Справа № 320/17274/25
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2026-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Шевченко А.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в межах адміністративної справи за позовом за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕА Україна» до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕА Україна» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26.12.2025 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕА Україна» задоволено повністю.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 08.01.2025 № 1 та № 1.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕА Україна» (; місцезнаходження: 03022, м. Київ, вул. Братів Чучупаків, буд. 9) судовий збір у розмірі 30 280 грн (тридцять тисяч двісті вісімдесят) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (код ЄДРПОУ ВП: 44104032; місцезнаходження: 65015, м. Одеса, просп. Шевченка, 15/1).

До суду від представника позивача Шаповала В.В. засобами підсистеми «Електронний суд» надійшло клопотання про стягнення судових витрат, пов`язаних із розглядом справи у загальному розмірі 248165,76 грн, що складається із витрат на правничу допомогу (48000,00 грн) та витрат, пов`язаних із залученням експерта та проведення експертизи (200 165,76 грн).

Від представника відповідача надійшли заперечення на заяву про компенсацію судових витрат, у яких просив відмовити у задоволенні клопотання представника позивача у зв`язку із необґрунтованістю та неспівмірністю заявлених витрат.

У силу вимог частини третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Оскільки у суду відсутня необхідність в розгляді питання щодо ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, а також те, що предметом розгляду є питання про судові витрати, суд визнав за необхідне питання про ухвалення додаткового рішення розглянути в порядку письмового провадження.

Розглядаючи заяву про стягнення судових витрат, суд виходив із такого.

В силу вимог статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат, зокрема, у рішенні.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Частинами першою та другою статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Таким чином, із урахуванням наведених вимог процесуального закону, підставою для ухвалення додаткового судового рішення є, зокрема, не вирішення судом питання про судові витрати.

У силу вимог частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розглядаючи заяву в частині стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходив з такого.

Статтею 59 Конституції України регламентовано, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно із частиною другою статті 16 Кодексу адміністративного судочинства України, представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначено Законом України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI).

Так, відповідно до статті 1 цього Закону: договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (пункт 4); інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6); представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9).

Згідно з положеннями статті 19 Закону № 5076-VI, видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Частинами другою-третьою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно зі статтею 30 Закону № 5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 134 Кодексу).

Водночас у силу вимог частини сьомої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Крім того, згідно із частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Системний аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє дійти висновку, що стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, у тому числі витрати, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги. Склад та розміри витрат, пов`язаних із оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі: сторона, яка бажає компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона має право подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги та інші документи, що свідчать про витрати сторони, пов`язані із наданням правової допомоги.

Судом встановлено, що між позивачем та адвокатом Шаповалом Владиславом Володимировичем було укладено договір від 17.03.2025 про надання правової допомоги.

Згідно з пунктом 3.2 Договору, гонорар визначається на підставі часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги Клієнту, виходячи із погодинної ставки -3000,00 грн за 1 годину роботи адвоката.

Відповідно до пункту 3.3 Договору, розмір погодинної ставки для визначення гонорару подвоюється і складає 6000,00 (шість тисяч) грн. за одну годину роботи адвоката у випадку надання Адвокатом правової допомоги Кліенту у неробочий час (після 18-00), вихідні та святкові дні.

Пунктом 3.5. Договору визначено, що факт надання Адвокатом правової допомоги Клієнту, точний перелік і опис наданих послуг, дата та час їх надання, а також відповідний розмір гонорару підтверджується актом наданих послуг, який складається адвокатом та підписується ним і Клієнтом.

До акта наданих послуг окрім сум гонорару Адвоката також включаються суми фактичних грошових витрат, здійснених Адвокатом в інтересах Клієнта, які були необхідні для виконання Договору.

Згідно із пунктом 3.7. та 3.8 Договору, Клієнт сплачує гонорар та компенсує понесені витрати Адвоката протягом трьох банківських днів після складання ним відповідного акта наданих послуг. Сторони можуть узгодити інший порядок оплати гонорару Адвоката, зокрема, його авансову сплату.

Гонорар сплачується Клієнтом у безготівковій формі на банківські реквізити Адвоката, вказані у рахунку-фактурі.

Відповідно до Акту № 1 про надані послуги від 30 грудня 2025 року, адвокатом Шаповал В.В. надані ТОВ «ЛІДЕА УКРАЇНА» наступні послуги:

Підготовка проекту позовної заяви, оформлення додатків до неї, оформлення платіжного доручення для сплати судового збору та направлення до Київського окружного адміністративного суду позову ТОВ «ЛІДЕА УКРАЇНА» до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових-повідомлень рішень -7 годин.

Організація проведення судово-економічної експертизи по справі 320/17274/25, звернення до Науково-дослідного центру незалежних судових експертиз Міністерства юстиції України із заявою про проведення судово-економічної експертизи по справі № 320/17274/25 - 1.5 години.

Участь у судовому засіданні в Київському окружному адміністративному суді (21.05.2025) 0.5 годин.

Підготовка та направлення до Київського окружного адміністративного суду відповіді на відзив по справі № 320/17274/25 -2 год.

Участь у судовому засіданні в Київському окружному адміністративному суді (17.06.2025) - 0,5 год.

Підготовка і направлення до Київського окружного адміністративного суду клопотання про відкладення розгляду справи № 320/17274/25 0,5 год.

Підготовка і направлення до Київського окружного адміністративного суду клопотань про долучення доказів по справі № 320/17274/25 - 0,75 год.

Участь у судовому засіданні в Київському окружному адміністративному суді (10.09.2025)- 0,5 год.

Участь у судовому засіданні в Київському окружному адміністративному суді (14.10.2025)- 0,5 год.

Підготовка і направлення до Київського окружного адміністративного суду заперечення проти заяви відповідача щодо висновку судово-економічної експертизи по справі № 320/17274/25 - 1,5 год.

Участь у судовому засіданні в Київському окружному адміністративному суді (05.11.2025) - 0,5 год.

Загальна кількість часу, витраченого Адвокатом на надання послуг становить 16 годин.

Вартість послуг адвоката наданих за актом становить 48000,00 гривень.

Також суду надані опис наданих послуг від 30.12.2025, копію платіжної інструкції № 2733 від 30.12.2025, копія рахунку на оплату № 8 від 02.06.2025, копію акта прийняття послуг № 8 від 18.07.2025.

Вирішуючи питання стягнення понесених позивачем витрат на оплату послуг адвоката, суд звертає увагу на те, що у додатковій постанові Верховного Суду від 13 лютого 2020 року у справі № 911/2686/18 зазначено, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд у додатковій постанові від 12.09.2018 у справі № 810/4749/15 зазначив, що з аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Також, Верховний Суд у постанові від 22.12.2018 у справі № 826/856/18 зазначив про те, що розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Отже, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

При цьому, судом враховуються висновки Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду викладені у постанові від 14.11.2019 у справі № 826/15063/18, згідно яких: «…суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.

Також, суд враховує правові висновки, викладені у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23рп/2009, що «… правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.».

Суд, вирішуючи питання про відшкодування судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України враховує висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладений у постанові 21.01.2021 № 280/2635/20, відповідно до якого Кодекс адміністративного судочинства України у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Отже, суд бере до уваги, що адвокатом дійсно надані послуги, які включали в себе аналіз документів клієнта, які мають відношення до обсягу надання правової допомоги, вироблення правової позиції, підготовку позовної заяви, направлення позовної заяви до суду, підготовка та подання відповіді на відзив, участь у судових засіданнях.

Водночас обов`язок доведення неспівмірності цих витрат законом покладено на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, тобто, у цьому випадку на відповідача.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, наведеними у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування іншою стороною витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Суд у позовному провадженні є арбітром, що надає оцінку тим доказам і доводам, що наводяться сторонами у справі. Суд не може діяти на користь будь-якої зі сторін, що не відповідатиме основним принципам судочинства. Таким чином суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, що підлягають розподілу, за клопотанням іншої сторони. Саме інша сторона зобов`язана довести неспівмірність заявлених опонентом витрат.

Суд враховує подане представником відповідача клопотання про зменшення розміру судових витрат, яке обґрунтоване тим, що вартість послуг адвоката в даному випадку є штучно завищеною.

Вирішуючи питання щодо стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу 48000,00, суд вважає за необхідне зазначити, що окреме виділення таких послуг як підготовка і направлення клопотання про відкладення розгляду справи, клопотання про долучення доказів, заперечення проти заяви щодо висновку експерта є необґрунтованим, позаяк на думку суду підготовка вказаних документів не потребувала кваліфікації адвоката та такої заявленої кількості часу, а тому такі витрати не можуть вважатися обґрунтованими.

При цьому, суд також не вважає обґрунтованими витрати щодо організації проведення судово-економічної експертизи, звернення до Науково-дослідного центру незалежних судових експертиз Міністерства юстиції України із заявою про проведення судово-економічної експертизи - 1.5 години, позаяк проведення експертизи не було необхідним в ході розгляду даної справи, а висновок експерта взагалі був відхилений судом як доказ.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

З огляду на обсяг наданих адвокатським об`єднанням послуг, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу та те, що заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу є неспівмірною, суд вважає, що розмір вказаних витрат підлягає стягненню у зменшеному розмірі у загальній сумі в сумі 30000,00 грн.

Щодо стягнення витрат, пов`язаних із проведенням експертизи у суму 200 165,76 грн, суд зазначає таке.

Відповідно до частин п`ятої-восьмої статті 137 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг).

У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

02.06.2025 року між ТОВ «Лідеа Україна» та Науково-дослідним центром незалежних судових експертиз Міністерства юстиції України укладено Договір № 11 25 про надання платних послуг Відповідно до 1.1. Договору Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується надати послуги з проведення експертизи (експертного дослідження) (далі - Послуга) у порядку і на умовах, передбачених Договором, а Замовник - прийняти і оплатити такі Послуги в порядку та на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до пункту 2.1. Договору Ціна Договору становить 200 165,76 грн (двісті тисяч сто шістдесят п`ять гривень 76 копійок), без ПДВ.

18.07.2025 року між адвокатом та експертною установою підписано Акт № 8 прийому-передачі наданих послуг. Також надано платіжну інструкцію № 1275 від 06 червня 2025 про сплату позивачем 200 165,76 грн. 18.07.2025 року складено висновок експерта за результатом проведення судово-економічної експертизи в адміністративній справі № 320/17274/25 за № 336 95/2025.01-6.

Водночас, суд враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.11.2023 року по справі № 712/4126/22, відповідно до якого відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ

При цьому, суд констатує, що вказаний висновок експерта був відхилений судом в рішенні як доказ у справі, позаяк оскільки наведені у такому висновку експерта відомості не узгоджувалися з наявними у матеріалах справи доказами.

Таким чином, у суду відсутні підстави для задоволення клопотання представника позивача в частині стягнення витрат на проведення експертизи.

Керуючись статтями 134, 139, 143, 242, 246, 250-252, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

заяву представника позивача адвоката Шаповала Владислава Володимировича про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат задовольнити частково.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕА УКРАЇНА» (; місцезнаходження: 03022, м. Київ, вул. Смольна, буд. 9) за рахунок бюджетних асигнувань Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (код ЄДРПОУ ВП: 44104032; місцезнаходження: 65015, м. Одеса, просп. Шевченка, 15/1) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 (тридцять тисяч гривень) 00 грн.

У задоволенні заяви в частині стягнення витрат, пов`язаних із проведенням експертизи відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Шевченко А.В.