Справа № 826/5467/14
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2026-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/5467/14 Головуючий у 1-й інстанції: Дору Ю.Ю.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 19.06.2025 у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «МД Альянс Груп» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

В 2014 році ТОВ «МД Альянс Груп» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, в якому просило:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 13.11.2012 № 00059822-7 та № 00059922-7.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.05.2014 у задоволенні адміністративного позову відмовлено в повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.01.2015 скасовано постанову Окружного адміністративного суду м. Києві від 29.05.2014 та ухвалено нову постанову, якою адміністративний позов задоволено; визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 13.11.2012 № 00059822-7 та № 00059922-7.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20.04.2016 касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві задоволено частково; постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.05.2014 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 27.01.2015 у справі № 826/5467/14 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вищий адміністративний суд України, скасовуючи вказані судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій, зазначив, що у випадках коли перевірка призначена на підставі постанови слідчого, винесеної під час розслідування кримінальної справи, контролюючий орган визначає суми грошових зобов`язань, однак податкове повідомлення-рішення не приймає до набрання законної сили рішенням суду у справі або винесення постанови про закриття такої кримінальної справи за нереабілітуючими підставами. Проте, вирішуючи спір про скасування податкових повідомлень-рішень, суди першої та апеляційної інстанцій вищевказаного не врахували та не надали оцінки підставам проведення перевірки, не з`ясували чи дотримано податковим органом вимоги пункту 86.9 статті 86 Податкового кодексу України. Вказані обставини та фактичні дані залишилися поза межами дослідження судами першої та апеляційної інстанцій, що, з урахуванням повноважень касаційного суду (які не дають касаційній інстанції права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні), виключає можливість перевірити правильність висновків судів попередніх інстанцій в цілому по суті спору.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.05.2016 (суддя Іщук І.О.) прийнято справу № 826/5467/14 до свого провадження та призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.05.2017 (суддя Костенко Д.А.) прийнято справу № 826/5467/14 до розгляду та призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні.

Відповідно до пункту 2 розділу II Закону України від 13.12.2022 № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» справу № 826/5467/14 передано на розгляд Закорпатському окружному адміністративному суду.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 07.03.2025 прийнято справу до розгляду та визначено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 03.04.2025 замінено відповідача - Державну податкову інспекцію у Солом`янському районі Головного управління ДФС у м. Києві на правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19, код ЄДРПОУ ВП 44116011).

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 19.06.2025 позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Головне управління Державної податкової служби у м. Києві звернулося із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів ухвалено рішення про продовження апеляційного розгляду даної справи на розумний строк.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення необхідно змінити, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання постанови слідчого від 19 липня 2012 року, наказу ДПІ у Солом`янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 15 жовтня 2012 року № 1541/22-7 та наказу Інспекції від 12 жовтня 2012 року № 1584, керуючись положеннями підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78, пункту 82.2 статті 82 Податкового кодексу України та відповідачем проведено позапланову виїзну документальну перевірку Товариства, за наслідками якої складено акт перевірки від 26 жовтня 2012 року № 7021/22-7/35892262, згідно з яким позивачем порушено вимоги:

- підпункту 201.4 статті 201, підпункту 201.6 статті 201, підпункту 201.10 статті 201, підпункту 198.3 статті 198 та підпункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05 червня 1995 року № 168/704 та пункту 9.1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в результаті чого занижено податок на додану вартість на суму 114 482, 00 грн. в тому числі по періодах: за березень 2011 року на суму 26 442, 00 грн., за квітень 2011року на суму 54 876, 00 грн., за червень 2011 року на суму 27 557, 00 грн., за жовтень 2011 року на суму 5 607, 00 грн.;

- абзац 4 підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05 червня 1995 року № 168/704 та статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» внаслідок чого занижено податку на прибуток на суму 134 299, 00 грн., в тому числі по періодах за І квартал 2011 року, за ІІ квартал 2011 року на суму 94 798, 00 грн. за ІІ-ІІІ квартал 2011 року на суму 94 798 грн., за ІІ-ІV квартал 2011 року на суму 101 246, 00 грн.

Висновки відповідача про порушення наведених норм ґрунтуються на тому, що первинні бухгалтерські документи укладені між ТОВ «МД Альянс Груп», ТОВ «Еліт консалд» та ТОВ «Вінерком» оформлені з порушенням вимог законодавства, в зв`язку з чим неможливо підтвердити реальність здійснення господарських операцій між позивачем та вказаними контрагентами.

На підставі наведеного акту перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення від 13 листопада 2012 року:

- № 00059922-7, яким ТОВ «МД Альянс Груп» збільшено суму податкового зобов`язання за платежем з податку на додану вартість в розмірі 115 885, 00 грн., з яким за основним платежем на суму 114 482, 00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 1 403, 00 грн.;

- № 00059822-7, яким ТОВ «МД Альянс Груп» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток на загальну суму 34 300, 00 грн., з яким за основним платежем на 134 299, 00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 1 грн.

Не погоджуючись з законністю та обґрунтованістю висновків податкового органу, викладених в вищевказаному акті та прийнятими на підставі таких висновків податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду першої інстанції з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що позивачем належними та допустимими доказами підтверджено фактичне здійснення господарських операцій з ТОВ «Еліт Консалт» та ТОВ «Віннерком», зокрема укладеними договорами, первинними бухгалтерськими документами, податковими накладними та іншими документами, які відповідають вимогам законодавства про бухгалтерський облік та є підставою для формування податкового кредиту і витрат. Суд першої інстанції дійшов до висновку, що контролюючим органом не доведено нереальність спірних господарських операцій та не надано належних доказів відсутності фактичного постачання товару, а також безпідставно зроблено висновок про нікчемність правочинів між позивачем і його контрагентами, оскільки такі повноваження не належать податковому органу та відсутні судові рішення про визнання зазначених правочинів недійсними. Крім того, суд першої інстанції врахував принцип презумпції добросовісності платника податків та практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої платник податку не може нести відповідальність за можливі порушення з боку його контрагентів за відсутності доказів обізнаності про такі порушення, у зв`язку з чим дійшов висновку про протиправність прийнятих відповідачем податкових повідомлень-рішень та наявність підстав для їх скасування.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення, судом порушено правильність застосування норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає доводи позивача частково обґрунтованими та частково не погоджується з рішенням суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів звертає увагу, що після скасування судових рішень за наслідком касаційного розгляду та направлення справи на новий розгляд, перевірці та дослідженню в першу чергу підлягає оцінка підставам проведення перевірки, з`ясування чи дотримано податковим органом вимоги пункту 86.9 статті 86 Податкового кодексу України (в редакції на момент прийняття спірних податкових повідомлень-рішень).

Правовою підставою для проведення перевірки став підпункт 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України за правилами якого, документальна позапланова перевірка проводиться у випадку, якщо отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

Відповідно до підпункту 54.3.4 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України (у редакції, яка діяла до 1 вересня 2015 року) контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, особу визнано винною в ухиленні від сплати податків.

Згідно із підпунктом 86.9 статті 86 Податкового кодексу України (в редакції до 1.09.2015) у разі якщо грошове зобов`язання розраховується контролюючим органом за результатами перевірки, проведеної з обставин, визначених підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, щодо кримінального провадження, у якому розслідується кримінальне правопорушення стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податків (юридичної особи), у тому числі посадових (службових) осіб неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, або фізичної особи - підприємця, що перевіряється, предметом якого є податки та/або збори, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається таким контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили.

17 липня 2015 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 655-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо зменшення податкового тиску на платників податків» (далі - Закон № 655-VIII). Вказаним Законом № 655-VIII, який набрав чинності 1 вересня 2015 року, виключено підпункт 54.3.4 пункту 54.3 статті 54 та пункт 86.9 Податкового кодексу України.

Цим же Законом підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнено пунктом 36 такого змісту: «у разі, якщо судом за результатами розгляду кримінального провадження про кримінальне правопорушення, яке було розпочато до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо зменшення податкового тиску на платників податків» і предметом якого є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, в якому встановлена несплата податкових зобов`язань або винесена ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами з цього питання, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили».

Отже, підставою для прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення за результатами перевірки, яка проводилась на підставі статті 78.1.11 Податкового кодексу України (до 01 вересня 2015 року), є отримання відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), однак лише у межах кримінальних проваджень, предметом якого є податки, збори, розпочатих до набрання чинності Законом № 655-VIII, тобто до 1 вересня 2015 року.

Колегія суддів зазначає, що органи податкової служби не мають права виносити податкові повідомлення-рішення до набрання законної сили відповідним рішення в кримінальній справі, якщо грошове зобов`язання розраховується органом державної податкової служби за результатами перевірки, призначеної відповідно до кримінально-процесуального законодавства.

Загальний процес проведення перевірки із послідовного, коли за результатами перевірки приймається податкове повідомлення-рішення, розривається. Спочатку матеріали перевірки разом з висновками органу державної податкової служби передаються правоохоронному органу, що призначив перевірку. Статус таких матеріалів визначається кримінально-процесуальним законом або законом про оперативно-розшукову діяльність. Після набрання законної сили рішенням у межах кримінального провадження органи податкової служби мають право виносити податкові повідомлення-рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 826/1197/17, від 27.12.2018 у справі № 805/1730/16-а, від 31.10.2018 у справі № 820/1636/17, від 26.02.2019 у справі № 818/153/16, від 10.04.2020 у справі № 816/2268/16 (К/9901/40095/18), від 30 березня 2021 року у справі № 815/6009/15 (адміністративне провадження № К/9901/41414/18), але не виключно.

Як вбачається із матеріалів справи, що наказ Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 12.10.2012 № 1584 прийнятий у зв`язку з отриманням постанови старшого слідчого СВ ДПІ у Оболонському районі м. Києва ДПС майора податкової міліції Понько С.І. від 19.07.2012 про призначення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «МД Альянс Груп» та на підставі саме п.п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України.

Із тексту вказаної постанови слідує, що в провадженні старшого слідчого СВ ДПІ у Оболонському районі м. Києва ДПС майора податкової міліції Понько С.І. перебувають матеріали кримінальної справи № 75-00197 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України, а тому такою постановою призначено позапланову документальну перевірку ТОВ «МД Альянс Груп» (код за ) з питань дотримання вимог чинного законодавства України в сфері оподаткування при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з підприємствами ТОВ «Еліт Консалт» (), ТОВ «Віннерком» (), за весь період взаємовідносин, в ході якої слідчий просить врахувати висновки актів перевірок перелічених контрагентів.

Колегія суддів звертає увагу, що на момент прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень судові рішення (обвинувальний вирок, постанова про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами), які б набрали законної сили в межах вказаного кримінального провадження були відсутні, що не заперечується податковим органом.

З огляду на вищевикладене, а також ураховуючи, що позапланова документальна перевірка позивача призначена на підставі постанови слідчого СВ ДПІ у Оболонському районі м. Києва ДПС майора податкової міліції Понько С.І. від 19.07.2012 в межах кримінального провадження, розпочатого (внесеного) до Єдиного реєстру досудових розслідувань до набрання чинності Законом № 655-8 (до 01.09.2015), а судового рішення (обвинувального вироку, ухвали про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили, у кримінальному провадженні, по якому призначено та проведено контролюючим органом перевірку, на момент прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень прийнято не було, колегія суддів приходить до висновку про передчасність прийняття ДПІ у Солом`янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві таких рішень.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного суду від 14.04.2023 у справі № 826/1033/16.

Щодо оцінки реальності здійснення господарських операцій позивача з його контрагентами колегія суддів вважає передчасними з огляду на те, що у податкового органу не було правових підстав для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Не підлягають оцінці й посилання апелянта на вирок Печерського районного суду м. Києва від 05.08.2013 у справі № 757/15488/13-к, оскільки зазначений вирок також стосується обставин, пов`язаних з оцінкою реальності здійснення господарських операцій позивача з його контрагентами, тоді як, з огляду на відсутність у податкового органу правових підстав для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, такі обставини у межах даної справи не підлягають дослідженню та правовій оцінці.

Надаючи оцінку всім доводам учасників справи, судова колегія також враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Частиною 4 ст. 317 КАС України зазначено, що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

За таких обставин, оскільки судом першої інстанції правильно вирішено справу по суті позовних вимог, однак неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи і частково порушено норми матеріального та процесуального права, то колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення підлягає зміні в частині мотивів, з яких виходив суд першої інстанції задовольняючи адміністративний позов, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві задовольнити частково.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 19.06.2025 змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 19.06.2025 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Кузьменко В.В.