Справа № 460/16276/25
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2026-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 рокуЛьвівСправа №460/16276/25 пров. №А/857/2660/26

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі :

головуючого судді : Кухтея Р.В.,

суддів : Носа С.П., Шевчук С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2025 року (ухвалене головуючим - суддею Максимчуком О.О. в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Рівне) у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в :

ФОП ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі - ГУ ДПС, контролюючий орган, відповідач), в якому просила визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення (далі - ППР) №5-22 від 26.01.2024, яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 84150,61 грн та №4724/ від 12.04.2024, яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 13027,50 грн.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 11.12.2025 позовні вимоги були задоволені повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ГУ ДПС подало апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та ухвалити постанову, якою відмовити позивачці у задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що в ході проведення перевірок від 05.01.2024 та від 19.03.2024 було встановлено порушення позивачем вимог п.1, 2, 11 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 (зі змінами та доповненнями), за результатами проведення яких контролюючим органом було складено акт фактичної перевірки від 05.01.2024, зареєстрований 08.01.2024 за №131/Ж5/17-00-07-05-17/ НОМЕР_1 та від 22.03.2024, зареєстрований 25.03.2024 за №4111/Ж5/17-00-07-05-17/ НОМЕР_1 . Позивачкою не надано зауважень до акта перевірки, крім того позивачка зазначила в акті перевірки, що з порушеннями згідна.

Позивачка не скористалась правом подач відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк.

Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що наказом ГУ ДПС №8-п від 03.01.2024 Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 з метою перевірки дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі порядку ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, ведення касових операцій, наявності свідоцтв, ліцензій, у тому числі на виробництво, обіг та зберігання підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та відповідно до підпунктів 80.2.2 пункту 80.2 статті 80, керуючись статтею 20, підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, пунктом 80.8 статті 80, пунктом 82.3 статті 82 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями) призначено провести фактичну перевірку в кафе ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 з 04 січня 2024 року терміном 10 діб.

На підставі зазначеного наказу ГУ ДПС видало направлення на перевірку №16/Ж3/17-00-07-05-15 від 04.01.2024 та №17/Ж3/17-00-07-05-15 від 04.01.2024 ФОП ОСОБА_1

05.01.2024 ГУ ДПС провело фактичну перевірку господарської одиниці, а саме : кафе ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якої складено акт (довідка) фактичної перевірки за реєстраційним номером №131/Ж5/17-00-07-05-17/ від 05.01.2024 (№002761).

Відповідно до висновків акту (довідки) фактичної перевірки встановлено порушення п. 1, 2, 11 ст. 3 Закону №265/95-ВР, зокрема: при покупці однієї пляшки горілки Немирів штоф 0,5 л по ціні 200,00 грн розрахункова операція не проведена через РРО. Проведення розрахункових операцій через РРО фіскальний номер без попереднього програмування найменування кодів товарної підкатегорії згідно кодів товарної підкатегорії в УКТ ЗЕД для підакцизних товарів, а саме: - одну пачку сигарет Мальборо голд по ціні 75,00 грн (чек №4390009 від 04.08.2022); - одну пачку сигарет Мальборо голд по ціні 75,00 грн (чек №4840003 від 18.09.2022) без зазначення десятизначного коду УКТ ЗЕД. Проведення розрахункових операцій через РРО фіскальний номер при реалізації алкогольних напоїв, що маркуються відповідними марками акцизного податку на такі алкогольні напої без відображення у фіскальних чеках цифрового значення штрихового коду марок акцизного податку на загальну суму 52547,07 грн.

На підставі акта перевірки №131/Ж5/17-00-07-05-17/ від 05.01.2024 (№002761) ГУ ДПС прийнято ППР №5-22 від 26.01.2024, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафну (фінансову) санкцію на загальну суму 84150,61 грн.

Наказом ГУ ДПС №665-п від 19.03.2024 Про проведення фактичної перевірки кафе ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 з метою перевірки дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі порядку ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, ведення касових операцій, наявності свідоцтв, ліцензій, у тому числі на виробництво, обіг та зберігання підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та відповідно до підпунктів 80.2.2 пункту 80.2 статті 80, керуючись статтею 20, підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, пунктом 80.8 статті 80, пунктом 82.3 статті 82 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями) призначено провести фактичну перевірку в кафе ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 з 19 березня 2024 року терміном 10 діб.

На підставі зазначеного наказу ГУ ДПС видало направлення на перевірку №1211/ Ж3/17-00-07-05-15 від 19.03.2024 та №1212/Ж3/17-00-07-05-15 від 19.03.2024 ФОП ОСОБА_1

22.03.2024 ГУ ДПС провело фактичну перевірку господарської одиниці, а саме : кафе ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою : АДРЕСА_1 , за результатами якої складено акт (довідка) фактичної перевірки за реєстраційним номером №4111/Ж5/17-00-07-05-17/ НОМЕР_1 від 22.03.2024 (№00257).

Відповідно до висновків акту (довідки) фактичної перевірки встановлено порушення п. 1, 2, 12 ст. 3 Закону №265/95-ВР, зокрема:

1) при покупці однієї пляшки пива Віденське жигулівське 0,5 л по ціні 35,00 грн розрахункова операція проведена без РРО, відповідний розрахунковий документ (фіскальний чек) не роздруковано та не видано;

2) за результатами вибіркового аналізу фіскальних чеків із СОД РРО встановлено при здійсненні розрахункових операцій при реалізації алкогольних напоїв, що маркуються відповідними марками акцизного податку у фіскальних чеках РРО не забезпечення відображення цифрового значення марки акцизного податку на алкогольні напої на загальну суму 6 430,00 грн згідно додатку №1 до акту перевірки;

3) не забезпечено ведення у порядку встановленому законодавством обліку товарних запасів, здійснення продажу лише тих товарів, що відображені в такому обліку, а саме на момент перевірки в кафе ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходилися в реалізації алкогольні напої без відповідних документів, які підтверджують облік та походження товару на загальну суму 3530,00 грн згідно акту зняття залишків.

На підставі акта перевірки №4111/Ж5/17-00-07-05-17/ НОМЕР_1 від 22.03.2024 (№00257) ГУ ДПС прийнято ППР №4724/ від 12.04.2024, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафну (фінансову) санкцію на загальну суму 13027,50 грн.

Вважаючи оспорювані ППР протиправними, позивачка звернулася до адміністративного суду з вимогою про їх скасування.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що контролюючий орган не дотримав вимоги пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України для призначення та проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_2 , що призводить до відсутності правових наслідків такої. Суд дійшов висновку, що прийняті за наслідками такої перевірки оспорювані ППР є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки порушення процедури проведення перевірки нівелюють її наслідки.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а також при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.

Щодо правомірності наказу про проведення фактичної перевірки.

Як уже зазначалось судом вище, підставою для проведення перевірки відповідно до наказу №8-п від 03.01.2024 є підпункти 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Відповідно до пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема:

80.2.2. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду в постанові від 13.06.2024 у справі №160/2480/22 сформулював правовий висновок, що у спорах цієї категорії перевірці підлягають як питання наявності обґрунтованих підстав для призначення перевірки, так і дотримання контролюючим органом вимог абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України під час оформлення рішення про призначення перевірки у формі наказу, їх узгодженість між собою.

Згідно п.81.1 ст.81 ПК України, однією з обов`язкових умов для початку проведення фактичної перевірки встановлено пред`явлення платнику податків копії наказу про проведення перевірки. Також визначено вимоги до такого наказу, а саме : він має містити дату видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Абзацами п`ятим і шостим пункту 81.1 статті 81 ПК України передбачено, що непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки. Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 28.05.2024 по справі №280/1431/23 сформував висновок, відповідно до якого, у спорах цієї категорії перевірці підлягають як питання наявності обґрунтованих підстав для призначення перевірки, так і дотримання контролюючим органом вимог абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України під час оформлення рішення про призначення перевірки у формі наказу, їх узгодженість між собою.

Оскільки, підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України встановлює в одному підпункті статті дві самостійні (окремі) підстави для проведення перевірки, то у наказі про призначення перевірки контролюючий орган поряд з юридичною підставою у вигляді нумераційного позначення зобов`язаний відобразити конкретну з таких двох фактичних підстав, яка і зумовила прийняття рішення про проведення перевірки, або ж обидві, в обсязі, достатньому для ідентифікації однієї з двох (або обох в сукупності у разі їх наявності). Відображення такої фактичної підстави не обов`язково має бути сформульоване тотожно до змісту правової норми, якою ця підстава встановлена, проте, повинна бути чітко визначена та змістовно відповідати правовій нормі.

Тобто, у разі, якщо підставою для призначення фактичної перевірки стала наявність (отримання) певної інформації, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України повинен щонайменше зазначити про «наявність (отримання) інформації щодо можливого порушення» або ж зазначити реквізити документа, який слугував приводом для призначення перевірки і містить таку інформацію.

Аналогічно, якщо підставою для призначення фактичної перевірки стало здійснення відповідних функцій, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України повинен саме про це зазначити. Відповідно, якщо підставою для призначення перевірки відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України стала сукупність фактичних підстав, передбачених цією нормою, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України має це відобразити у вищезазначений спосіб.

Саме такий обсяг інформації в наказі, прийнятому відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, можна вважати мінімально достатнім в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України щодо зазначення в наказі підстави для проведення перевірки, оскільки надає платнику податків загальне розуміння про підставу її призначення та відповідний предмет перевірки.

Таке інформування про фактичну обставину має бути наведено саме серед підстав для проведення перевірки, тобто перед резолютивною частиною наказу. У разі, якщо наказ відповідає вимогам щодо відображення у ньому мінімально достатнього обсягу інформації щодо підстави для проведення перевірки, такий наказ не може вважатися оформленим з істотним порушенням вимог чинного законодавства. Як наслідок, такий наказ не можна вважати протиправним, оскільки його недоліки в розумінні статті 81 ПК України не є настільки значущими, що ставлять під загрозу можливість реалізації платником податків своїх прав.

Аналогічні правила застосовуються й щодо обсягу інформації в наказі, прийнятому відповідно до підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду сформував у постанові від 06.05.2025 по справі №460/12099/23 правову позицію з тлумачення положень підпункту 80.2.2 зазначених пункту й статті Кодексу: «…єдиною передумовою та підставою для призначення фактичної перевірки з питання дотримання платником податків податкової дисципліни, передбаченою підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, є наявна та/або отримана в установленому законодавством порядку інформація від визначеного у цій же нормі кола суб`єктів, а саме : державних органів або органів місцевого самоврядування. Жодних інших підстав ця норма не встановлює.

Застосована законодавцем у цій нормі конструкція щодо наявної/отриманої інформації - «яка свідчить про можливі порушення» - дає підстави для висновку, що вона має вказувати саме на можливі порушення платником податків законодавства у визначеній сфері, тобто ті ймовірні, засновані на обґрунтованих припущеннях, порушення, які підлягають перевірці на підставі цієї інформації.

Підставою для проведення перевірки 05.01.2024 стала доповідна записка управління податкового аудиту від 04.01.2024 за №16/17-00-07-05-10, зокрема, що на виконання листа ДПС України від 13.12.2024 за №31363/7/99-00-07-04-02-07 щодо зменшення обсягів реалізації тютюнових виробів в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 , подано пропозиції організувати проведення фактичної перевірки в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 .

Також, підставою для проведення перевірки з 19.03.2024 по 22.03.2024 стала доповідна записка управління податкового аудиту від 19.03.2024 за №963/17-00-07-05 10, зокрема, що на виконання листа ДПС України від 11.03.2024 за №1518/Д/99-00-24 04-02-09 щодо можливих фактів порушень вимог податкового та іншого законодавства у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , подано пропозиції організувати проведення фактичної перевірки кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1

Судом встановлено, що вказані доповідні записки, які слугували підставою для призначення перевірки ФОП ОСОБА_1 , стосується аналізу внутрішньої роботи податкового органу, зокрема проведення доперевірочного аналізу з використанням інформаційних ресурсів ДПС України та не містить інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Підставою для проведення спірних перевірок слугувала інформація, викладена в листі ДПС України від 13.12.2023 за №31363/7/99-00-07-04-02-07 та від 19.03.2024 за №963/17-00-07-05-10.

Суд першої інстанції слушно зауважив, що посилання контролюючого органу на лист ДПС України не є тією інформацією про можливі порушення податкового законодавства саме позивачем, оскільки зі змісту вказаного листа слідує загальна інформація про виявлені контролюючим органом зменшення обсягів реалізації тютюнових виробів в Україні.

Колегія суддів зазначає, що вказані листи не містять інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення ФОП ОСОБА_1 законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

У свою чергу, ця інформація взята та стосується аналізу баз даних Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій (далі - СОД РРО) податкового органу.

Згідно Порядку функціонування СОД РРО, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №477 від 05.08.2020, СОД РРО - інформаційна система, призначена для збору, зберігання, використання даних РРО та ПРРО (у тому числі електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, створених РРО та ПРРО), перевірки справжності та достовірності розрахункових документів.

СОД РРО розташована в ДПС та використовується в межах повноважень посадовими особами органів ДПС для виконання завдань та функцій, визначених Податковим кодексом України.

Таким чином, як підтверджується матеріалами справи як на підставу для призначення перевірки податковий орган посилається на лист ДПС щодо проведеного доперевірочного аналізу з використанням інформаційних ресурсів ДПС України та не містить інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків ФОП ОСОБА_1 законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Фактично висновок про можливі порушення суб`єктами господарювання зроблено виключно на підставі аналізу баз даних СОД РРО, інформація у якій розташована в ДПС та використовується в межах повноважень посадовими особами органів ДПС для виконання завдань та функцій, визначених ПК України.

Колегія суддів зазначає, що єдиною передумовою та підставою для призначення фактичної перевірки з питання дотримання платником податків податкової дисципліни, передбаченою підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, є наявна та/або отримана в установленому законодавством порядку інформація від визначеного у цій же нормі кола суб`єктів: державних органів або органів місцевого самоврядування. Жодних інших підстав ця норма не встановлює.

Відповідно, саме наявність та/або отримання інформації є тією фактичною підставою для прийняття рішення про призначення фактичної перевірки, яке оформлюється у формі наказу і надає право контролюючому органу на його реалізацію шляхом проведення перевірки, за наслідками якої контролюючий орган має повноваження на прийняття відповідного рішення.

Вказана позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 26.03.2024 по справі №420/9909/23.

Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду сформулювала правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень.

При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Колегія суддів зауважує, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09.09.2021 по справі № 816/228/17, висловила правову позицію, відповідно до якої неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. Підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

У постанові Верховного Суду від 28.09.2022 по справі №1340/3590/18, викладена правова позиція, відповідно до якого, оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості покликатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки інших підстав щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що фактична перевірка позивачки призначена за відсутності законних на те, визначених п.п.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України підстав, що є самостійною та окремою підставою для визнання протиправними та скасування оспорюваних ППР.

Отже, контролюючий орган не дотримався вимог пункту 81.1 статті 81 ПК України, відповідно до якого його посадові особи мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, зокрема, копії наказу про проведення перевірки, в якому, окрім іншого, зазначаються підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами наявність достатність правових та фактичних підстав для проведення фактичної перевірки позивачки на підставі наказів №1-п від 03.01.2024 та №665-п від 19.03.2024.

Отже, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність оспорюваних рішень та наявності підстав для їх скасування.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України, дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому судове рішення, ухвалене за результатами апеляційного перегляду в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.12, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2025 року по справі №460/16276/25 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
С. М. Шевчук