Справа № 560/13504/25
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2026-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

Справа № 560/13504/25

31 березня 2026 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Смілянця Е. С.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П.

перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

відповідно до ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року в задоволенні клопотання відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 16.03.2026 визнав неповажними наведені заявником причини пропуску строку при апеляційному оскарженні ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.10.2025, апеляційну скаргу залишив без руху. Запропонував апелянту протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

На виконання ухвали суду від 16.03.2026 заявником подано повторне клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.10.2025 мотивоване тим, що послідовно оскаржував судове рішення суду першої інстанції, однак через формальні недоліки апеляційної скарги пропустив строк звернення до суду, та після отримання ухвали Верховного Суду 02.02.2026 повторно підготував апеляційну скаргу.

Суд, дослідивши подане позивачем клопотання вважає, що воно не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Аналогічна норма міститься й у статті 10 КАС України.

Згідно вимог частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 листопада 2019 року по справі № 9901/405/19 виклала правову позицію про те, що правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або, як згадано вище, непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії. При цьому, триваюча пасивна поведінка позивача щодо повторної подачі апеляційної скарги не свідчить про дотримання строку звернення до суду.

Так, встановивши невідповідність апеляційної скарги вимогам ст.296 КАС України, Сьомим апеляційним адміністративним судом відповідно до ухвали від 28 жовтня 2025 року залишено вперше подану апеляційну скаргу ОСОБА_1 без руху. При цьому особі, яка подала апеляційну скаргу, запропоновано в строк протягом п`яти днів з моменту отримання ухвали усунути недоліки апеляційної скарги.

Тобто, судом апеляційної інстанції було запропоновано у встановлений судом спосіб усунути недоліки апеляційної скарги.

Натомість, заявник зазначений судом апеляційної інстанції спосіб усунення недоліків апеляційної скарги проігнорував.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 27.11.2025, у зв`язку із невиконанням вимог ухвали суду від 28.10.2025, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди повернув заявнику.

Разом із тим, лише 03.03.2026 заявник звернувся до суду апеляційної інстанції із повторною апеляційною скаргою.

Тобто, майже через три місяці після повернення судом апеляційної інстанції вперше поданої апеляційної скарги із недоліками, які були зазначені судом апеляційної інстанції.

Отже, про розумний строк звернення із повторною апеляційною скаргою в даному випадку не йдеться.

Відповідно до практики Верховного Суду суд апеляційної інстанції не обмежений повноваженнями щодо поновлення строку апеляційного оскарження в порядку, передбаченому частиною третьою статті 295 КАС України, однак такі висновки не дають абсолютного права скаржнику на поновлення пропущеного процесуального строку, без поважних на те причин та відповідних підстав.

Процесуальний строк звернення до суду покликаний забезпечувати принцип правової визначеності і є гарантією захисту прав сторін спору. Вирішуючи питання про поновлення строку звернення до суду або апеляційного оскарження, суди повинні надавати оцінку причинам, що зумовили пропуск строку.

Отже, у випадку пропуску строку на апеляційне оскарження підставами для прийняття апеляційної скарги є лише наявність поважних причин (підтверджених належними доказами), тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій, на чому також неодноразово наголошував Верховний Суд. За відсутності таких обставин, у суду будуть відсутні і підстави для поновлення процесуального строку.

Водночас, право на звернення до суду не є абсолютним, а здійснюється на підставах і в порядку, установлених законом. Кожний із процесуальних кодексів установлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур, та осіб, котрі можуть ініціювати їхнє вирішення. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу, що не є порушенням прав на справедливий судовий розгляд та ефективний засіб юридичного захисту, гарантованих статтями 6 та 13 Конвенції про захист прав особи й основоположних свобод (далі - Конвенція).

Суд зауважує, що неможливість вчинити певні процесуальні дії підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах. Однак, доказів такої неможливості скаржником не надано, як і не підтверджено відсутності можливості звернутись до суду з належним чином оформленою апеляційною скаргою у встановлені процесуальним законом строки.

Тобто, апелянт, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційне оскарження судового рішення, після повернення апеляційної скарги мав усунути недоліки апеляційної скарги та без суттєвих затримок та зайвих зволікань звернутися до суду апеляційної інстанції із належним чином оформленою апеляційною скаргою. При цьому, реалізувати право на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції апелянт не був позбавлений.

Відтак, з огляду на викладене, суд зазначає, що скаржником не зазначено обставин, які перешкоджали подати належним чином оформлену апеляційну скаргу вчасно та які є об`єктивно непереборними чи істотною перешкодою для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Враховуючи вказані обставини, наведені причини пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою відзначені апелянтом не можуть бути визнані судом, як поважні причини для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення у даній справі.

Інших причин поновлення строку звернення до суду позивачем не зазначено.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Керуючись ч.3 ст.298, п.4 ч.1 ст.299 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

1. Визнати неповажними наведені заявником причини пропуску строку при апеляційному оскарження ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.10.2025.

2. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року.

3. Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

4. Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надіслати учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач Смілянець Е. С.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.