Справа № 380/23555/25
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2026-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2026 рокусправа № 380/23555/25
Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Братичак У.В., розглянувши в письмовому провадженні, у м.Львові, в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО СТАНДАРД УКРАЇНА» до Енергетичної митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТО СТАНДАРД УКРАЇНА» (місцезнаходження: вул. Хмельницького Богдана, 10А, м. Пустомити, Львівський район, Львівська область, 81100; ) звернулося з позовною заявою до Енергетичної митниці (місцезнаходження: вул. Світлицького, 28А, м. Київ, 04215; ), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Енергетичної митниці про визначення митної вартості №UA903000/2025/000452/2 від 05.11.2025 та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення від 05.11.2025 №UA903050/2025/002741.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідачем, за результатами перевірки поданої позивачем митної декларації, прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови. Вважає такі рішення та картку відмови необґрунтованими та такими, що суперечать нормам чинного законодавства. Зазначає, що надані позивачем до митного органу документи на підтвердження митної вартості товару не містять розбіжностей та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору, шляхом застосування основного методу, що свідчить про порушення відповідачем передбаченого ст. 57 Митного кодексу України порядку визначення митної вартості товару. У зв`язку з наведеним просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою судді від 08.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

22.12.2025 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зокрема вказує, що під час митного оформлення товару згідно досліджуваної митної декларації Енергетичною митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів зазначено причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), також чітко обґрунтовано необхідність перевірки спірних правовідносин та зазначено документи, надання яких може усунути сумнів у їх достовірності. У рішенні про коригування митної вартості наведена вичерпна інформація щодо джерел інформації для визначення митної вартості та здійснених коригувань, що відповідає вимогам нормативних документів.

Відповідач стверджує, що посадові особи Енергетичної митниці при здійсненні контролю митної вартості імпортованого позивачем товару діяли в межах повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства України, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 31.03.2026 відмолено в задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

17 квітня 2025 року між Компанією MELLE LLC (Продавець) та ТзОВ «Авто Стандард Україна» (Покупець) укладено Контракт № 17/04/2025, за умовами якого Продавець зобов`язується продати Покупцю автотовари та супутні для автомобілів товари під торговими марками К2, PRIMA, ERLA, а Покупець зобов`язується приймати та оплачувати Товар у порядку та на умовах, передбачених даним Контрактом відповідно до рахунків на кожну окрему поставку Товару.

Згідно з п.2.1 Контракту № 17/04/2025 від 17.04.2025 ціна на продукцію узгоджується Сторонами у рахунках на кожну окрему поставку Товару, що є невід`ємними частинами цього Контракту. Відповідно до п.2.2 контракту Продавець може надавати Покупцю знижки на кожну окрему поставку Товару. Знижки на кожну поставку Товару зазначатимуться у відповідному рахунку на поставку кожної окремої партії Товару.

Відповідно до п.3.3 Контракту Покупець здійснює оплату вартості Товару, вказаної в рахунку на умовах 100% передоплати, якщо інші умови не будуть погоджені сторонами у відповідному рахунку на кожну окрему поставку Товару.

Згідно з п.4.1 контракту Продавець зобов`язується доставити Товар на умовах EXW Острув Вєлькопольскі-Польща (Інкотермс 2020), якщо інші умови поставки не будуть погоджені Сторонами та зазначені у відповідному інвойсі на кожну окрему поставку Товару.

28 жовтня 2025 року Продавець відвантажив на адресу Покупця товар препарати, готові присадки та добавки для нафтопродуктів та олив в асортименті на загальну суму 62480,54 євро, відповідно до комерційного інвойсу № 25005893/FV/00002 від 28.10.2025 до Контракту № 17/04/2025 від 17.04.2025. У даному інвойсі Продавець надав Покупцю знижку на товар у розмірі 11591,04 євро. Умовами поставки згідно інвойсу є DAP Пустомити.

Для митного оформлення вказаного товару позивач подав відповідачу електронну митну декларацію №25UA34U7 від 31.10.2025 відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортований товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації. Одночасно, декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією в якості підстави для застосування основного методу визначення митної вартості товару було надано наступні документи: контракт № 17/04/2025 від 17.04.2025; комерційний інвойс № 25005893/FV/00002 від 28.10.2025; пакувальний лист від 28.10.2025; лист Продавця від 28.10.2025; CMR №564724 від 28.10.2025; сертифікат походження EUR/1 №PL/MF/AU 0120927 від 28.10.2025; експортну декларацію країни імпорту 25PLPPB0 від 28.10.2025; свіфт №142 від 27.10.2025; проформу №25007316/SM/00002 від 23.10.2025; лист Melle Sp.z.o.o. про помилку в експортній декларації від 31.10.2025; прайс-лист Melle Sp.z.o.o. від 28.08.2025; лист Melle Sp.z.o.o. до митних органів Польщі від 31.10.2025; лист Melle Sp.z.o.o. про розмір знижки; договір на виконання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом №14/2020 від 01.09.2020; фактуру №0219/10/25 від 28.10.2025.

Позивач визначив митну вартість товарів, обравши для цього основний метод, - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Відповідно до статті 53 Митного кодексу України митним органом надіслано вимогу щодо надання додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості.

На цю вимогу декларант позивача надав такі документи: SWIFT №142 від 27.10.2025 на суму 62480,54 EUR; проформу №25007316/SM/00002 від 23.10.2025, що стосується платіжного доручення SWIFT №142 від 27.10.2025, на суму 62480,54 EUR; заяву на коригування подану 31.10.2025 до митних органів та завірену митними органами країни експортера щодо помилки в умовах поставки в експортній митній декларації MRN 25PLPPB0; прайс-лист виробника товарів від 28.10.2025 з цінами на товар без знижки (знижка надається на товар у відповідному інвойсі на кожну поставку, що обумовлено в п. 2.2. зовнішньоекономічного договору №17/04/2025 від 17.04.2025); договір на виконання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом №14/2020 від 01.09.2020 між експедитором NGW TRANS Sp.z.o.o. та перевізником ПП «ВМВ-ТРАНС»; рахунок про перевезення №0219/10/25 від 23.10.2025, виставлений NGW TRANS Sp.z.o.o. компанії експортеру MELLE Sp. z o.o.

За результатами розгляду МД №25UA34U7 від 31.10.2025 та доданих документів митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA903000/2025/000452/2 від 05.11.2025 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 05.11.2025 №UA903050/2025/002741.

У графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів №UA903000/2025/000452/2 від 05.11.2025 відповідач зазначає, що подані до митного оформлення документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та обґрунтовує своє рішення наступним.

Згідно зі статтею 49 МКУ митна вартість товару базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті. Пунктом 4 частини другої статті 53 МКУ передбачено, що для підтвердження заявленої митної вартості товару декларант зобов`язаний надати банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, якщо рахунок сплачено. Відповідно до пункту 3.3 контракту від 17.04.2025 № 17/04/2025 покупець здійснює оплату вартості товару, вказаної в рахунку на умовах 100% передоплати. Валюта платежу Євро. Для підтвердження ціни, що фактично сплачена за оцінюваний товар, декларантом до митного оформлення подано SWIFT від 27.10.2025 № 142 на суму 62 480,54 EUR, у якому є посилання на контракт від 17.04.2025 № 17/04/2025. У зв`язку з тим, що у платіжному документі не вказано інвойс, згідно якого здійснювалася оплата, то наданий до митного оформлення SWIFT від 27.10.2025 № 142 складно ідентифікувати з оплатою задекларованого товару. У наданому до митного оформлення інвойсі від 28.10.2025 № 25005893/FV/00002 зазначено, що відвантаження здійснюється протягом 90 днів після першої оплати, що може свідчити про здійснення ще додаткової оплати за товар. Отже, з урахуванням зазначеного, на даний момент декларантом документально не підтверджено заявлену за МД № 25UA34U7 митну вартість, що базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті, та не надано усіх документів відповідно до частини 2 статті 53 МКУ.

Відповідно до пункту 4.1 контракту від 17.04.2025 № 17/04/2025 продавець зобов`язується доставити товар на умовах EXW Ostrow Wielkopolski Польща (Incoterms 2020), якщо інші умови поставки не будуть погоджені сторонами та зазначені у відповідному інвойсі на кожну окрему поставку товару. До митного оформлення надано інвойс від 28.10.2025 № 25005893/FV/00002, у якому зазначено умови поставки DAP Pustomyty. Також, до митного оформлення надано експортну митну декларацію від 28.10.2025 №25PLPPB0, у якій зазначено умови поставки EXW Ostrow Wielkopolski. Додатково наданий лист про корегування від 31.10.2025 №б/н не може бути врахований, та як він лише підтверджує факт подачі заяви на внесення змін до MRN від 28.10.2025 №25PLPPB0, а не підтверджує самі внесені зміни. Отже, є розбіжності щодо умов поставок товару. Наданий лист продавця товару від 31.10.2025 не може бути врахований, так як не надано підтвердження щодо внесення змін відносно умов поставок у експортній митній декларації від 28.10.2025 № 25PLPPB0.

У наданому до митного оформлення інвойсі від 28.10.2025 № 25005893/FV/00002 зазначено, що на товар надано Знижку (Discount) у розмірі 13 % на суму 115981,04 EUR, але не зазначено, від якої суми розраховано вказана знижка. Додатково надана проформа від 23.10.2025 № 25007316/SM/00002 мітить інформацію про знижку (Discount) у розмірі від 12,6% до 16,7% для різних товарів (артикулів), в той же час розраховані суми відповідають сумам по товарам згідно інвойсу від 28.10.2025 №25005893/FV/00002 із розрахованою знижкою 13%. Отже, наявні розбіжності між проформою від 23.10.2025 № 25007316/SM/00002 та інвойсом від 28.10.2025 №25005893/FV/00002 в частині розрахунку вартості товарів. Додатково наданий прайс-лист від 28.08.2025 № б/н не містить інформацію щодо знижок на товар в залежності від кількості або від його асортименту придбання (покупки), а лише чітко містить інформацію щодо вартості товару. Отже, відповідно до ст. VII ГАТТ, митна вартість для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості. Під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Стандартне розуміння «умов повної конкуренції» дозволяє стороні не враховувати при розгляді ціни, які включають спеціальні знижки лише для ексклюзивних агентів. Тому, заявлена митна вартість товару до митного оформлення не базується на дійсній вартості товару в розумінні ГАТТ 1994 року.

У графі 44 митної декларації зазначено договір на виконання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом від 03.02.2019 №03/2019 між приватною фірмою «ВМВ-Транс» (Замовник) (Україна) та NGW TRANS Sp.z.o.o. (Польща) (Перевізник). Додатково наданий договір на виконання транспортно- експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом від 01.09.2020 №01/09/2020 між приватною фірмою «ВМВ-Транс» (Перевізник) (Україна) та NGW TRANS Sp.z.o.o. (Польща) (Експедитор). Надані до митного оформлення два договори на виконання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом суперечать один одному в частині надання відповідних послуг. Згідно наданої до митного оформлення CMR від 28.10.2025 № 564724 перевізником товару зазначено «ВМВ-Транс». Додатково наданий рахунок на перевезення від 23.10.2025 № 0219/10/25 виписаний NGW TRANS Sp.z.o.o. (Польща) на MELLE Sp. z o.o.(Польща), договору на виконання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом між даними суб`єктами до митного оформлення не надано. Також, даний рахунок містить інформацію щодо транспортних витрат загальною вартістю 500,0 Євро. З витратами по території Польщі 150,0 Євро та 350,0 Євро по території України. Дана розбивка вартості на транспортні витрати має сумніви в достовірності їх розподілення, так як протяжність перевезення складає приблизно 688 км більшу частину шляху приблизно 600 км слідування припадає на територію Польщі, а по території України лише приблизно 88 км. Відповідно до заявленого до митного оформлення оцінюваний товар поставляється відповідно до умов поставки DAP Pustomyty. Відповідно до положень ІНКОТЕРМС міжнародний торговий термін DAP (Delivered At Place) «поставка в місце призначення» означає, що продавець несе ризики за вантаж до моменту його доставки в місце призначення. Отже, доставка товару до місця призначення покладається на продавця товару, а надані договори на перевезення не містять інформації з реквізитами продавця. Також, можливе страхування товару при перевезенні до місця призначення, з даного питання інформація до митного оформлення не надавалася. Відповідно до частини 2 статті 53 МКУ для підтвердження заявленої митної вартості товару декларант зобов`язаний надати транспортні (перевізні), якщо за умови поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Разом з тим відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів. Однак вищезазначених документів до митного оформлення не надано.

Відповідно до частини 2 статті 58 МКУ, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів які імпортуються не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. В разі якщо, митна вартість не може бути визначена за основним методом визначення митної вартості, то при цьому застосовується послідовно кожний наступний метод. Відповідно до вимог частини 4 статті 57 МКУ, застосуванню другорядних методів передує процедура консультації між митницею та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями ст. 59 і 60 МКУ. Під час таких консультацій митниця і декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

На виконання вимог частин 5 та 6 статті 55, частини 3, 4 статті 57 МКУ, в ході проведення консультації повідомляємо, що у митного органу відсутня цінова інформація щодо митних вартостей ідентичних товарів оформлених у митному відношенні (за ціною угоди) в максимально наближений період, що унеможливлює застосування методу визначення митної вартості відповідно до положень статті 59 МКУ. Також, у декларанта та у митного органу відсутня цінова інформація щодо митних вартостей подібних товарів, що унеможливлює застосування методу визначення митної вартості відповідно до положень статті 60 МКУ.

Отже, у митниці та у декларанта відсутня основа для проведення розрахунку, що унеможливлює застосування методів визначення митної вартості відповідно до положень ст. 62 та 63 МКУ. Тож, в результаті проведеної консультації, шляхом послідовного використання можливості застосування методів визначення митної вартості, пропонуємо здійснити коригування митної вартості товару з використанням резервного методу, відповідно до положень статті 64 МКУ. При коригуванні за основу взято митну вартість 5,8239 Євро/кг подібного товару, оформленого у митному відношенні за митною декларацією від 24.09.2025 № 25UA39U0. При визначенні подібності товару враховувались наступні чинники: час експорту в Україну оцінюваного товару максимально наближений до часу експорту в Україну подібного товару; оцінюваний та подібний товар мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції та вважаються комерційно взаємозамінними (схожі фізико-хімічні характеристики; схожий фракційний склад; однакова назва та призначення готові присадки та добавки для нафтопродуктів (включаючи бензин).

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач із спірними рішеннями про коригування митної вартості товару та карткою відмови не погоджується, вважає їх протиправними та такими, що суперечать поданим декларантом документам та нормам чинного законодавства, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 року № 4495-VI, з наступними змінами та доповненнями (далі - МК України).

Статтею 49 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із ч.1 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (ч.2 ст.52 МК України).

Відповідно до ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою цієї ж норми передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як передбачено частиною третьою ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (ч.5 ст.53 МК України).

Тобто, витребування документів, передбачених положенням ч. 3 ст. 53 МК України можливе у випадку наявності розбіжностей, ознак підробки або відсутності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відповідно до ч.1 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно із ч.2 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Частиною третьою ст.54 МК України встановлено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (ч.6 ст.54 МК України).

Згідно з ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ч.1 ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Згідно з ч.2 ст.57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Відповідно до ч.1-6 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Відповідно до ч.10 ст.58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; 2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів; 3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті; 4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця; 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 7) витрати на страхування цих товарів.

Частиною третьою цієї ж норми передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях (ч.2 ст.64 МК України).

Оцінивши підстави прийняття рішення про коригування митної вартості №UA903000/2025/000452/2 від 05.11.2025, суд встановив таке.

Щодо зауваження відповідача до документів, що підтверджують оплату товару, зокрема відсутність у платіжному документі номеру інвойсу.

Так, відповідно до ч.4,5 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

При цьому спосіб, умови та порядок здійснення оплати за поставлені товари не є визначальними згідно наведених норм.

Під час здійснення митного оформлення декларантом позивача був наданий митному органу платіжний документ - свіфт №142 від 27.10.2025, у графі «призначення платежу» якого міститься посилання на відповідний контракт та на товар.

За висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 22 серпня 2019 року у справі №810/2784/18, від 25 травня 2021 року у справі №520/10386/2020, сама по собі відсутність у банківських документах посилання на інвойс чи проформу, за умови наявності вказівки на контракт та товари, які оплачуються, не є підставою для висновку щодо недостовірності наданої позивачем інформації про митну вартість товару.

Щодо зауваження митного органу про помилку в експортній митній декларації від 28.10.2025 № 25PLPPB0, у якій зазначено умови поставки EXW Ostrow Wielkopolski замість DAP Pystomuty.

Суд зауважує, що митна декларація країни відправлення за змістом ч. 2 ст. 53 МК України не є основним документом, який підтверджує митну вартість товарів. Відповідно до п. 7 частини третьої ст. 53 Митного кодексу копія митної декларації країни відправлення є додатковим документом, що подається (за наявності) декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів. Крім цього, декларант не впливає на заповнення експортної декларації і тому подає її митниці в такому вигляді, в якому отримав від відправника.

Окрім того, декларантом було надано митному органу листи Melle Sp.z.o.o. про помилку в експортній декларації від 31.10.2025 та лист Melle Sp.z.o.o. до митних органів Польщі від 31.10.2025 на внесення змін до такої декларації.

Надана декларантом митна декларація країни відправлення має форму електронного документа та містить усі необхідні ідентифікатори створення цього електронного документу країною відправлення, зокрема QR-кодовий ідентифікатор, що в свою чергу надає митному органу право, відповідно до приписів п. 5 ч. 5 ст. 54 МКУ, перевірити її автентичність, а в разі наявності відповідних сумнівів, звернутися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості.

Щодо зауваження митного органу з приводу знижки (discount) у розмірі 13 % на суму 115981,04 EUR, без зазначення від якої суми розраховано вказана знижка.

Згідно з п.1.2 контракту №17/04/2025 від 17.04.2025 найменування продукції, кількість, упакування, ціна та терміни постачання Товару узгоджуються Сторонами у рахунках на кожну окрему поставку Товару.

Відповідно до п.2.2 контракту № 17/04/2025 від 17.04.2025 Продавець може надавати Покупцю знижки на кожну окрему поставку Товару. Знижки на кожну поставку Товару зазначатимуться у відповідному рахунку на поставку кожної окремої партії Товару.

Наданий до митного оформлення рахунок № 25005893/FV/00002 від 28.10.2025 до Контракту № 17/04/2025 від 17.04.2025 містить інформацію про надану знижку у розмірі 11591,04 євро.

Щодо зауваження митного органу про те, що розмір знижок зазначених у проформі від 23.10.2025 № 25007316/SM/00002 відрізняється від розміру знижок вказаних у рахунку.

Суд зауважує, що проформа-інвойс за змістом ч. 2 ст. 53 МК України не є основним документом, який підтверджує митну вартість товарів при здійсненні купівлі-продажу товару.

Відповідно до п. 7 частини третьої ст. 53 Митного кодексу проформа-інвойс також не є додатковим документом, що подається (за наявності) декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів. Відтак, зауваження митного органу до такого документу не впливають на визначення митної вартості товару.

Щодо зауваження митного органу, що прайс-лист не містить розміру знижок на товар.

Відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України прайс-лист не є основним документом, який підтверджує митну вартість товарів.

У постанові від 23 жовтня 2020 року у справі № 810/690/17 Верховний Суд вказує, прайс-лис - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців; жодний нормативний акт, зокрема міжнародний, не встановлює вимоги до форми та змісту прайс-листів, тобто прайс-лист є документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатися на неповноту чи обмеженість його відомостей як на підставу для коригування митної вартості товару.

З приводу зауважень митного органу до транспортних документів.

Так, пунктом 5 частини 10 статті 58 МК України визначено, що до складових митної вартості належать витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, за умови якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Згідно рахунку № 25005893/FV/00002 від 28.10.2025 до Контракту №17/04/2025 від 17.04.2025 Сторони погодили умови поставки - DAP Пустомити за умовами Інкотермс 2020 року. DAP Incoterms 2020 (Delivered At Place) означає, що продавець несе всі витрати та ризики за доставку товару до узгодженого місця призначення, передаючи його покупцеві готовим до розвантаження, але не відповідає за митне очищення імпорту та саме розвантаження. Продавець оплачує всі витрати на транспортування до місця призначення, включаючи експортне митне оформлення, тоді як покупець відповідає за імпортне митне оформлення, збори та податки, а також за розвантаження товару в пункті призначення. З наведеного вбачається, що Покупець не несе жодних витрат на доставку товару на митну територію України, а тому транспортні витрати не включаються у митну вартість товару. Відтак, аналіз транспортних документів, укладених Продавцем товару з перевізником/експедитором жодним чином не впливає на митну вартість товарів при декларуванні зазначених товарів декларантом позивача, оскільки такі не підлягають до розрахунку митної вартості.

Таким чином, позивач під час митного оформлення надав усі необхідні документи, передбачені ч. 2 ст. 53 МК України, які чітко ідентифікували товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товару за ціною договору.

Водночас, митниця не довела наявність розбіжностей у документах, поданих позивачем, ознак підробки в них або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар.

Як уже зазначалось, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 57 МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Саме перший метод - за ціною договору обрав позивач під час декларування товару, однак відповідачем у спірному рішенні застосовано другорядний метод зокрема 2ґ.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями ст.ст. 59 і 60 МК України. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (ч. 4 ст. 57 МК України).

Приписами ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України чітко визначено перелік відомостей, які повинно містити прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, зокрема:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Також, як випливає з Правил заповнення рішень про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Обов`язковість чіткого визначення вказаної вище інформації, як обов`язкових реквізитів будь-якого рішення про коригування заявленої митної вартості товарів підтримується і наявною судовою практикою, зокрема відповідна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 14.08.2018 у справі № 821/1617/17, від 17.11.2022 у справі №807/221/18, від 20.06.2023 у справі №1.380.2019.006247.

Водночас, судом встановлено, що в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару, відсутнє належне обґрунтування неможливості застосування методу 2а, 2б, 2г, а застосування методу 2ґ для визначення митної вартості імпортованого товару обґрунтовано митницею виключно зазначенням номеру та дати іншої митної декларації.

Таким чином, суд констатує, що митний орган не навів жодних пояснень чи розрахунків щодо здійснених коригувань, а також детальної інформації про товари, які було використано в якості джерела інформації, про числові значення митної вартості таких товарів, умови поставки, країну походження, фактурну вартість, діапазон декларованих цін за ідентичні чи подібні товари тощо та відповідно не довів подібність (аналогічність) товарів, вказаних у митній декларації на яку посилається.

Суд також враховує, що відповідач має доступ до цінової бази усіх ввезених на митну територію України товарів та може відібрати за критерієм «код УКТЗЕД» всі митні оформлення за першим методом за певний період та проілюструвати діапазон оформленої митної вартості (від мінімальної до максимальної) ідентичних чи подібних товарів, вказавши обсяг поставок, країну походження тощо. Тому зазначення лише номерів та дат митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, без будь-якого обґрунтування їх вибору із сотень інших митних оформлень, без пояснення критеріїв відбору, а також докладної інформації щодо номенклатури, характеристик товару, умов його поставки тощо не підтверджує обґрунтованість визначеної відповідачем митної вартості товару та свідчить про свавільність оскаржуваного рішення.

Необхідно також звернути увагу на те, що зазначення в рішенні про коригування митної вартості лише номерів та дат митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів прямо суперечать вищезазначеним положенням законодавства, що є самостійною підставою для його скасування. Вказана позиція підтверджується уставленою судовою практикою Верховного суду, викладеною в постановах від 21.12.2018 у справі №815/1670/17, від 10.06.2020 у справі №1.380.2019.004752, від 19.09.2022 у справі №1.380.2019.004890.

Враховуючи наведені мотиви, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару є необґрунтованим, а відповідач не довів правомірності такого в частині застосування саме другорядного методу для визначення митної вартості імпортованого товару.

Адміністративні суди у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 КАС України).

Згідно ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням досліджених судом фактичних даних суд приходить висновку, що спірне рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA903000/2025/000452/2 від 05.11.2025, не відповідає критеріям, визначеним у ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, адже прийняте не на підставі, не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України а також необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень, а відтак порушують права та законні інтереси позивача, а тому підлягають скасуванню.

Окрім того, оскільки вказане рішення про коригування митної вартості стало підставою для прийняття картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 05.11.2025 №UA903050/2025/002741, то позовна вимога про її скасування є похідною та також підлягає задоволенню.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Щодо сплаченого позивачем судового збору, то згідно ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір відшкодовується позивачу в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA903000/2025/000452/2 від 05.11.2025 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA903050/2025/002741 від 05.11.2025.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО СТАНДАРД УКРАЇНА» (місцезнаходження: вул. Хмельницького Богдана, 10А, м. Пустомити, Львівський район, Львівська область, 81100; ) за рахунок бюджетних асигнувань Енергетичної митниці (місцезнаходження: вул. Світлицького, 28А, м. Київ, 04215; ) сплачений судовий збір в сумі 4844 (чотири тисячі вісімсот сорок чотири) грн 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Братичак Уляна Володимирівна