Справа № 160/35833/25
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2026-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника Меламеда Вадима Борисовича до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування протоколу визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
17.12.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла сформована 16.12.2025 року через систему «Електронний суд» позовна заява ОСОБА_1 в особі представника Меламеда Вадима Борисовича до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій представник позивача просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що полягає у нездійсненні необхідних заходів для належного розрахунку пенсії ОСОБА_1 , за період з дати поновлення виплати пенсії - 07.10.2009 року по теперішній час в розмірі не на момент її поновлення до виплати, без проведення перерахунку відповідно до ст. 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на підставі актуальної довідки про розмір грошового забезпечення, на момент її фактичної виплати, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2017 року №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» з урахуванням індексації, передбаченої положеннями статті 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а також низкою постанов Кабінету Міністрів України, а саме: постановою КМУ від 16.02.2022 року №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році»; постановою КМУ від 24.02.2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році»; постановою КМУ від 23.02.2024 року № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році»; постановою КМУ від 25.02.2025 року № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити необхідні заходи для належного розрахунку пенсії позивача, за період з дати поновлення виплати пенсії - 07.10.2009 року по теперішній час, відповідно 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на підставі актуальної довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , на момент її фактичної виплати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», та провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за період з дати поновлення виплати пенсії - 07.10.2009 року по теперішній час, з врахуванням індексації відповідно до постанови КМУ від 24.02.2023 року №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», постанови КМУ від 23.02.2024 року №185 «Про індексацію пенсійних страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», постановою КМУ №209 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році та/або перерахунків пенсії 64 Закону №2262-XII, встановленням надбавок та доплат, в редакції дійсній момент фактичної виплати, за винятком сплачених сум та з компенсацією втрати частини доходів, виплатити всі невиплачені суми пенсії на визначений ОСОБА_1 банківський рахунок, наявний в пенсійній справі ОСОБА_1 .
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2025 року, зазначена вище справа була розподілена та 18.12.2025 року передана судді Пруднику С.В.
Так, на виконання вимог ухвали суду від 22.12.2025 року від представника позивача ОСОБА_2 30.12.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла сформована 29.12.2025 року через систему «Електронний суд» заява про усунення недоліків, до якої було долучено підтвердження щодо сплати судового збору у розмірі 968,96 грн.; уточнений адміністративний позов та клопотання про поновлення строк звернення до суду.
Відтак, представник позивача просить суд вважати строк звернення до суду з позовом до відповідача не пропущеним, поновити строк звернення до суду, оскільки позовна заява була подана протягом шести місяців з дня, коли позивач дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, прийняти позов до розгляду та відкрити провадження по справі.
В період з 29.12.2025 року по 16.01.2026 року суддя Прудник С.В. перебував у щорічній основній відпустці, а в період з 19.01.2026 року по 23.01.2026 року суддя Прудник С.В. перебував на лікарняному.
В установлений ухвалою суду від 22.12.2025 року строк позивач частково усунув недоліки адміністративного позову.
04.03.2026 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до суду надійшли довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.03.2018 року, 01.01.2019 року та 01.01.2023 року.
25.03.2026 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду продовжено строк розгляду даної справи на 30 днів.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом установлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , є громадянином України.
З 21.04.1998 року ОСОБА_1 була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХII Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб? (далі Закон № 2262), виплата якої була припинена з 01.01.2002 у звґязку з виїздом на постійне місце проживання до Ізраїлю.
29.06.2001 року позивач виїхав за кордон на постійне місце проживання до Ізраїлю, де був взятий на консульський облік в консульському відділі посольства України в державі Ізраїль.
З моменту виїзду за кордон виплату пенсії ОСОБА_1 було припинено на підставі статей 49, 51 Закону № 1058-IV.
22.03.2019 року представником позивача було подано до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заяву про поновлення виплати раніше призначеної пенсії та заяву про витребування пенсійної справи та поновлення виплат.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.06.2020 року у справі № 160/10878/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровської області про визнання протиправною бездіяльності, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровської області щодо непоновлення пенсії ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано рішення про відмову у поновленні пенсії ОСОБА_1 , викладене у листі Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровської області від 11.06.2019 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 року відповідно до норм Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з проведенням компенсацією втрати частини доходів.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2021 у справі №160/10878/19 виправлено описку в описовій та мотивувальній частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.06.2020 у справі №160/10878/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, рішення та бездіяльності суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії:

- вірно виклавши абзац четвертий описової частини в наступній редакції: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести поновлення виплати пенсії позивачу з 07.10.2009 року відповідно до норм Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів;

- вірно виклавши абзац четвертий мотивувальної частини в наступній редакції Позивач перебував на обліку в органах Пенсійного фонду України та отримував пенсію за вислугу років з 21.04.1998 року;

- доповнити мотивувальну частину абзацом п`ятнадцятим наступного змісту: Частиною 2 статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби визначено, що пенсії, призначені зазначеним особам в Україні до виїзду на постійне місце проживання за кордон, виплачуються в порядку, встановленому Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

29.12.2023 року представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою стосовно виконання рішення суду.

Листом від 30.01.2024 №6414-3/М-01/8-0400/24 відповідач повідомив про те, що на виконання рішення суду ОСОБА_1 поновлено виплату пенсії з 07.10.2009 року в розмірі 178,74 грн., який він отримував на дату припинення виплати пенсії. Для проведення перерахунку пенсії підстави відсутні. Доплата на виконання рішення суду з 07.10.2009 року по 31.01.2024 року становить 30 708,69 грн.

04.07.2024 позивач через свого представника звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про видачу довідок про грошове забезпечення станом на 01.03.2018 та 01.01.2019.

Листом від 11.07.2024 року №7/21490/3 ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомив, що у червні 2019 року та у жовтні 2023 року надходили запити від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про надання архівної пенсійної справи позивача, грошового атестату та довідки про додаткові види грошового забезпечення.

Не погоджуючись з розрахунком пенсійної виплати, позивач через свого представника звернувся до суду позовом.

За реплікацією «Діловодство спеціалізованого суду» встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.03.2025 року у справі №160/20794/24 позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094, ), ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 стосовно ненадання Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та ОСОБА_1 довідок про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії позивача, на підставі ст. ст. 8, 10, 43 та 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб за формою, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, з урахуванням змін у грошовому забезпеченні, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб станом на 01.03.2018 та 01.01.2019.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 скласти та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та ОСОБА_1 довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії позивача на підставі ст. ст. 8, 10, 43 та 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб за формою, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, з урахуванням змін у грошовому забезпеченні, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб станом на 01.03.2018, 01.01.2019 та 01.01.2023.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп.

Означене судове рішення від 19.03.2025 року у справі №160/20794/24 набрало законної сили 21.04.2025 року.

Як свідчать матеріали справи, листом від 04.10.2024 року №54566-36937/М-01/8-0400/24 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на звернення ВЕБ-04001-Ф-С-24-137332 від 20.08.2024, що надійшло через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (вх. № 36937/M-0400-24 від 21.08.2024), з питання пенсійного забезпечення ОСОБА_1 повідомило представнику позивача адвокату Меламеду В.Б. наступне. З 21.04.1998 ОСОБА_1 була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262), виплата якої була припинена з 01.01.2002 у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання до Ізраїлю. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.06.2020 у справі №160/10878/19 (з урахуванням ухвали від 20.12.2021) зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести поновлення виплати ОСОБА_1 з 07.10.2009 року відповідно до норм Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з проведенням індексацією і компенсацією втрати частини доходів. На виконання зазначеного рішення суду ОСОБА_1 3 07.10.2009 поновлено виплату пенсії за вислугу років в розмірі, який він отримував на дату припинення виплати, а саме 178,74 грн. Також повідомлено, що частиною четвертою статті 63 Закону № 2262 визначено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Умови проведення перерахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» були ередбачені пунктами 1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова № 103). 05.03.2019 набрало чинності рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року № 826/3858/18, яке Шостим апеляційним адміністративним судом від 05 березня 2019 року залишене без змін, яким вирішено визнати протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103. Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 24 грудня 2019 року № 1088 «Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян» пункти 1, 2 Постанови № 103 виключено. Отже, для направлення запиту щодо надання довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.03.2018 на ім`я ОСОБА_1 для проведення перерахунку пенсії за нормами Постанови № 103, підстави відсутні. Органи Пенсійного фонду України у своїй діяльності керуються нормами чинного законодавства.

До означено листа ГУ ПФУ в Дніпропетровській області долучено копію протоколу № від 30.01.2024 року про перерахунок пенсії ОСОБА_1 на 1 арк. в 1 прим.

Як зазначає представник позивача у поданій до суду позовній заяві, З наданого відповідачем протоколу/рішення № від 30.01.2024 року позивач дізнався, що відповідач протиправно нарахував його пенсію в твердому розмірі 178,74 грн. без її осучаснення, не відповідно до актуальних довідок про розмір грошового забезпечення, без здійснення індексації та масових перерахунків, без врахування ст. 63 Закону №2262, в розмірі не на момент виплати пенсії, та що розмір пенсії нарахованої позивачу значно менше мінімуму - 3854 гривень в місяць відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 14.04.2021 р. № 713. Розрахунки пенсії позивача здійснено виходячи з розміру грошового забезпечення станом на день припинення виплати пенсії - 319,74 грн. Тобто, відповідач не отримав від ІНФОРМАЦІЯ_2 оновлених довідок про розмір грошового забезпечення. В зв`язку з чим позивач звернувся до суду. 19.03.2025 року рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/20794/24 ухвалено: Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 стосовно ненадання Головному управлінню Пенсійного фонд України в Дніпропетровській області та ОСОБА_1 довідок про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії позивача, на підставі ст. ст. 8, 10, 43 та 63 Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб за формою, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням змін грошовому забезпеченні, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 70 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» станом на 01.03.2018 та 01.01.2019. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 скласти та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та ОСОБА_1 довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії позивача на підставі ст. ст. 8, 10, 43 та 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за формою передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням змін у грошовому забезпеченні, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» станом на 01.03.2018, 01.01.2019 та 01.01.2023. На виконання рішення суду від 19.03.2025 року у справі №160/20794/24 листом від 07.08.2025 року №7/23413/1, який відповідач отримав через поштового оператора зв`язку Укрпошта 13.08.2025 року, ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомив позивача, що 13.06.2025 року за №7/20731/9 ним на адресу відповідача була надіслана довідка про розмір грошового забезпечення на ім`я ОСОБА_1 . При цьому копію надісланої довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 не надав, оскільки оригінал знаходиться в пенсійній справі ОСОБА_1 , яка зберігається у відповідача. Однак по теперішній час позивач не отримав перераховану пенсію. Тобто відповідач, за наявності в нього оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача, як орган виконавчої влади, відповідно до ст.19 Конституції України, повинен неухильно дотримуватись вимог закону, незалежно від того поновлює він виплату пенсії добровільно чи на виконання рішення суду та здійснити поновлення пенсії позивача з 07.10.2009 року з урахуванням оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача з врахуванням осучаснення, індексації пенсії. Однак відповідач вчинив протиправну бездіяльність, і по теперішній час пенсія позивача за період з 07.10.2009 року розрахована не в розмірі відповідно до Закону та не виплачена.

З матеріалів справи убачається, що на виконання рішення суду від 19.03.2025 року у справі №160/20794/24 ІНФОРМАЦІЯ_3 листом «Про надання довідки» від 13.06.2025 року за №7/20731/7 на адресу ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та на адресу представника позивача адвокату Меламеда В.Б. повідомлено, що на виконання рішення суду Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.03.2025 №160/20794/24 направлено довідку про розмір грошового забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 на ім`я ОСОБА_1 (ФД - 96146 пр.) для перерахунку пенсії відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Про прийняте рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 просив повідомити пенсіонера. Другому адресату повідомлено, що довідка про розмір грошового забезпечення за рішенням суду була складена з урахуванням листа Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від 13.10.2023 року №423/6682. Додаток: по тексту на 3-х арк. першому адресату.

04.03.2026 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до суду надійшли довідки №ФД96146 від 13.06.2025 року про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.03.2018 року, 01.01.2019 року та 01.01.2023 року.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Статтею 24 Конституції України визначено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

За змістом статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової чи тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створення мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 25 Конституції України визначено, що Україна гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами.

Згідно із частиною 2 статті 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Статтею 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

Таким чином, кожен громадянин України має право на вільний вибір свого місця проживання, в тому числі й за кордоном зі збереженням всіх конституційних прав, в тому числі й право на соціальний захист, що включає право на забезпечення громадянина у старості.

Відповідно до преамбули Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (далі Закон №1058-ІV) цей Закон розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Стаття 5 Закону №1058-ІV визначає, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до приписів статті 24 Закону №1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з ст. 51 Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 року № 25-рп/2009 пункт 2 частини першої статті 49, друге речення статті 51 Закону № 1058-ІV щодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним).

В своєму Рішенні №25-рп/2009 Конституційний Суд України вказав, що оспорюваними нормами Закону №1058-ІV держава, всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, право на соціальний захист поставила в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином, держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору.

Отже, проживаючи в Ізраїлі, як громадянин України, позивач має право на пенсію.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб визначаються Законом №2262-ХІІ, частиною 3 статті 43 якого передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень статті 63 Закону №2262-ХІІ, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393" (далі - Порядок №45).

Відповідно до пункту 1 Порядку №45 пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 4 Порядку №45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами 2, 3 статті 51 Закону №2262. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб " (далі - Постанова №704) затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу. Постанова №704 набрала чинності 01.03.2018 року.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова №103) постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 01.03.2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Положеннями пункту 2 Постанови №103 постановлено виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 01.01.2018 року у таких розмірах: з 01.01.2018 року - 50 відсотків; з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року - 75 відсотків; з 01.01.2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року, в адміністративній справі №826/3858/18 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови №103 та зміни до пункту і додатку 2 Порядку №45.

05.03.2019 року пункт 1, 2 Постанови №103 скасовано, алгоритм дій державних органів під час проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ, передбачений у Порядку № 45 не змінився. Так, Порядок №45 у редакції до внесення змін Постановою №103 також передбачав, що на підставі списків уповноважені органи готували для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подавали їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Головні управління Пенсійного фонду України здійснювали перерахунок пенсії на підставі довідок, що надійшли від обласних військових комісаріатів, в яких визначено розмір грошового забезпечення для такого перерахунку. Форма довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, в тому числі складові грошового забезпечення, визначалася у додатку 2 Порядку №45.

Статтею 51 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

При цьому, суд звертає увагу на те, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють відповідний орган Пенсійного фонду України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.10.2019 року у справі № 553/3619/16-а.

Пунктом 4 постанови №704 (в редакції чинній на момент прийняття постанови), визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, установленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно із додатками 1, 12, 13, 14.

У подальшому, пунктом 6 постанови Кабінету Міністрів України Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб від 21.02.2018 №103 (далі - Постанова №103) внесено зміни до постанови №704 та пункт 4 викладено в новій редакції, а саме: виключено вимогу щодо обрахування посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями виходячи із розрахункової величини розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), вказавши дану розрахункову величину як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня 2018 року.

Отже, згідно із Постановою №704 (в редакції Постанови КМУ №103) розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018.

Проте, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови №103, згідно із якого внесено зміни до вказаного вище пункту 4 Постанови № 704.

Тобто, з 29.01.2020, з дня набрання законної сили рішенням у справі №826/6453/18 діє редакція пункту 4 постанови №704, яка діяла до зазначених змін, а саме: для визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, установленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно із додатками 1,12,13,14.

Поряд з цим, Верховний Суд, у постановах від 02.08.2022 у справі №440/6017/21, від 14.09.2022 у справі №500/1886/21, від 12.09.2022 у справі №500/1813/21 вирішуючи питання застосування норм права у подібних правовідносинах щодо перерахунку пенсії з 01.02.2020, з 01.02.2021 зазначав, що з огляду на визначені в частині третій статті 7 КАС України правила, а також враховуючи на те, що з 01.01.2020 (набрання чинності Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 №294-IX (нормативно-правовий акт, який має вищу юридичну силу) положення пункту 4 постанови №704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений законодавцем на відповідний рік, у тому числі для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів, до спірних правовідносин підлягає застосуванню пункт 4 постанови №704 в частині, що не суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу (Закон України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 №294-IX, Закон України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15.12.2020 №1082-IX) із використанням для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).

При цьому, питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 30.01.2007 №3-1 (далі - Порядок № 3-1).

Відповідно до пункту 23 Порядку №3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону №2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Згідно з пунктом 24 Порядку №3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону №2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють орган ПФУ.

Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 22.04.2014 у справі № 21-484а13 та у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 553/3619/16-а, від 12.09.2022 у справі №500/1813/21.

Отже, через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, у позивача виникли підстави для перерахунку пенсії, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою №704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

При цьому, обов`язок з перерахунку пенсії у пенсійного органу виникає після отримання ним належної довідки.

Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 12.09.2022 у справі №500/1813/21.

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Водночас, алгоритм дій, які повинні вчинити, зокрема головні управління Пенсійного фонду та уповноважені органи, які видають довідки, не змінився. Відповідно до пункту 4 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 13.02.2008 №45, перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону.

Згідно із частинами 2, 3 статті 51 Закону №2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Таким чином, з огляду на виникнення у позивача права на перерахунок пенсії, враховуючи те, що повноважною установою була складена довідка, у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, з урахуванням положень статей 51, 63 Закону №2262-ХІІ та пункту 4 вказаного вище Порядку №45, виникає обов`язок здійснити перерахунок пенсії позивача з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії, тобто з 01.01.2018 року, 01.02.2019, 01.02.2023.

Відтак, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області протиправно не здійснило перерахунок та виплату пенсії позивачу на підставі оновлених довідок про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.03.2018 року, 01.01.2019 року та 01.01.2023 року, у зв`язку з чим суд вважає необхідним визнати протиправними дії відповідача, які полягають у не проведенні позивачу перерахунку пенсії за вислугу років та її виплати з 01.01.2018 року, з 01.02.2019, 01.02.2023 на підставі оновлених довідок ІНФОРМАЦІЯ_2 №ФД96146 від 13.06.2025 року, та зобов`язати відповідача здійснити такий перерахунок на підставі таких довідок, з урахуванням раніше проведених виплат на визначений ОСОБА_1 банківський рахунок, наявний в пенсійній справі ОСОБА_1 .

Стосовно позовних вимог про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів, суд зазначає наступне.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" №2050-ІІІ та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно із ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Статтею 4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" встановлено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до п. 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати № 159, компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001.

Таким чином, аналіз вказаних норм законодавства вказує, що для здійснення компенсації доходу необхідна наявність декількох умов, зокрема: дохід має бути нарахований, але не виплачений та грошовий дохід не повинен мати разового характеру.

Встановлені під час розгляду цієї справи обставини щодо того, що оспорювані частини грошового доходу (пенсія) не були нараховані позивачу, а тому відповідно до зазначених законодавчих приписів відсутні підстави для здійснення такої компенсації позивачу.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений у постанові Верховного Суду від 23.12.2020 у справі за № 807/1525/16.

Згідно із п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати № 159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Таким чином, суд зазначає, що оскільки компенсація нараховується та проводиться при виплаті доходу, то право на компенсацію позивач набуває саме в момент отримання доходу.

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої положеннями вищевказаного Закону компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії), кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі пенсії, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер.

Таким чином, обов`язок здійснити компенсацію втрати частини доходів настає лише у випадку порушення встановлених строків їх виплати.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений у постанові Верховного Суду від 11.07.2018 у справі за №487/6923/16-а.

Судовим розглядом встановлено, що позивач в позовній заяві просить зобов`язати відповідача здійснити розрахунок пенсії для перерахунку та виплати пенсії, що не підпадає під визначення доходів, передбачених Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", за порушення строків виплати яких сплачується компенсація.

Таким чином, оскільки, відповідно до ст. 4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць, то враховуючи відсутність підстав вважати, що право на отримання компенсації при відновленні виплати суми індексації грошового забезпечення буде порушено відповідачем, задоволення позову в цій частині буде свідчити про вирішення спору, який ще відсутній, тобто на майбутнє, що суперечить засадам адміністративного судочинства та його принципам.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений у постановах Верховного Суду від 10.07.2018 по справі №404/6317/16-а, від 18.09.2018 у справі № 522/535/17, від 25.10.2018 у справі №420/1410/17.

Отже, з урахуванням викладеного, суд зауважує, що здійснення розрахунку пенсії ставить первинною подією щодо компенсації втрати частини доходу, який нараховується та виплачується, відповідно, після та за результатом нарахування та виплати суми доходу, а тому в даному випадку вимоги позивача про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів є передчасними та такими, що не підлягають задоволенню.

Аналогічний висновок, викладений в постановах Верховного Суду від 10.07.2018 р. по справі № 404/6317/16-а, від 25.10.2018 по справі № 420/1410/17, від 10.02.2020 по справі № 134/87/16-а, від 16.04.2020 по справі № 200/11292/19-а та від 01.04.2021 по справі №120/4555/18-а.

Стосовно ж позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити необхідні заходи для належного розрахунку пенсії позивача, за період з дати поновлення виплати пенсії - 07.10.2009 року по теперішній час, відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», та провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за період з дати поновлення виплати пенсії - 07.10.2009 року по теперішній час, з врахуванням індексації відповідно до постанови КМУ від 24.02.2023 року №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», постанови КМУ від 23.02.2024 року №185 «Про індексацію пенсійних страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», постановою КМУ №209 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році та/або перерахунків пенсії 64 Закону №2262-XII, встановленням надбавок та доплат, в редакції дійсній момент фактичної виплати, за винятком сплачених сум та з компенсацією втрати частини доходів, виплатити всі невиплачені суми пенсії на визначений ОСОБА_1 банківський рахунок, наявний в пенсійній справі ОСОБА_1 , то у цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають як такі, що є також передчасними, адже матеріали справи не містять відмови відповідача у вчиненні таких дій.

Щодо поновлення строку звернення до суду позивача в частині оскарження протоколу № від 30.01.2024 року Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про перерахунок пенсії ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В той же час, в контексті розгляду питання про поважність причин пропуску строку звернення до суду, суд враховує правову позицію, викладену у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі Іліан проти Туреччини, згідно з якою, правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання необхідно звертати увагу на обставини справи.

У справі Bellet v. Fгаnсе Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 §1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Як свідчить практика Європейського Суду з прав людини, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитися правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Так, 22.12.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 року означену позовну заяву залишено без руху та надано було позивачу надати строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду: оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 968,96 грн.; позовної заяви з доказами направлення відповідачу із зазначенням відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету; заяви про поновлення строку звернення до суду з цим позовом в частині вимог щодо визнання протиправним та скасування протоколу № від 30.01.2024 року Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за період з 01.08.2024 року по 16.12.2025 року та доказів поважності причин його пропуску; обґрунтування щодо обізнаності про існування протоколу № від 30.01.2024 року та доказів його отримання.

На виконання вимог ухвали суду від 22.12.2025 року від представника позивача ОСОБА_2 30.12.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла сформована 29.12.2025 року через систему «Електронний суд» заява про усунення недоліків, до якої було долучено підтвердження щодо сплати судового збору у розмірі 968,96 грн.; уточнений адміністративний позов та клопотання про поновлення строк звернення до суду.

Аргументи клопотання про поновлення строку звернення до суду зводяться до того, що на виконання рішення суду ТЦК таки передає довідку… але не позивачу, а відповідачу. 30.06.2020 року рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду зі змінами, які викладені в ухвалі від 20.12.2021 року, у справі № 160/10878/19 (далі - рішення від 30.06.2020 року) вирішено: Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровської області щодо не поновлення пенсії ОСОБА_1 . Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у поновленні пенсії ОСОБА_1 , викладене у листі Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровської області від 11.06.2019 року. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести поновлення виплати пенсії позивачу з 07.10.2009 року відповідно до норм Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби», з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів». Листом від 04.10.2024 року №54566-36937/М-01/8-0400/24 відповідач повідомив, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.06.2020 у справі №160/10878/19 ним з 07.10.2009 поновлено виплату пенсії за вислугу років в розмірі, який він отримував на дату припинення виплати, а саме 178,74 грн. З наданого відповідачем протоколу/рішення № від 30.01.2024 року позивач дізнався, що відповідач протиправно нарахував його пенсію в твердому розмірі 178,74 грн. без її осучаснення, не відповідно до актуальних довідок про розмір грошового забезпечення, без здійснення індексації та масових перерахунків, без врахування ст. 63 Закону №2262, в розмірі не на момент виплати пенсії, та що розмір пенсії нарахованої позивачу значно менше мінімуму - 3854 гривень в місяць відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 14.04.2021 р. № 713. Розрахунки пенсії позивача здійснено виходячи з розміру грошового забезпечення станом на день припинення виплати пенсії - 319,74 грн. Тобто відповідач не отримав від ІНФОРМАЦІЯ_2 оновлених довідок про розмір грошового забезпечення. В зв`язку з чим позивач звернувся до суду. 19.03.2025 року рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/20794/24 (далі - рішення суду від 19.03.2025) ухвалено: Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 стосовно ненадання Головному управлінню Пенсійного фонд України в Дніпропетровській області та ОСОБА_1 довідок про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії позивача, на підставі ст. ст. 8, 10, 43 та 63 Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, т деяких інших осіб», відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб за формою, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням змін грошовому забезпеченні, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 70 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» станом на 01.03.2018 та 01.01.2019. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 скласти та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та ОСОБА_1 довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії позивача на підставі ст. ст. 8, 10, 43 та 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за формою передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням змін у грошовому забезпеченні, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» станом на 01.03.2018, 01.01.2019 та 01.01.2023. На виконання рішення суду від 19.03.2025 року у справі №160/20794/24 листом від 07.08.2025 року №7/23413/1 (див. Додаток № 4 до позову), який позивач отримав через поштового оператора зв`язку Укрпошта 13.08.2025 року, ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомив позивача, що 13.06.2025 року за №7/20731/9 ним на адресу відповідача була надіслана довідка про розмір грошового забезпечення на ім`я ОСОБА_1 . При цьому копію надісланої довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 не надав, оскільки оригінал знаходиться в пенсійній справі ОСОБА_1 , яка зберігається у відповідача. Однак по теперішній час позивач не отримав перераховану пенсію. Тобто відповідач, за наявності в нього оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача, як орган виконавчої влади, відповідно до ст.19 Конституції України, повинен неухильно дотримуватись вимог закону, незалежно від того поновлює він виплату пенсії добровільно чи на виконання рішення суду та здійснити поновлення пенсії позивача з 07.10.2009 року з урахуванням оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача з врахуванням осучаснення, індексації пенсії. Однак, відповідач вчинив протиправну бездіяльність, і по теперішній час пенсія позивача за період з 07.10.2009 року розрахована не в розмірі відповідно до Закону та не виплачена. Тобто, з наведеного вище випливає, що позивач, 07.08.2025 року з листа №7/23413/1 вперше дізнався, що відповідач продовжує протиправно порушувати його право на отримання свого майна в належному розмірі з компенсацією втрати частини доході 16.12.2025 року, в рамках 6-місячного строку, позивач звернувся з позовом. Зважаючи, з однієї сторони на інтерес стосовно добросовісного судового провадження з приводу реалізації конституційного права непрацездатного позивача на захист свого права на пенсію, а з іншої сторони на необхідність дотримання встановлених строків подання позову, з урахуванням конкретних обставин справи, приходимо до однозначного висновку можливості в даному випадку задовольнити клопотання позивача про поновлення строку.

Відтак, представник позивача просить суд вважати строк звернення до суду з позовом до відповідача не пропущеним, поновити строк звернення до суду, оскільки позовна заява була подана протягом шести місяців з дня, коли позивач дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, прийняти позов до розгляду та відкрити провадження по справі.

18.03.2026 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до суду надійшло клопотання, в якому відповідач зазначив, що на виконання пункту 3 ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.01.2026 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надає докази отримання протоколу № від 30.01.2024 року про перерахунок пенсії Ладиги Леоніда Степановича представником ОСОБА_2 . Відповідач вказує, що протокол від 30.01.2024 року № був долучений до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 04.10.2024 року №54566-36937/М-01/8-0400/24, адресованого представнику позивача Меламеду В.Б.

Натомість, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не надано до суду відповідні докази про те, коли саме отримано позивачем або представником позивача Меламедом В.Б. протокол № від 30.01.2024 року.

Беручи до уваги норми Конституції України, а також враховуючи практику Європейського Суду з прав людини, спрямовану на ефективний доступ особи до суду для захисту її порушеного права, з метою недопущення обмеження права позивача на судовий захист, прошу, причини пропуску строку звернення позивача з даною позовною заявою до адміністративного суду визнати поважними, пропущений процесуальний строк звернення до суду поновити в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування протоколу № від 30.01.2024 року Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про перерахунок пенсії ОСОБА_1 .

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування протоколу № від 30.01.2024 року Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про перерахунок пенсії ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Так, як вказує представник позивача у поданій до суду позовній заяві, з протоколу/рішення № від 30.01.2024 року позивач дізнався, що відповідач протиправно нарахував його пенсію в твердому розмірі 178,74 грн. без її осучаснення, не відповідно до актуальних довідок про розмір грошового забезпечення, без здійснення індексації та масових перерахунків, без врахування ст. 63 Закону №2262, в розмірі не на момент виплати пенсії, та що розмір пенсії нарахованої позивачу значно менше мінімуму - 3854 гривень в місяць відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 14.04.2021 р. № 713. Розрахунки пенсії позивача здійснено виходячи з розміру грошового забезпечення станом на день припинення виплати пенсії - 319,74 грн. Тобто, відповідач не отримав від ІНФОРМАЦІЯ_2 оновлених довідок про розмір грошового забезпечення. В зв`язку з чим позивач звернувся до суду. 19.03.2025 року рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/20794/24 ухвалено: Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 стосовно ненадання Головному управлінню Пенсійного фонд України в Дніпропетровській області та ОСОБА_1 довідок про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії позивача, на підставі ст. ст. 8, 10, 43 та 63 Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб за формою, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням змін грошовому забезпеченні, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 70 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» станом на 01.03.2018 та 01.01.2019. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 скласти та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та ОСОБА_1 довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії позивача на підставі ст. ст. 8, 10, 43 та 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за формою передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням змін у грошовому забезпеченні, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» станом на 01.03.2018, 01.01.2019 та 01.01.2023. На виконання рішення суду від 19.03.2025 року у справі №160/20794/24 листом від 07.08.2025 року №7/23413/1, який відповідач отримав через поштового оператора зв`язку Укрпошта 13.08.2025 року, ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомив позивача, що 13.06.2025 року за №7/20731/9 ним на адресу відповідача була надіслана довідка про розмір грошового забезпечення на ім`я ОСОБА_1 . При цьому копію надісланої довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 не надав, оскільки оригінал знаходиться в пенсійній справі ОСОБА_1 , яка зберігається у відповідача. Однак по теперішній час позивач не отримав перераховану пенсію. Тобто відповідач, за наявності в нього оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача, як орган виконавчої влади, відповідно до ст.19 Конституції України, повинен неухильно дотримуватись вимог закону, незалежно від того поновлює він виплату пенсії добровільно чи на виконання рішення суду та здійснити поновлення пенсії позивача з 07.10.2009 року з урахуванням оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача з врахуванням осучаснення, індексації пенсії.

Отже, в задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування протоколу № від 30.01.2024 року Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про перерахунок пенсії ОСОБА_1 суд відмовляє, адже достатнім захистом порушеного права позивача є визнання судом визнати протиправними дій відповідача, які полягають у не проведенні позивачу перерахунку пенсії за вислугу років та її виплати з 01.01.2018 року, з 01.02.2019, 01.02.2023 на підставі оновлених довідок ІНФОРМАЦІЯ_2 №ФД96146 від 13.06.2025 року, та зобов`язати відповідача здійснити такий перерахунок на підставі таких довідок, з урахуванням раніше проведених виплат на визначений ОСОБА_1 банківський рахунок, наявний в пенсійній справі ОСОБА_1 .

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Положеннями частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Водночас суд зауважує, що на користь позивача підлягає відшкодуванню вся сума судового збору в розмірі 968,96 грн., адже незважаючи на часткове задоволення позовних вимог, суд визнав порушення законних прав позивача внаслідок протиправних дій суб`єкта владних повноважень, і спір по суті вирішено на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із позовною заявою в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування протоколу № від 30.01.2024 року Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про перерахунок пенсії ОСОБА_1 .

Позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника Меламеда Вадима Борисовича до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування протоколу визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, які полягають у не проведенні ОСОБА_1 перерахунку пенсії за вислугу років та її виплати з 01.01.2018 року, з 01.02.2019 року, та з 01.02.2023 року на підставі оновлених довідок ІНФОРМАЦІЯ_2 №ФД96146 від 13.06.2025 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 року, з 01.02.2019 року та з 01.02.2023 року на підставі оновлених довідок ІНФОРМАЦІЯ_2 №ФД96146 від 13.06.2025 року з урахуванням раніше проведених виплат, на визначений ОСОБА_1 банківський рахунок, наявний в пенсійній справі ОСОБА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник