Справа № 646/13398/25
Суддя: Музиченко В. О.
Дата ухвалення: 2026-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Слобідський районний суд міста Харкова
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2026 року Слобідський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Музиченко В.О.,

за участю секретаря судового засідання Микитюк В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Гончарова В.В. звернулась до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом в якому просить: скасувати постанову 234/2П від 23.12.2024 винесену ІНФОРМАЦІЯ_3 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначила, що Начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 , полковником ОСОБА_2 винесено постанову № 234/2П від 23.12.2024 щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 . Постановою № 234/2 П від 23.12.2024 зазначено, що в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 виявлено факт порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію громадянином ОСОБА_1 . Під час перевірки встановлено, що співробітниками ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області 22.12.2024 о 10 годині 00 хвилин до ІНФОРМАЦІЯ_4 , що розташований у АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 259 КУпАП доставлено громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Під час розгляду справи встановлено, що 15.11.2024 року засобами поштового зв`язку «Укрпошта», а саме листом з рекомендованим повідомленням про вручення № 926, на адресу ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , було надіслано повістку № 1224429 про його виклик для звірки даних до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 14 год. 00 хв. 28 листопада 2024 року. Вказаний лист повернутий до ІНФОРМАЦІЯ_4 з відмітками «Повертається» та «Адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до штампу «Укрпошта Нова Водолага 2 Харківської області» на довідці про причини повернення/досилання, що міститься на листі з рекомендованим повідомленням про вручення № 926, відмітку про відсутність особи за адресою місця проживання проставлено 27.11.2024. Таким чином, на думку відповідача, громадянин ОСОБА_1 нібито своїми діями порушив вимоги абз. 1, 3 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 1 КУпАП. На підставі постанови ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. У військово-обліковому документі всі відомості, які необхідні для уточнення даних наявні в реєстрі, ОСОБА_1 оновив свої дані та до моменту винесення оскаржуваної постанови вони залишаються незмінними. Про факт винесення постанови № 234/2 П від 23.12.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_6 позивач дізнався з Порталу «Дія», де зазначено, що відносно ОСОБА_1 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 79757929 від 08.12.2025 року на підставі постанови № 234/2 П від 23.12.2024 року за фактом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Позивач не погоджується із зазначеною вище постановою. Оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, за відсутності належних та допустимих доказів, які підтверджують викладені в ній обставини, не може сама по собі свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. В оскаржуваній постанові не в повному обсязі викладено суть адміністративного правопорушення. Відповідачем до оскаржуваної постанови не долучено первинних документів обліку, які б свідчили про невиконання позивачем правил військового обліку, а також інших доказів, зокрема відомостей щодо здійснення перевірки функціонування системи військового обліку громадян України в органах державної влади, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях з приводу відсутності у таких інформації щодо позивача, як такого, що не перебуває на військовому обліку у відповідному ТЦК та не виконує правила військового обліку. Враховуючи вимоги закону строк переогляду та оновлення даних у позивача не настав, а дані які були у відповідача і не змінювалися. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, містяться посилання одразу на декілька постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме: постанова № 218/2П від 10.12.2024, постанова № 234/2 від 02.01.2025 та постанова № 234/2 від 23.12.2024. За таких обставин з тексту оскаржуваної постанови неможливо встановити, яку саме з наведених постанов позивач фактично отримував або від отримання якої саме постанови нібито відмовився. Вказана невизначеність унеможливлює однозначне встановлення фактичних обставин справи та порушує принцип правової визначеності. В матеріалах справи відсутні будь-які документи, які підтверджують, що ОСОБА_1 отримав повістку або був належним чином оповіщений про необхідність явки. Факт направлення повістки поштовим відправленням не є достатнім доказом належного оповіщення, якщо немає підтвердження її вручення адресату. Будь-які пояснення особи, покладені в основу постанови, не можуть бути єдиною підставою для визнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення. Відповідно до принципів адміністративного провадження, пояснення мають бути перевірені та підтверджені належними доказами, які у цій справі відсутні. Отже, постанова № 234/2П від 23.12.2024 є необґрунтованою, оскільки не підтверджена належними доказами, суперечить фактичним обставинам справи та підлягає скасуванню. Такі недоліки свідчать про поверхневий підхід при розгляді справи та оформленні матеріалів, що є підставою для скасування постанови через її невідповідність вимогам КУпАП та стандартам справедливого розгляду.

Ухвалою судді Основ`янського районного суду міста Харкова від 31.12.2025 року матеріали справи передані за підсудністю до Слобідського районного суду міста Харкова.

Ухвалою Слобідського районного суду м. Харкова від 02.02.2026 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.

Представником позивача подана заява про розгляд справи за відсутності її та позивача, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_3 надав відзив на позовну заяву в якому зазначено, що відповідно до повістки № 1224429 військовозобов`язаному ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 було необхідно з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 (Нова Водолага) 28.11.2024 о 14:00 годині для уточнення даних, однак ані 28.11.2024 року, ані протягом тижневого строку для прибуття позивач не з`явився та не повідомив про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ) , у зв`язку із чим на останнього було складено протокол № 234/2 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 1 КУпАП. У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних. Дослідивши зазначену повістку, можна дійти до висновку, що зазначена у ній адреса збігається із місцем проживання Позивача. Як вбачається з трекінку АТ «Укрпошта» 926, 27.11.2024 вищезазначене поштове відправлення було повернуто відправнику через відсутність одержувача за вказаною адресою та з огляду на те, що відмітка про його відсутність датована числом, яке було за один день до дати, коли позивачу необхідно було з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ) (27.02.2025), можна дійти до висновку, що відповідачем були здійсненні всі заходи для належного оповіщення військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Як вбачається із повістки, метою виклику позивача до ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ) є уточнення даних останнього. саме нез`явлення за повісткою стало причиною притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Твердження позивача про неналежне повідомлення останнього про розгляд справи та ненадання можливості надання пояснень по справі також не відповідає дійсності. Просили у задоволенні позову відмовити.

12.03.2026року представником позивача надані письмові пояснення по справі в яких представник позивача наголосила на безпідставності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та просила позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковником ОСОБА_2 винесено постанову № 234/2П від 23.12.2024 щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 . Постановою № 234/2 П від 23.12.2024 зазначено, що в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 виявлено факт порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію громадянином ОСОБА_1 .

Під час перевірки встановлено, що співробітниками ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області 22.12.2024 о 10 годині 00 хвилин до ІНФОРМАЦІЯ_4 , що розташований у АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 259 КУпАП доставлено громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У подальшому встановлено, що в період дії правового режиму воєнного стану, який введений Указом Президента України № 64/2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 (зі змінами), у порядку, визначеному п. 7 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», громадянином ОСОБА_1 порушено законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме: ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 за викликом у строк, зазначений у повістці, яка була надіслана йому засобами поштового зв`язку «Укрпошта» 15.11.2024 року, з викликом на 14 год. 00 хв. 28 листопада 2024 року.

Своєю бездіяльністю громадянин ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 3 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 3 п. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, викладених у додатку 1 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 (зі змінами), абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Під час розгляду справи встановлено, що 15.11.2024 року засобами поштового зв`язку «Укрпошта», а саме листом з рекомендованим повідомленням про вручення № 926, на адресу ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , було надіслано повістку № 1224429 про його виклик для звірки даних до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 14 год. 00 хв. 28 листопада 2024 року. Вказаний лист повернутий до ІНФОРМАЦІЯ_4 з відмітками «Повертається» та «Адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до штампу «Укрпошта Нова Водолага 2 Харківської області» на довідці про причини повернення/досилання, що міститься на листі з рекомендованим повідомленням про вручення № 926, відмітку про відсутність особи за адресою місця проживання проставлено 27.11.2024. З огляду на викладене, у даному конкретному випадку достовірно встановлено, що повістка № 1224429 про виклик ОСОБА_1 для звірки даних до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 14 год. 00 хв. 28 листопада 2024 року, надіслана 15.11.2024 року засобами поштового зв`язку, а саме листом з рекомендованим повідомленням про вручення № 926, на адресу: АДРЕСА_1 , вважається врученою належним чином 27.11.2024 року.

Таким чином, громадянин ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги абз. 1, 3 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 1 КУпАП.

На підставі постанови ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Відповідно до роздруківки з застосунку «Резерв+», ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_8 ( АДРЕСА_1 ), звання солдат, номер у реєстрі Оберіг 9, ВОС 999097. Постановою ВЛК від 14.09.2022 р. визнаний непридатним в мирний час, обмежено придатним у воєнний час. Мається відмітка, що дані уточнено вчасно.

Згідно тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 06.09.2022 року при ІНФОРМАЦІЯ_4 визнаний обмежено придатним до військової служби гр. ІІ ст. 62-б наказу МО України № 402-2008.

Так, 16.11.2025 ІНФОРМАЦІЯ_9 ( ОСОБА_3 ) військовозобов`язаному ОСОБА_1 поштовим зв`язком АТ «Укрпошта» була направлена повістка № 1224429, яка сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, за місцем його реєстрації (проживання), а саме АДРЕСА_1 , про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_8 ( АДРЕСА_1 ) на 28.11.2024 о 14:00 год. для уточнення даних. Вищезазначена повістка № 1224429 була повернута до ІНФОРМАЦІЯ_8 ( АДРЕСА_1 ) з поміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Надаючи оцінку правомірності дій відповідача, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено.

За змістом ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період і тягне накладення штрафу у розмірі від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, дію якого неодноразово продовжено та який діє дотепер.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про оборону України» захист Вітчизни, незалежності територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Положенням ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Відповідно до ч. 7 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Згідно з п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно абз. 6 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Як визначено ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (ст. 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Відповідно до ст. 283 КпАП України розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до положень КУпАП вищевказані обставини встановлюються на підставі доказів.

Згідно зі ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» правовою основою мобілізаційної підготовки та мобілізації є Конституція України, Закон України «Про оборону України», цей та інші закони України, а також видані відповідно до них нормативно-правові акти.

Положенням ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися:

військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях;

резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин;

військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку;

військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів;

особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Отже, враховуючи вимоги абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» всі військовозобов`язані, окрім тих що відносяться до абз. 2-6, зобов`язані протягом 60 днів уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Згідно з ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, окрім іншого:

уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (абзац 2);

виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством (абзац 6).

Положення ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» викладено в редакції Закону № 3633-IX від 11.04.2024, який набув чинності 18.05.2024.

Відтак, починаючи з 18.05.2024, з урахуванням вимог ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які перебувають на військовому обліку зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з абз. 4 п. 1 ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 (далі - Закон №3633-ІХ) громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані:

у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності);

у разі перебування за кордоном - шляхом повідомлення на офіційну електронну адресу або на офіційний номер телефону, які зазначені на офіційному сайті територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Диспозицією ч. 1 ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

У зв`язку із набранням 19.05.2024 чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 210-1 КУпАП доповнено частиною 3, а саме: щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Після оголошення Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 загальної мобілізації, в розумінні ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», на всій території України діє особливий період.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що незалежно від наявності повістки про його виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, позивач зобов`язаний виконувати вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Матеріали справи містять підтвердження, що позивач свої дані оновив вчасно, що підтверджено роздруківкою із застосунка «Резерв+». Крім того, суд зазначає, що позивач проходив ВЛК та визнаний не придатним у мирний час та обмежено придатним у воєнний час.

На сьогоднішній день позивач має оформлену відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі абз. 2, ч.3 ст. 2,3 Закону України " Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Дані про відстрочку були також відображені у застосунку «Резерв+».

Зі змісту оскаржуваної постанови неможливо встановити мету виклику військовозобов`язаного, з огляду на вчасне оновлення останнім даних та наявністю відстрочки від призову на військову службу та можливість відповідача самостійно встановити необхідні дані шляхом електронної інформаційної взаємодії.

У зв`язку з чим суд враховує такі положення законодавства.

Відповідно до п. 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок призову), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Згідно з п. 28 Порядок призову виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).

Як визначено п. 29 Порядку призову, у повістці, серед іншого, зазначається: мета виклику до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ;

Відповідно до п. 41 Порядку призову належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ, у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку є:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про такі адміністративні правопорушення як порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх з необережності (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) врегульовано Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства оборони України № 3 від 01.01.2024, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 05.01.2024 за № 36/41381 (далі - Інструкція).

Крім того, суд зазначає, що відповідно до примітки до ст. 210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Таким чином, законодавець чітко визначив умову, за якої положення ст. 210-1 КУпАП не застосовуються за відсутності можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, держателями (розпорядниками) яких є державні органи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» держателем Реєстру є Міністерство оборони України (далі - Держатель Реєстру), розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України (далі - розпорядник Реєстру), а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру.

Положенням ч. 5 ст. 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» визначено, що органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є, зокрема, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.

Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.

Згідно з ч. 3 ст.14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.

Цією нормою передбачено перелік державних органів, від яких Органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді персональні відомості призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Електронна інформаційна взаємодія, у тому числі надання відповідних відомостей, між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною, здійснюється відповідно до законів України «Про публічні електронні реєстри», «;Про розвідку» та в порядку, визначеному Держателем Реєстру спільно з відповідним державним органом.

Відповідно до абзацу 4 пункту 34 Порядку призову, повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки … надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником. При цьому день явки за викликом резервіста або військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом 7 діб.

Згідно пункту 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 року рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Отже, в ході розгляду справи, судом не встановлено належного оповіщення позивача про його виклик до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та мети виклику військовозобов`язаного.

Відповідно до ч.4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Положенням ч. 1 ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана, по-перше, встановити склад правопорушення, яким відповідно до статті 9 КУпАП є протиправна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

До того ж ст. 268 КУпАП визначені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

У постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, не зазначено, які саме конкретно відомості про себе (персональні дані) позивач був зобов`язаний уточнити і не уточнив, а отже, не в повному обсязі викладено суть (об`єктивну сторону) адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, що не відповідає наведеним вище вимогам.

Аналізуючи обставини справи та досліджені докази, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП.

При цьому, суд враховує висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 26.04.2018 у справі № 338/1/17, згідно з якими сама по собі оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом його вчинення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду вже зафіксованого правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 зазначено, що обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ.

Згідно з частиною 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оцінюючи дії службової особи відповідача, якою прийнято оскаржувану постанову, на відповідність критеріям, викладеним у ч. 2 ст. 2 КАС України, суд дійшов висновку, що, приймаючи оскаржувану постанову, посадовою особою не дотримано встановлених законом підстав та порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

В ході розгляду справи відповідач, на якого в силу положення ст. 77 КАС України, покладений обов`язок щодо доказування правомірності своїх дій, не довів належними та допустимими засобами доказування факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки оскаржувана постанова прийнята ІНФОРМАЦІЯ_3 , то витрати зі сплати судового збору за подання позову та заяви про забезпечення позову на користь позивача підлягають з відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. 5, 19, 7, 241 246, 250, 251, 255, 286, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову № 234/2П від 23.12.2024 винесену ІНФОРМАЦІЯ_3 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі у виді сплаченого судового збору за подання позову до суду в розмірі 606 (шістсот шість) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_10 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя - В. О. Музиченко