Справа № 140/2416/26
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2026-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

31 березня 2026 року ЛуцькСправа № 140/2416/26
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання про залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України про визнання протиправними дій щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення в період з 26.11.2016 по 01.03.2018;

зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення в період з 26.11.2016 по 01.03.2018 з встановленням базового місяця січня 2008 року;

визнання протиправною бездіяльність щодо не нарахування та невиплати грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2016-2017 роки, щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889, за період з 26.11.2016 по 01.03.2018 з врахуванням індексації грошового забезпечення;

зобов`язання нарахувати та виплатити грошову допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2016-2017 роки, щомісячну додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889, за період з 26.11.2016 по 01.03.2018 з врахуванням індексації грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум;

визнання протиправною бездіяльність щодо не нарахування та невиплати грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2016-2017 роки з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889;

зобов`язання нарахувати та виплатити грошову допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2016-2017 роки з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889, з урахуванням виплачених сум;

визнання протиправною бездіяльність щодо не нарахування та невиплати в період з 01.03.2018 по 24.12.2021 індексації грошового забезпечення в повному обсязі відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078;

зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення в період з 01.03.2018 по 24.12.2021 в повному обсязі відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078;

визнання протиправною бездіяльність щодо не нарахування та невиплати грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2018-2021 роки з врахуванням індексації грошового забезпечення та індексації-різниці;

зобов`язання нарахувати та виплатити грошову допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2018-2021 роки з врахуванням індексації грошового забезпечення та індексації-різниці, з урахуванням виплачених сум;

визнання протиправною бездіяльність щодо не нарахування та невиплати грошового забезпечення з 29.01.2020 по 24.12.2021 з врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (на 01.01.2020, 01.01.2021);

зобов`язання здійснити перерахунок та виплатити грошове забезпечення за період з 29.01.2020 по 24.12.2021 виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (на 01.01.2020, 01.01.2021), на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням виплачених сум;

визнання протиправною бездіяльність щодо нарахування та виплати грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020-2021 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні без їх обчислення із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (на 01.01.2020, 01.01.2021), на відповідні тарифні коефіцієнти;

зобов`язання здійснити перерахунок та виплатити грошову допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2020-2021 роки, одноразову грошову допомогу при звільненні, обчисливши їх із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (на 01.01.2020, 01.01.2021), на відповідні тарифні коефіцієнти, з урахуванням виплачених сум.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 02.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Одночасно з поданням відзиву на позовну заяву відповідач подав клопотання про залишення позову без розгляду. Дане клопотання обґрунтоване тим, що позивач дізнався про нараховані та виплачені суми грошового забезпечення при звільненні з військової служби, а саме: 24.12.2021, проте звернувся з цим позовом лише у лютому 2026, тобто з очевижним пропуском тримісячного строку звернення до суду.

Позивач заперечень на дане клопотання не подав.

Відповідно до частини третьої статті 166 КАС України заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Отже, розгляд клопотання про залишення позову без розгляду за встановленим судом порядком проведено в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов висновку про відсутність підстав для залишення позовної заяви без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із абзацом першим частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною третьою статті 122 КАС України визначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною п`ятою статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Зі змісту наведених норм слідує, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлено місячний строк і цей строк обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас Верховний Суд у постанові від 25.04.2023 у справі №380/15245/22 сформував висновок щодо строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці військовослужбовців, відповідно до якого, вирішуючи питання про те, якою нормою закону слід керуватися при розгляді цієї справи, суд, зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, наголошує, що положення статті 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 №2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України від 01.07.2022 №2352-IX, який набрав чинності з 19.07.2022, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції:

«Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

Верховним Судом у складі cудової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду в постанові від 21.03.2025 у справі №460/21394/23 викладена наступна правова позиція щодо застосування строків звернення до суду:

Якщо мають місце тривалі правові відносини, які виникли під час дії статті 233 КЗпП України, у редакції, що була чинною до 19 липня 2022 року, та були припинені на момент чинності дії статті 233 КЗпП України, в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», то у такому випадку правове регулювання здійснюється таким чином: правовідносини, які мають місце у період до 19 липня 2022 року, підлягають правовому регулюванню згідно з положенням статті 233 КЗпП України (у попередній редакції); у період з 19 липня 2022 року підлягають застосуванню норми статті 233 КЗпП України (у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин») (пп. 65.1 - 65.2 п. 65 постанови).

Отже, до 19.07.2022 строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати при звільненні, не обмежений трьома місяцями.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 26.11.2016 до 24.12.2021 проходив військову службу в складі військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 24.12.2021 №284 підполковника ОСОБА_1 , офіцера відділу утримання засобів ураження управління утримання та ремонту засобів ураження Центрального управління забезпечення засобами ураження Озброєння військової частини НОМЕР_1 , звільненого з військової служби наказом начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 20.12.2021 №146 у відставку за підпунктом «б» (за станом здоров`я) відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» …. з 24.12.2021 виключений зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.

Оскільки позивач звільнений з військової служби у в/ч НОМЕР_1 24.12.2021, тобто в період дії статті 233 КЗпП України (у попередній редакції), тому тримісячний строк звернення до суду, встановлений нормами вказаної статті у редакції, що діє з 19.07.2022, в даному випадку застосуванню не підлягає.

У клопотанні про залишення позовної заяви без розгляду в/ч НОМЕР_1 помилково покликається, що позивач пропустив тримісячний строк звернення до суду, оскільки в даному випадку до спірних правовідносин слід застосовувати норми спеціального закону, а саме статтю 233 КЗпП України

З огляду на викладене доводи в/ч НОМЕР_1 про пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду є помилковими, а клопотання про залишення позовної заяви без розгляду - безпідставним та таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 122, 123, 166, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України про залишення позову без розгляду відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її складення та не може бути оскаржена.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій