Справа № 140/7113/24
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2026-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 рокуЛьвівСправа №140/7113/24 пров. №А/857/4948/26

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Затолочного В.С., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2025 року про відмову у задоволенні заяви про зміну порядку та способу виконання рішення суду, постановлену суддею Дмитруком В.В. у м. Луцьку у порядку письмового провадження у справі № 140/7113/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ :

09 липня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Волинського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 , у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність щодо не нарахування та невиплати додаткової грошової винагороди у розмірі 100 000 грн за час перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, з 31.01.2024 по 31.05.2024;

- зобов`язати нарахувати та виплатити щомісячну додаткову грошову винагороду у розмірі 100 000 грн за час перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за період з 31.01.2024 по 31.05.2024.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання до вчинення дій задоволено повністю.

З метою примусового виконання зазначеного судового рішення Волинського окружного адміністративного суду, було видано виконавчий лист від 20 січня 2025 №536/2025р.

Старшим державним виконавцем Центрального відділу ДВС у м. Миколаєві ПМУМЮ (м. Одеса) 10.02.2025 було відкрито виконавче провадження за №77153190 щодо виконання виконавчого листа №140/7113/24 (номер виконавчого листа 536/2025р.).

Однак, тривале невиконання відповідачем рішення суду стало підставою звернутися до суду із заявою від 18 листопада 2025 року про зміну способу виконання рішення суду в справі №140/7113/24. Позивач просив суд змінити спосіб і порядок виконання рішення, яке виніс Волинський окружний адміністративний суд від 30 серпня 2024 року у справі №140/7113/24 із зобов`язанням Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну додаткову грошову винагороду у розмірі 100 000 грн за час перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за період з 31.01.2024 по 31.05.2024.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2025 року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване судове рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким заяву задовольнити.

В апеляційній скарзі вказує, що невиконання відповідачем рішення суду у зв`язку з відсутністю бюджетних асигнувань становить загрозу самій сутності інституту обов`язковості судових рішень та права на справедливий суд.

Відповідач, скориставшись своїм правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу, зазначив, що, враховуючи, що військова частина фінансується виключно з державного бюджету, і в умовах повномасштабного вторгнення збройних сил російської федерації на територію нашої держави, спричинення безпрецедентно значних збитків державі та виснаженість державного бюджету, у військової частини відсутня фактична можливість впливати на терміновість виділення бюджетних коштів для виконання рішення суду. Належні ОСОБА_1 кошти будуть виплачені в повному розмірі після надходження відповідного бюджетного асигнування, тому зміна порядку і способу виконання судового рішення, про які просить позивач, не призведе до прискорення отримання відповідачем бюджетних коштів для остаточного виконання рішення суду.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та відзиву на неї, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За правилами статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Порядок та підстави зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовані статтею 378 КАС України.

Разом з тим, Законом України від 21 листопада 2024 року № 4094-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» (далі також - Закон № 4094-IX), який набрав чинності 19.12.2024, були внесені суттєві зміни до положень статті 378 КАС України, зокрема й у частині зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Так, відповідно до змісту частин першої-третьої статті 378 КАС (у редакції Закону №4094-IX, що діє з 19.12.2024), за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Тому суд, за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду або ж відмовити у задоволенні відповідних вимог, не змінюючи при цьому його змісту.

Водночас, при розгляді вказаного питання суд може змінити спосіб та порядок виконання рішення лише у виняткових випадках.

Судом встановлено, що резолютивна частина рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2024 року у справі №140/7113/24 має зобов`язальний характер, а саме нарахувати позивачу та виплатити щомісячну грошову винагороду у розмірі 100 000 грн за час перебування на стаціонарному лікування у зв`язку із пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, з 31.01.2024 по 31.05.2024.

Однак, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2024 року у справі №140/7113/24, яке набрало законної сили, на даний час відповідачем не виконано в повному обсязі, оскільки позивачу не виплачено додаткову грошову винагороду у сумі 2490673, 84 грн.

Варто зазначити, що поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Порядок виконання судового рішення означає визначену у рішенні суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним/приватним виконавцем, спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі об`єктивної (безумовної) неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений судом.

Конституційний суд України у рішенні від 25 квітня 2012 року у справі №12-рп/2012 зазначає, що зміни способу та порядку виконання рішення є однією з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб. Зі змісту та призначення інституту зміни способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови вбачається, що він є ефективним процесуальним засобом, який спрямований на гарантування виконання судового рішення. За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (Рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року).

Також, у рішенні від 26 червня 2013 року №5-рп/2013 Конституційний Суд України зауважив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом. Конституційний Суд України в абзаці одинадцятому підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 11 березня 2011 року № 2-рп/2011, посилаючись на позицію Європейського суду з прав людини, зазначив, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежене державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

Відповідно до обставин даної справи, які визнаються учасниками справи, єдиною причиною невиплати позивачу додаткової грошової винагороди за період з 31.01.2024 по 31.05.2024 є відсутність належного фінансування відповідача.

Однак, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «Кечко проти України» від 08.11.2005 органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх обов`язків.

У аналогічних правовідносинах Верховний Суд у постанові від 28.10.2025 у справі №380/7706/22 підтвердив необхідність зміни способу та порядку виконання судового рішення і зазначив про неправомірність будь-якого формалістичного підходу до тлумачення статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України, який дозволяє суб`єкту владних повноважень зловживати процесуальними правами шляхом затягування виконання рішення, особливо у випадках, коли такий підхід нівелює реальне поновлення прав заявника. При цьому рішення суду першої інстанції (про зміну способу виконання рішення суду) стосується вже нарахованої та чітко визначеної суми доплати пенсії, а тому зміна способу і порядку виконання судового рішення не є створенням нового грошового зобов`язання, а є лише зміною невиконаного грошового зобов`язання у форму примусового грошового стягнення для ефективного забезпечення права позивача.

За таких обставин, з врахуванням статті 316 КАС України, прецедентної практики ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при вирішенні питання щодо зміни способу і порядку виконання судового рішення судом першої інстанції допущено порушення вимог процесуального закону.

За наведених обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, що має наслідком ухвалення нового судового рішення, яким заяву про зміну способу та порядку виконання судового рішення слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 309, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, а ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2025 року про зміну порядку та способу виконання судового рішення, постановлену у справі №140/7113/24, - скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Змінити спосіб і порядок виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2024 року у справі №140/7113/24 шляхом стягнення з Військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) заборгованості у сумі 249673 (двісті сорок дев`ять тисяч шістсот сімдесят три) грн 84 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді В. С. Затолочний
Н. М. Судова-Хомюк