Справа № 240/16113/24
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2026-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 240/16113/24

30 березня 2026 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Капустинського М.М. Шидловського В.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2025 року позов задоволено.

Не погодившись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу.

14 травня 2025 року ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

27 березня 2026 року позивачем подано заяву про відвід суддів Сапальової Т.В., Капустинського М.М., Шидловського В.Б.

Заява мотивована тим, що позивач не погоджується з процесуальними діями суддів, які він розцінює як упередженість при розгляді даної справи, тому у останнього виникають сумніви в об`єктивності та неупередженості суддів під час розгляду даної справи.

Розглянувши заяву про відвід суддів Сапальової Т.В., Капустинського М.М., Шидловського В.Б. , зазначається наступне.

В обґрунтування наявності підстав для відводу суддів Сапальової Т.В., Капустинського М.М., Шидловського В.Б. заявник вказує, що ними порушується п.1 ст.2 КАС України, а саме своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Перевіряючи доводи заяви про відвід суддів Сапальової Т.В., Капустинського М.М., Шидловського В.Б. зазначається наступне.

Згідно зі статями 126, 129 Конституції України незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною 1 статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Відповідно до статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Частиною третьою статті 39 КАС України передбачено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Проаналізувавши аргументи, якими позивач обґрунтовує заявлений відвід, колегія суддів вважає, що такі не доводять наявності обставин, які б безпосередньо свідчили про пряму чи опосередковану заінтересованість судді в результаті розгляду даної справи, і які б викликали сумнів у його неупередженості або об`єктивності, а також інших підстав, передбачених ст. ст. 36, 37 КАС України, які б унеможливлювали розгляд справи вказаним суддею та викликали необхідність його відводу.

Позивач не зазначає конкретних обставин, передбачених статтею 36 КАС України, які, на його переконання, свідчать про неможливість участі у розгляді справи колегією суддів у складі Сапальової Т.В., Капустинського М.М., Шидловського В.Б. . У заяві відсутні посилання на конкретні факти прояву даними суддями поведінки, яка б свідчила про заінтересованість в результаті розгляду цієї справи.

Таким чином, зазначені в обґрунтування заяви про відвід суддів у даній справі доводи не підтверджують наявності обов`язкових підстав відводу, встановлених чинним процесуальним законодавством, та не вказують на наявність підстав для висновку про упередженість або безсторонність суддів.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Частиною 4 ст. 40 КАС України передбачено, що якщо суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід..

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 325 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

визнати необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Сапальової Т.В., Капустинського М.М., Шидловського В.Б. та відмовити у її задоволенні.

Справу №240/16113/24 передати для вирішення питання про відвід, судді, що визначається у порядку, встановленому статтею 31 КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Капустинський М.М. Шидловський В.Б.