Справа № 400/11607/23
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2026-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

31 березня 2026 р. № 400/11607/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянув у порядку письмового провадження звіт про виконання рішення суду по адміністративній справі

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаВійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,

проСт. 382 судовий контроль,

ВСТАНОВИВ:

Судом розглянута адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу від 17.05.2022 №290 в частині визнання бездіяльності протиправною та зобов`язати вчинити певні дії.

Рішенням суду від 20.08.2024 р. позов задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано п.37, п. 38 Наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 290 від 17.05.2022 року в частині притягнення сержанта ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, оголошення «суворої догани» та позбавлення сержанта ОСОБА_1 премії у розмірі 20% за травень 2022 року.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити сержанту ОСОБА_1 премію у розмірі 20% грошового забезпечення за травень 2022 року.

Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати сержанту ОСОБА_1 надбавки за вислугу років за період служби з 24.02.2022 року по 31.12.2022 року у розмірі 25% посадового окладу.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити сержанту ОСОБА_1 надбавку за вислугу років за період служби з 24.02.2022 року по 31.12.2022 року у розмірі 25% посадового окладу.

Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати сержанту ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди у сумі 30000 на місяць за червень 2022 року, липень 2022 року, вересень 2022 року.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити сержанту ОСОБА_1 додаткову грошову нагороду за червень 2022 року, липень 2022 року, вересень 2022 року у сумі 30 000 на за кожний місяць. В решті позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення суду видано виконавчі листи від 26.09.2024 р.

24.02.2025 р. позивач звернувся із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення. Необхідність встановлення судового контролю обумовлена тим, що рішення суду не було виконано.

Ухвалою від 10.03.2025 р. суд зобов`язав військову частину НОМЕР_1 до 01.04.2025 р. подати звіт про виконання судового рішення.

Військова частина НОМЕР_1 в строк до 01.04.2025 року звіт про виконання рішення суду не надала.

30.04.2025 р. Ухвалою суду призначено судове засідання з викликом командира військової частини НОМЕР_1 з метою розгляду питання про накладення штрафу на командира військової частини НОМЕР_1 та встановлення причин й умов не виконання рішення суду, встановлено новий термін для подання Звіту до 09.06.2025 р.

В судовому засіданні 09.06.2025 р. Відповідачі не з`явились, Звіт про виконання судового рішення не подали.

Ухвалою від 09.06.2025 р. суд продовжив військовій частині НОМЕР_1 строк подання звіту про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.08.2024 у справі № 400/11607/23. Встановлено новий термін для подачі звіту про виконання рішення суду в строк до 01.07.2025 р. Судовий розгляд звіту про виконання рішення суду призначено на 09 липня 2025 року об 11:00 год.

Ухвалою від 15.07.2025 р. суд продовжив військовій частині НОМЕР_1 строк подання звіту. Встановив новий термін для подачі звіту про виконання рішення суду в строк до 15.10.2025 р.

15.07.2025 року на адресу суду надійшла заява за змістом якої військова частина НОМЕР_1 посилалась винесення командиром військової частини НОМЕР_1 відповідних наказів про скасування наказів щодо застосування дисциплінарного стягнення і позбавлення премії, та про нарахування надбавки за вислугу років.

11.02.2026 р. від Позивача надійшла заява про встановлення нового строку для подання звіту про виконання рішення від 20.08.2024 р.

В заяві позивач зазначає, що 07.10.2025 року на рахунок ОСОБА_1 надійшли грошові кошти в сумі 19324,57грн. із призначенням платежу «перерахунок вислуги років та премії». Разом з цим, рішення суду в частині зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити сержанту ОСОБА_1 додаткової грошової нагороди за червень 2022 року, липень 2022 року, вересень 2022 року у сумі 30 000 на за кожний місяць - не виконано.

30.03.2026 р. Військовою частиною НОМЕР_1 подано звіт про виконання рішення суду по справі №400/11607/23, у якому відповідач зазначив, що з метою виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду по справі №400/11607/23 від 20.08.2024 року за позовом ОСОБА_1 , станом на дату подачі звіту про виконання рішення суду військовою частиною НОМЕР_1 видано наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 09.07.2025 № 5928 «Про скасування пункту 37 та пункту 38 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) № 290 від 17.05.2022», яким скасовано п.37, п. 38 наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 290 від 17.05.2022 року в частині притягнення сержанта ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, оголошення «суворої догани» та позбавлення сержанта ОСОБА_1 премії у розмірі 20% за травень 2022 року. Цим же Наказом вирішено питання щодо нарахування та виплати сержанту ОСОБА_1 премії у розмірі 20% грошового забезпечення за травень 2022 року.

Окрім того, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 13.07.2025 № 6114 «Про оголошення вислуги років сержанту ОСОБА_2 , який був зарахований до списків військової частини НОМЕР_1 в період з 24.02.2022 по 30.03.2023 станом на 30.03.2023 року» вирішено питання про оголошення вислуги років та стосовно перерахунку надбавки за вислугу років у розмірі 25% посадового окладу за період з 24.02.2022 по 30.03.2023.

Разом з тим, фінансовою службою військової частини НОМЕР_1 , в порядку виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2024 року по справі №400/11607/23 було здійснено нарахування ОСОБА_1 додаткової винагороди із розрахунку 30 000 грн на місяць в сумі до виплати 90 000 гривень, що підтверджується довідкою розрахунком від 02.10.2025 р. №642/4337.

З метою економії бюджетних коштів, відповідно до пункту 3.2. наказу Міністерства оборони України від 30.12.2016 року № 744 «Про затвердження Інструкції з організації претензійної та позовної роботи, представництва інтересів у судах і виконання рішень судів у Міністерстві оборони України» (зі змінами), на виконання вищевказаної ухвали суду, військова частина НОМЕР_1 як розпорядник бюджетних коштів ІІ рівня звернулася до розпорядника бюджетних коштів І рівня, а саме військової частини НОМЕР_3 (далі військова частина НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з клопотанням від 22.11.2025 року №642/27144 про не оскарження та виділення коштів для виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.08.2024 року по справі №400/11607/23.

Листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.11.2025 року №117/39943 повідомлено, що військова частина НОМЕР_3 не заперечує проти виконання судового рішення по справі №400/11607/23 та замовлення коштів для його виконання.

Враховуючи вищезазначене, військовою частиною НОМЕР_1 сформовано Основну заявку-розрахунок на фінансування для виплати грошового забезпечення та підйомної допомоги військовослужбовцям, виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» за напрямом грошового забезпечення (на березень 2026 року) від 06.03.2026 №642/5978.

Відповідно до Додатку 2 «Розрахунок потреби в коштах для виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800», військовою частиною НОМЕР_1 сформовано потребу та замовлено для виплати ОСОБА_1 суму коштів в розмірі 90 000 гривень для виконання рішення суду в повному обсязі.

Разом з тим, починаючи з дати подання заявки на потребу в коштах для виконання рішень судів і до дати подання цього звіту, кошти на рахунок військової частини НОМЕР_1 для виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 не надходили у замовленому обсязі згідно розрахунку по рішенню суду.

Також, 30.03.2026 2026 року від Військової частини НОМЕР_1 надійшло клопотання про звільнення від сплати штрафу командира військової частини НОМЕР_1 .

Дослідив звіт, суд вбачає, що рішення суду виконано лише в частині здійснення нарахування ОСОБА_1 додаткової винагороди із розрахунку 30 000 грн на місяць в сумі до виплати 90 000 гривень. Однак в частині виплати нарахованої суми в розмірі 90 000 гривень не виконано, оскільки у відповідача відсутні бюджетні кошти для цього.

При цьому, невиконання судового рішення в частині виплати нарахованої додаткової винагороди ОСОБА_1 , відбулося не у зв`язку з небажанням Військової частини НОМЕР_1 виконувати судове рішення, а у зв`язку з відсутності фінансування з державного бюджету на цю виплату. Боржник може виконати судове рішення лише за рахунок коштів державною бюджету.

Таким чином, суд вбачає, що з моменту ухвалення судом рішення на користь позивача пройшло більше 1,5 року, але за такий значний час, відповідач не зміг забезпечити виконання рішення в частині виплати позивачу нарахованої додаткової винагороди 90000 гривень. При цьому, інститут судового контролю саме у цьому випадку, не став ефективним засобом забезпечення виконання рішення суду, навіть встановленого судового контролю не призвело до виконання рішення суду. Суд вимушений констатувати, що встановлення подальшого судового контролю за виконання цього рішення суду не буде результативним, з врахуванням того, що виконання рішення суду залежить не від дій відповідача та його службових осіб, а від бюджетних асигнувань.

На переконання суду, подальше продовження судового контролю, призведе лише до спотворення виконання рішення суду, а не до його реального повного виконання.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Шмалько проти України», право на справедливий судовий розгляд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося.

Таким чином, суд констатує неможливість виконання рішення суду в частині виплати позивачу нарахованої додаткової винагороди в розмірі 90000,00 гривень, оскільки у відповідача відсутні бюджетні асигнування на цю виплату, самостійно він не може їх відшукати, а повноваження щодо фінансування цієї виплати знаходяться у органах, які не є учасниками цієї справи, та не можуть бути залучені до виконання рішення суду Міністерство фінансів України та Верховна Рада України (ті хто розробляє та приймає бюджет).

Відповідно до ч.3 ст.378 КАС України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

За таких обставин, суд вбачає за необхідність розглянути питання про заміну способу виконання цього судового рішення на інший.

Відповідно до ч.1 ст.378 КАС України, питання зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Вирішуючи питання про зміну способу виконання, суд виходить з наступного.

По-перше, рішення суду в частині виплати ОСОБА_1 нарахованої додаткової грошової нагороди за червень 2022 року, липень 2022 року, вересень 2022 року у сумі 30000,00 за кожний місяць в сумі 90000,00 грн неможливо на теперішній час виконати, оскільки питання виплати цих коштів не знаходиться в повноваженнях відповідачів по справі.

По-друге, судом використаний механізм судового контролю у повному обсязі, відповідачу надався передбачений Кодексом тримісячний строк для виконання рішення суду, але це не призвело до результату.

По-третє, 19.12.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» № 4094-IX , яким зокрема були внесенні зміни до ст.378 КАС України, про те, що невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Нова редакції ч.3 ст.378 КАС України, передбачає зміну способу виконання, з урахуванням дотримання декількох вимог: 1) рішення суду стосується обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг; 2) рішення суду не виконується більше двох місяців з моменту набрання законної сили; 3) спосіб виконання замінюються на стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат; 4) з урахуванням вимог ч.1, ч.2 ст.378 КАС України необхідна заява сторони у справі.

Отже, під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Поняття спосіб і порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Відповідно до ч.3 ст.33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Приписами частини 1 статті 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" встановлено, що виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, забезпечується за рахунок коштів державного бюджету.

Таким чином, стягнення коштів може відбутись лише за рахунок коштів Державного бюджету України, які перераховуються до Військової частини.

Враховуючи викладене, з огляду на положення ч.3 ст.378 КАС України, де встановлено, що невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат, суд дійшов висновку про зміну способу і порядку виконання рішення по даній справі.

При цьому, суд враховує наведені у звіті розрахунки заборгованості.

Щодо накладення штрафу, то відповідно до правової позиції Верховного Суду від 24.01.2018 по справі №405/3663/13-а не виконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. За такого, застосування штрафу відповідно до ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» є протиправним.

Аналогічна позиція висловлена в постановах Верховного Суду постановах від 21.02.2018 у справі № 814/2655/14, від 21.08.2019 у справі № 754/3105/17, від 10.09.2019 у справі № 0840/3476/18 та від 19.08.2020 у справі №140/784/19 та багатьох інших.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Повноважень суду для відходу від правових висновків Верховного Суду, діючий КАС України та Закон України «Про судоустрій і статус суддів» не містить.

За таких обставин, суд зобов`язаний врахувати правовий висновок, численно викладений у постановах Верховного Суду, зазначених вище.

Необхідно розуміти, що накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, можливо лише у тому випадку, коли невиконання судового рішення відбулося саме з вини цієї посадовою особи. Натомість у цьому випадку, суд вбачає, що невиконання судового рішення в частині виплати нарахованої додаткової грошової нагороди ОСОБА_1 відбулося не у зв`язку з небажанням командира військової частини НОМЕР_1 виконувати судове рішення, а у зв`язку з відсутності фінансування з державного бюджету на цю виплату. Тобто, відсутня вина особиста командира військової частини НОМЕР_1 у невиконанні судового рішення, а відсутність бюджетного фінансування для виконання рішення суду, є поважною причиною його невиконання з боку боржника у цьому випадку.

Враховуючи відсутність в нього цих коштів, на переконання суду, відсутні підстави для застосування штрафу до командира військової частини НОМЕР_1 .

Таким чином, враховуючи висновки Верховного Суду, суд позбавлений можливості накласти штраф на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 248, 381-383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про встановлення нового строку для подання звіту про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.08.2024 відмовити.

2. Звіт військової частини НОМЕР_1 від 30.03.2026 р. про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.08.2024 по справі №400/11607/23 прийняти.

3. Змінити спосіб і порядок виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.08.2024 по справі №400/11607/23 шляхом стягнення з Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) заборгованості з виплати нарахованої додаткової грошової нагороди у розмірі 90000,00 (дев`яносто тисяч гривень 00 коп.).

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею в порядку ст. 256 КАС України.

Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання) в порядку, визначеному ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя Наталія Вікторівна Лісовська