Справа № 420/33928/25
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2026-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

03 квітня 2026 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши в письмовому провадженні заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі за позовом Приватного підприємства "АРТ-ТЕКСГРУП" до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходилася адміністративна справа №420/33928/25 за позовом Приватного підприємства "АРТ-ТЕКСГРУП" до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.03.2026 адміністративний позов Приватного підприємства "АРТ-ТЕКСГРУП" до Одеської митниці про скасування рішення та картки відмови - задоволено.

Визнано протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500020/2025/000110/1 від 04.04.2025.

Визнано протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2025/000172 від 04.04.2025.

27.03.2026 від представника позивача надійшла заява, в якій заявник просить суд винести додаткове рішення та стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області на його користь понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14000,00 грн.

25.04.2025 від представника Одеської митниці надійшла заява, у якій заявник просить суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу у справі № 420/33928/25 за позовом ПП «АРТ-ТЕКСГРУП» до Одеської митниці. Дана заява обґрунтована тим, що гонорар представника позивача за надану правову допомогу у розмірі 14000,00 грн. становить 4,2 прожиткових мінімумів на працездатних осіб з 1 січня 2026 року, або 1,6 мінімальні заробітні плати у місячному розмірі, або мінімальну заробітну плату у погодинному розмірі за 269 години роботи. Отже, гонорар представника позивача за надану правову допомогу в суді у розмірі 14000,00 грн є завищеним, становить надмірний тягар для відповідача, стягнення адвокатських витрат у зазначеній сумі не відповідає вищевказаним критеріям розумності, співрозмірності.

Відповідно до частини 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини 3 статті 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Керуючись положеннями частини 3 статті 252 КАС України, судом розглянуто заяву про стягнення судових витрат у письмовому провадженні.

Частиною 1 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Частиною 1 статті 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно із пунктом 3 статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 4, 5 статті 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із частинами 6, 7 статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Зазначене відповідає алгоритму дій викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 червня 2019 року у справі № 9901/350/18

Так, судом встановлено, що між Адвокатським об`єднанням «Ю-РАЙТ», в особі керуючого партнера Фомічова Ігоря Олеговича та Приватним підприємтвом «АРТ-ТЕКСГРУП» (як клієнтом) було укладено договір про надання правової допомоги №27/23 від 01.08.2023, за умовами якого Об`єднання зобов`язується надавати правничу (правову) допомогу Клієнту на умовах і в порядку, що визначені договором, а Клієнт зобов`язується прийняти надану правничу (правову) допомогу та оплатити надання правової допомоги, фактичні витрати, необхідні для виконання договору, у випадку, якщо така оплата передбачена договором.

Згідно додаткової угоди №19 від 01.10.2025 сторони визначили форму надання правничої допомоги, яка буде виражатися у наданні консультацій, складанні юридичних документів та представництві інтересів Клієнта перед юридичними особами та в суді першої інстанції з питання визнання протиправним та скасування рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товару №UA500020/2025/000110/1 від 04.04.2025 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці №UA500020/2025/000172.

Пунктом 2 додаткової угоди встановлено, що за надання Об`єднанням правничої допомоги визначеної в п. 1 Угоди, Клієнт зобов`язується сплачувати гонорар. При розрахунку гонорару, враховується складність наданих послуг та час, витрачений Об`єднанням, її партнерами та співробітниками. Розрахунок робиться за тарифами, вказаними в прайс-листі Об`єднання, який є невід`ємною частиною Договору та Угоди.

Згідно пункту 3 додаткової угоди, за надання правничої допомоги складається акт приймання-здачі послуг, в якому зазначається остаточний перелік наданих послуг та їх вартість.

Пунктом 6 вказаної угоди встановлено, що клієнт зобов`язаний сплатити визначений гонорар в акті приймання-здачі послу до цієї Угоди протягом 2 місяців з моменту набрання рішенням по справі законної сили.

Так, до заяви надано Акт приймання-здачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги №27/23 від 01.08.2023, у якому зазначено наступний перелік наданих послуг виконавцем:

- підготовка та подання до суду позовної заяви про визнання протиправним та скасування рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товару №UA500020/2025/000110/1 від 04.04.2025 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці №UA500020/2025/000172, підготовка додатків до позовної заяви 12000,00 грн;

- підготовка та подання до суду відповіді на відзив та заперечень на клопотання відповідача про розгляд справи з повідомленням та викликом сторін у справі №420/33982/25 2000,00 грн.

Разом із заявою про ухвалення додаткового рішення представником позивача додано докази понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, а саме: платіжну інструкцію №2287 від 24.03.2026 на суму 14000,00 грн.

Отже, представник позивача просить суд стягнути 14000,00 грн. судових витрат на правничу допомогу.

Згідно висновку Верховного Суду, висвітленого у Постанові від 15.05.2018 року у справі №821/1594/17, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23 лютого 2006 року № 3477- IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі East/West Alliance Limited проти України Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі Ботацці проти Італії (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення з цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

В свою чергу, суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд має враховувати складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

Надаючи оцінку доказам, щодо стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 14000,00 грн., а також подані Одеською митницею заперення, суд бере до уваги, що правничі послуги в такому розмірі не співмірні з урахуванням складності справи, витраченого часу, ціни позову.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та складності виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру витрат на надання правничої допомоги та стягнути з відповідача на користь позивача 2000,00 гривень на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного та керуючись статтями 132, 143, 252 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача щодо ухвалення додаткового рішення у справі про розподіл судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з Одеської митниці (вул. Івана та Юрія Лип, буд. 21А, м. Одеса, Одеська область, 65078, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного підприємства "АРТ-ТЕКСГРУП" (65039, вул. Артилерійська, буд. 3, м. Одеса, Одеська область, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі гривень)

Додаткове рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 255 КАС України.

Додаткове рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені статтями 293, 295 КАС України.

Суддя Токмілова Л.М.