Справа № 120/2774/25
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2026-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/2774/25

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Яремчук К.О.

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

31 березня 2026 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Сапальової Т.В. Шидловського В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18 лютого 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка зазначила, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року у справі № 120/14632/24 частково задоволено її позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Цим рішенням зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області перевести з 23 вересня 2024 року ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію державного службовця за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ із врахуванням пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, зарахувавши до її стажу державної служби періоди роботи в податкових органах з 03 лютого 1995 року по 01 травня 2023 року. Таким рішенням також відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області врахувати довідки про складові заробітної плати від 16 вересня 2024 року №№ 420/10-01-27 та 421/10-01-27.

На виконання вказаного судового рішення відповідач зарахував до стажу державної служби ОСОБА_1 період роботи в органах податкової служби з 03 лютого 1995 року по 01 травня 2023 року, проте пенсійний орган не врахував довідки про складові заробітної плати від 16 вересня 2024 року №№ 420/10-01-27 та 421/10-01-27, оскільки рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року не покладалося на пенсійний орган обов`язку врахувати такі довідки, а також з огляду на те, що зазначені довідки не відповідають вимогам Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622.

Позивачка не погоджується з рішенням відповідача від 17 лютого 2025 року № 22, а тому звернулася з цим позовом до суду та просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області врахувати довідки про складові заробітної плати від 16 вересня 2024 року №№ 420/10-01-27 та 421/10-01-27 під час нарахування та виплати пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 18 лютого 2026 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 22 від 17 лютого 2025 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області з 23 вересня 2024 року перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, обчисливши таку із 60% суми заробітної плати, зазначеної у довідках № 420/10-01-27 та № 421/10-01-27, що видані Головним управлінням ДПС у Вінницькій області 16 вересня 2024 року, та здійснити виплату пенсії з урахуванням вже виплачених сум пенсії.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Вказує, що 23 вересня 2024 року позивачка звернулася із заявою про переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу". До поданої заяви позивачкою долучено, зокрема, довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 16 вересня 2024 року №№ 420/10-01-27, 421/10-01-27, видані Головним управлінням ДПС у Вінницькій області. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 01 жовтня 2024 року № 22 позивачці відмовлено в перерахунку пенсії у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 станом на 01 травня 2016 року не працювала на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та станом на день набрання чинності Законом України "Про державну службу" № 889-VIII не набула 20- річного стажу на таких посадах (за наданими документами стаж на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, становить 18 років 1 місяць 12 днів).

Не погоджуючись із таким рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його в судовому порядку.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року у справі № 120/14632/24 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області перевести з 23 вересня 2024 року ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію державного службовця за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ із врахуванням пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, зарахувавши до її стажу державної служби періоди роботи в податкових органах з 03 лютого 1995 року по 01 травня 2023 року.

При цьому рішенням суду на пенсійний орган не покладено будь-яких інших обов`язків.

На виконання рішення суду від 13 січня 2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянуто заяву позивачки та 17 лютого 2025 року прийнято рішення № 22, яким вирішено зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 період роботи в податкових органах з 03 лютого 1995 року по 01 травня 2023 року.

Також вказаним рішенням відмовлено у врахуванні довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 16 вересня 2024 року №№ 420/10-01-27, 421/10- 01-27, що видані Головним управлінням ДПС у Вінницькій області, оскільки такі не відповідають вимогам Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622, зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2024 року № 823.

Крім того, листом - повідомленням від 19 лютого 2025 року вих. № 1400-0307-8/13697 Головне управління Пенсійного фонду Пенсійного фонду України в Миколаївській області повідомило позивачку про те, що розмір пенсійної виплати до виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року складає 9828,12 гривень, а після виконання буде становити 2361 гривень. Оскільки розмір пенсії за умови виконання рішення суду від 13 січня 2025 року зменшується, позивачці запропоновано узгодити подальше виконання рішення суду, про що повідомити письмово.

Враховуючи вищевикладене, на думку представника відповідача, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 17 лютого 2025 року № 22 є правомірним, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

За наведених обставин, на переконання представника відповідача, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Відповідно до ст.311 КАС України справа судом апеляційної інстанції переглядається в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 23 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про переведення її з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 01 жовтня 2024 року № 22 заявниці відмовлено в такому переведенні у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 станом на 01 травня 2016 року не працювала на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та станом на день набрання чинності Законом України "Про державну службу" № 889-VIII не набула 20-річного стажу на таких посадах.

Не погоджуючись із таким рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його в судовому порядку.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року у справі № 120/14632/24 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області перевести з 23 вересня 2024 року ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію державного службовця за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ із врахуванням пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, зарахувавши до її стажу державної служби періоди роботи в податкових органах з 03 лютого 1995 року по 01 травня 2023 року.

На виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області 17 лютого 2025 року прийнято рішення № 22, яким вирішено зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 період роботи в податкових органах з 03 лютого 1995 року по 01 травня 2023 року.

Зі змісту такого рішення також слідує, що ОСОБА_1 відмовлено у врахуванні довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 16 вересня 2024 року №№ 420/10-01-27, 421/10- 01-27, що видані Головним управлінням ДПС у Вінницькій області, оскільки такі не відповідають вимогам Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622, зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2024 року № 823, а також з огляду на те, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року не містить зобов`язань щодо обчислення пенсії з урахуванням зазначених довідок.

Крім того, листом від 19 лютого 2025 року вих. № 1400-0307-8/13697 Головне управління Пенсійного фонду Пенсійного фонду України в Миколаївській області повідомило ОСОБА_2 про те, що оскільки розмір пенсійної виплати до виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року складає 9828,12 гривень, а після виконання буде становити 2361 гривень, тому їй запропоновано узгодити подальше виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року з Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості вимог позивача, відтак і наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та, відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принцип, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців визначається Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ «Про державну службу» (надалі - Закон № 889-VІІІ).

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VІІІ з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон України «Про державну службу» № 3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Так, пунктами 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VІІІ передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з частиною 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, до 01 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які: а) досягли певного віку (62 роки для чоловіків, 60 років для жінок) та мають передбачений законодавством страховий стаж; б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Водночас за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII, але в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, а саме: за наявності відповідного віку, страхового стажу та стажу державної служби.

Такі ж висновки щодо застосування зазначених норм матеріального права викладені в постановах Верховного Суду від 29 вересня 2022 року у справі № 234/6967/17, від 29 листопада 2022 року у справі № 431/991/17, від 27 січня 2023 року у справі № 340/4184/21 та ряду інших.

Так, матеріали справи свідчать про те, що станом на 01 травня 2016 року (набрання чинності Законом № 889-VIII) ОСОБА_1 працювала на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби.

Відтак, для призначення пенсії за віком на умовах статті 37 Закону № 3723-XII позивачка станом на 01 травня 2016 року повинна була мати не менш як 10 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

На виконання рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року у справі № 120/14632/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області 17 лютого 2025 року прийнято рішення № 22, яким до стажу державної служби зараховано період роботи ОСОБА_1 з 03 лютого 1995 року по 01 травня 2023 року

Таким чином, доведеним є той факт, що станом на 01 травня 2016 року позивачка перебувала на посаді державної служби, а її стаж державної служби становив більше 10 років, а тому позивачка має право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII, що, власне, і встановлено згадуваним вище рішенням суду.

При цьому згадуваним рішенням пенсійного органу не враховано довідки про складові заробітної плати від 16 вересня 2024 року №№ 420/10-01-27 та 421/10-01-27, що видані Головним управлінням ДПС у Вінницькій області, оскільки не відповідають вимогам Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622, зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2024 року № 823.

Визначаючись із правомірністю таких дій пенсійного органу, суд враховує наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622 затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі - Порядок № 622).

Іншою постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2024 року № 823 внесено зміни до Порядку № 622.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

у разі коли в осіб, зазначених у пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;

матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

Згідно з пунктом 5 Порядку № 622 форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.

Постановою правління Пенсійного фонду України № 1-3 від 17 січня 2017 року затверджено форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям.

Варто зауважити, що саме за такою формою видані довідки і ОСОБА_1 .

Зокрема, додаток 1 даної постанови містить затверджену форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), а додаток 3 - форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Дослідивши зміст довідок №№ 420/10-01-27 та 421/10-01-27, що видані Головним управлінням ДПС у Вінницькій області від 16 вересня 2024 року, суд установив, що такі за формою та змістом відповідають тим довідкам, що затверджені як постановою правління Пенсійного фонду України № 1-3 від 17 січня 2017 року, так і постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622 (з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2024 року № 823), а тому відсутні підстави для неврахування таких довідок при вирішенні питання про переведення ОСОБА_1 на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ.

Разом із тим, приймаючи оскаржуване у цій справі рішення, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області лише частково виконано рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року у справі № 120/14632/24, а саме в частині зарахування до стажу державної служби позивачки періоду роботи в податкових органах з 03 лютого 1995 року по 01 травня 2023 року.

Водночас в частині переведення з пенсії за віком на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ із врахуванням пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року у справі № 120/14632/24 на час розгляду цієї адміністративної справи пенсійним органом так і не виконано.

Натомість, у позовній заяві позивачка, залишаючи поза увагою той факт, що її не переведено на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, наполягає на зобов`язанні Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області під час нарахування та виплати пенсії врахувати довідки про складові заробітної плати від 16 вересня 2024 року №№ 420/10-01-27 та 421/10-01-27.

Таким чином, незважаючи на те, що відповідачем так і не виконано рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року у справі № 120/14632/24 в частині переведення ОСОБА_1 на пенсію державного службовця, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивачки суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області перевести ОСОБА_1 з 23 вересня 2024 року (тобто з дня первинного звернення) з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію за віком відповідно до Закону № 3723-ХІІ, обчисливши таку із 60% суми заробітної плати, зазначеної у довідках № 420/10-01-27 та №421/10-01-27, що видані Головним управлінням ДПС у Вінницькій області 16 вересня 2024 року, та здійснити перерахунок пенсії позивачки з урахуванням вже виплачених сум пенсії.

При цьому, задовольняючи позовні вимоги в цій частині, суд зауважує, що заробітна плата для обчислення пенсії, зазначена у згадуваних довідках, складає 27702,88 гривень, і 60% від такої суми становить більше, аніж наразі отримує пенсію ОСОБА_1 (наразі розмір такої становить 9828,12 гривень, що підтверджується листом відповідача від 19 лютого 2025 року).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачкою, суд дійшов висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18 лютого 2026 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Сапальова Т.В. Шидловський В.Б.