне.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків відтворив у фінансовому звіті суми витрат та/або задекларував суми податкового кредиту, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.

Правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.03.2020 року в справі №640/22316/18.

Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог законодавства щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів у ланцюгу постачання за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.03.2020 року в справі №813/5407/15.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що постачання товару (робіт, послуг) від «КСГ ДНІПРО» до ТОВ «Давіс Груп» по ланцюгу постачання не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) ТОВ «ТРІО» вимог податкового законодавства.

Суд вважає, що вирок щодо працівників ТОВ «КСГ Дніпро» не може бути преюдиційним фактом щодо наявності чи відсутності господарських операцій між ТОВ «ТРІО» та ТОВ «Давіс Груп», оскільки господарські операції між ними підтверджені видатковими накладними, ТТН та банківськими виписками, які долучені до матеріалів справи.

Приймаючи рішення в справі, суд також враховує, що позивачем у ТОВ «Давіс Груп» за перевіряємий період придбавалось не тільки зерно пшениці, а і зерно гречихи. При цьому зерно гречихи не придбавалось ТОВ «Давіс Груп» у ТОВ «КСГ Дніпро», але було ТОВ «Давіс Груп» реалізовано позивачеві.

У податкового органу також відсутні належні докази, які б підтвердили, що зерно пшениці, яке було реалізоване на адресу позивача у перевіряємий період ТОВ «Давіс Груп», було придбано саме у ТОВ «КСГ Дніпро», а не у іншого підприємства.

Суд також враховує, що податковий орган не заперечує придбання позивачем відповідних ТМЦ та використання їх у господарській діяльності, але вважає, що вказані ТМЦ придбані у невідомих постачальників безоплатно.

На час проведення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Давіс Груп» останнє було належним чином зареєстроване платником ПДВ та ТОВ «Давіс Груп» не було віднесено на той час до ризикових підприємств.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про протиправність податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 12.12.2025 року №, №.

Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (Заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення адміністративного позову ТОВ «ТРІО».

Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до адміністративного суду із позовною заявою сплачено суму судового збору у розмірі 18 070,12 грн., що документально підтверджується платіжною інструкцією АТ «Прокредит Банк» №12973 року від 31.12.2025 року.

А отже, суд приходить до висновку про необхідність стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ТРІО" () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області () судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 18 070,12 грн.

Керуючись ст. ст. 241-246, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "ТРІО" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 12.12.2025 року № , № .

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ТРІО" () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області () судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 18 070,12 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення суду складений 30 березня 2026 року.

Суддя В.М. Олійник