Справа № 200/4137/25
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2026-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року справа №200/4137/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Гайдара А.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 січня 2026 року у справі № 200/4137/25 (головуючий І інстанції Чекменьов Г.А.) за позовом Ткаліча Дениса Владиславовича в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Ткаліч Денис Владиславович в інтересах ОСОБА_1 а (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_2 (далі - відповідач ), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність, що полягає у неприйнятті рішення за результатами розгляду заяви від 13.11.2024 про виплату грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_2 , який зник безвісти 17.04.2022;

- зобов`язати належним чином розглянути заяву від 13.11.2024 про виплату грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_2 , який зник безвісти 17.04.2022 та прийняти рішення у відповідності до Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 884.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13 січня 2026 року замінено відповідача - Військову частину НОМЕР_2 на його правонаступника - Військову частину НОМЕР_1 .

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 січня 2026 року позов задоволений:

- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 13.11.2024 про виплату грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_2 , який зник безвісти 17.04.2022;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.11.2024 про виплату грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_2 , який зник безвісти 17.04.2022, відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 884, з урахуванням висновків суду про наявність у позивача права на отримання такого грошового забезпечення у повному обсязі.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та відмовити у задоволені позову через порушення норм матеріального права.

Апелянт зазначив, що відповідно до пункту 4 Порядку №884 виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації). До заяви додаються: копії сторінок паспорта повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і реєстрацію місця проживання (перебування); довідка про реєстрацію місця проживання (перебування) членів сім`ї (у разі відсутності такої інформації в паспорті); копія свідоцтва про шлюб (у разі наявності); копії свідоцтв про народження дітей (у разі наявності); копія документа, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це контролюючому органу і мають відмітку в паспорті, копія сторінки паспорта з такою відміткою).

Зазначеного переліку документів позивачем не долучено до своєї заяви від 13.11.2024.

Крім цього, відповідно до пункту 7 Порядку №884 виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

Враховуючи відсутність відомостей про повторне укладення шлюбу військовослужбовцем ОСОБА_2 , прийняття рішення про виплату грошового забезпеченню позивачу суперечило б вимогам пункту 7 Порядку №884.

Разом з тим, суд першої інстанції не вірно надав оцінку діям військової частини НОМЕР_2 , вказавши, що відповідач не мав права запитувати відомості про цивільний шлюб безвісти зниклого. 26.02.2025 з урахуванням підготовлених військовою частиною НОМЕР_2 запитів, до військової частини НОМЕР_2 надійшли відомості з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо військовослужбовця ОСОБА_2 , з яких вбачається наявність інших претендентів на отримання грошових виплат, на отриманні яких позивач наполягає одноособово.

Враховуючи відомості, викладені вище, відповідач наголошує, що відмова у здійсненні нарахувань позивачу була аргументована та законна, доведена до позивача, у зв`язку із чим підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у її задоволені.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, який листом повідомив, що зазначена справа зареєстрована через «ЄСІТС», тому в паперовому вигляді відсутня, електронну картку справи можна отримати, витребував справу з ЦБД КП «Діловодство спеціалізованого суду».

За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).

Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).

За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, відзиву, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення, з 22.08.2019 по 27.03.2024, з 23.08.2024 по 20.02.2025 проходив військову службу у складі ВЧ НОМЕР_4 , що підтверджується відомостями, включеними до військового квитка ОСОБА_1 та витягами з наказу командира ВЧ НОМЕР_5 (по стройовій частині) від 27.03.2024 № 89, від 20.02.2025 № 51.

Згідно з копією свідоцтва про народження, виданого Курахівським відділом РАЦС Мар`їнського району Донецької області, серії НОМЕР_6 від 07.05.1991 позивач є сином ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 , 1962 року народження, проходив службу у Військовій частині НОМЕР_2 на посаді сержанта з матеріального забезпечення стрілецької роти та 17.04.2022 під час захисту територіальної цілісності України від російських окупаційних військ поблизу н.п. Старомайорське Донецької області зник безвісти.

Копіями сповіщення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.07.2022 № 15/711 та наказу командира ВЧ НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 19.06.2022 № 13 "Про результати службового розслідування за фактом безвісного зникнення військовослужбовців" підтверджується, що 17.04.2022 ОСОБА_2 зник безвісті за особливих обставин в умовах здійснення необхідних заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф в районі ведення бойових дій.

За копією витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин від 13.05.2025 № 49 місцезнаходження ОСОБА_2 не встановлено, його розшук продовжується.

13.11.2024 позивач звернувся через ІНФОРМАЦІЯ_2 до ВЧ НОМЕР_2 із заявою про виплату грошового забезпечення безвісті зниклого військовослужбовця ОСОБА_2 з тих підстав, що він ОСОБА_1 є повнолітнім сином та проживав разом з ОСОБА_2 , який на момент зникнення безвісті (17.04.2022) не перебував у шлюбі, а тому ОСОБА_1 має право на отримання грошового забезпечення свого батька ОСОБА_2 та бажає скористатись цим правом.

До заяви додано:

копії паспорту, РНОКПП, свідоцтва про народження;

копію довідки про внесення відомостей до Державного демографічного реєстру;

копію довідки про зареєстрованих осіб від 29.10.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

копію свідоцтва про розірвання шлюбу від 06.03.2020, виданого Мар`їнським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків);

копію сповіщення про зникнення від 01.07.2022;

копію довідки за реквізитами банку;

копію витягу з ЄРДР.

Листом за підписом командира Військової частини НОМЕР_2 від 09.12.2024 № 1555/5025 позивачу відмовлено у здійсненні нарахувань. Зазначено, що з огляду на документи, долучені позивачем до своєї заяви, відповідач не може визначити коло осіб, які мають право на отримання виплат, що може вплинути на права потенційних отримувачів коштів, чиї права таким рішенням можуть бути порушені, а саме: відсутність відомостей про цивільний шлюб зниклого станом на 17.04.2022; наявність інших дітей.

Також, роз`яснено можливість повторно звернутися до відповідача із наданням додаткових письмових документів на підтвердження відомостей, викладених у заяві.

Позивач 14.02.2025 повторно звернувся через ІНФОРМАЦІЯ_2 до відповідача із новою заявою від 10.02.2025 про виплату грошового забезпечення військовослужбовця, який зник безвісти, ОСОБА_2 , яка 15.02.2025 за вх. №13/ВХЗВГ надійшла до відповідача.

Листом за підписом командира Військової частини НОМЕР_2 від 27.02.2025 №1555/956 позивачу вдруге відмовлено у задоволення заяви з причин відсутності письмового особистого розпорядження військовослужбовця ОСОБА_2 , наявності доньки - ОСОБА_3 , 1989 року народження та батька - ОСОБА_4 .

Згідно з наявними матеріалами справи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 від 05.09.1989).

05.09.2012 ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_5 та взяла прізвище ОСОБА_6 , що підтверджується копією паспорту громадянина України ОСОБА_7 серії НОМЕР_8 .

ОСОБА_7 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 07.09.2010 по 02.08.2013.

В матеріалах справи наявна копія паспорту громадянина рф ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Листом Покровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 29.04.2025 № 90/91-26-25-28.33/28.33 повідомлено, що витягу з Реєстру інформації про відсутність дітей та державної реєстрації шлюбу не передбачено.

Апеляційний суд надає правову оцінку спірним правовідносинам та враховує наступне.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20.12.1991 № 2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі - Закон № 2011-ХІІ).

За ст. 1 Закону № 2011-ХІІ соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 2 Закону № 2011-XII ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

За статтею 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Спірні відносини врегульовані нормами частини 6 статті 9 Закону № 2011-XII, яка на час розгляду справи діє у такій редакції (абзаци четвертий та п`ятий):

У разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону грошове забезпечення виплачується дружині (чоловіку), законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей, дітям з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам та батькам військовослужбовців (крім тих із зазначених осіб, які одержують від військовослужбовця аліменти, а також батьків, позбавлених батьківських прав, за умови що ці права не були поновлені). Таким особам рівними частками виплачується частина грошового забезпечення, що в загальній сумі не перевищує 50 відсотків грошового забезпечення, визначеного після здійснення встановлених законом відрахувань.

У разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону та осіб, зазначених в абзаці четвертому цього пункту, грошове забезпечення виплачується повнолітнім дітям, рідним братам (сестрам), законним представником яких є військовослужбовець. Таким особам рівними частками виплачується частина грошового забезпечення, що в загальній сумі не перевищує 20 відсотків грошового забезпечення, визначеного після здійснення встановлених законом відрахувань.

Проте, вирішуючи справу, суд враховує, що зміни до пункту 6 статті 9 Закону № 2011-XII, що стосується грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, зокрема кола осіб, які мають право на отримання виплат та розміру виплат, набули чинності 01 лютого 2025 року відповідно до Закону України від 8 жовтня 2024 року № 3995-IX.

Оскільки батько позивача зник безвісті 17.04.2022, а позивач звернувся із заявою про виплату грошового забезпечення 13.11.2024, враховуючи дію законів у часі, суд застосовує редакцію частини 6 статті 9 Закону № 2011-XII, яка діяла на час виникнення спірних відносин:

За військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців:

дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

Тобто, вказаними нормами закону за відсутності дружини, була прямо передбачена виплата грошового забезпечення повнолітнім дітям, які проживають разом з військовослужбовцем.

За матеріалами справи ОСОБА_2 на момент зникнення безвісті не перебував у шлюбі, а позивач, як повнолітній син, проживав разом з ним.

Посилання відповідача на наявність повнолітньої доньки зниклого безвісті не є обґрунтованим, оскільки вона спільно не проживала. Наявність батька зниклого безвісті не впливає на вирішення спору, оскільки грошове забезпечення батькам зниклого безвісті виплачується лише якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

З наведених підстав за матеріалами прави суд встановив наявність у позивача права на отримання грошового забезпечення зниклого безвісті батька ОСОБА_2 .

Крім того, суд враховує, що відповідно до редакції частини 6 статті 9 Закону № 2011-XII, яка діяла на час виникнення спірних відносин, грошове забезпечення підлягає виплаті у повному обсязі без застосування відсоткового розміру, застосованого у подальшій редакції закону.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (частина 4 статті 9 Закону № 2011-XII).

Наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок № 260).

Порядок виплати грошового забезпечення в разі захоплення в полон чи заручниками, смерті (загибелі) військовослужбовців або якщо вони визнані безвісно відсутніми чи оголошені померлими визначений розділом ХХХ Порядку № 260.

За пунктом 3 розділу ХХХ Порядку № 260 грошове забезпечення військовослужбовцям, захопленим у полон або заручниками (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно), а також інтернованим в нейтральних державах або безвісно відсутнім, виплачується відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року № 884 (далі - Порядок № 884), військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 884 виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).

До заяви додаються:

копії сторінок паспорта повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і реєстрацію місця проживання (перебування);

довідка про реєстрацію місця проживання (перебування) членів сім`ї (у разі відсутності такої інформації в паспорті);

копія свідоцтва про шлюб (у разі наявності); копії свідоцтв про народження дітей (у разі наявності);

копія документа, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це контролюючому органу і мають відмітку в паспорті, - копія сторінки паспорта з такою відміткою).

За п. 5 Порядку № 884 командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі.

У рішенні про відмову у виплаті грошового забезпечення обов`язково зазначаються підстави для такої відмови.

Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) приймає рішення про відмову у виплаті у разі:

подання заяви особами, що не зазначені в пункті 7 цього Порядку;

подання не в повному обсязі документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку;

подання заяви з порушенням строків, визначених абзацами шостим і сьомим пункту 6 цього Порядку;

з`ясування в установленому законодавством порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовця в полон, самовільного залишення військової частини (установи, організації), місця служби або дезертирування.

Прийняття рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення у зв`язку з поданням не в повному обсязі документів не позбавляє заявників права звернутися до командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації) повторно після усунення причин, що стали підставою для відмови у виплаті. Рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення може бути оскаржено у судовому порядку.

На підставі викладеного, апеляційний суд погоджує висновок суду першої про:

- визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 13.11.2024 про виплату грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_2 , який зник безвісти 17.04.2022;

- зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.11.2024 про виплату грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_2 , який зник безвісти 17.04.2022, відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 884, з урахуванням висновків суду про наявність у позивача права на отримання такого грошового забезпечення у повному обсязі.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 січня 2026 року у справі № 200/4137/25 за позовом Ткаліча Дениса Владиславовича в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 31 березня 2026 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.А. Блохін

А.В. Гайдар