Справа № 260/2153/24
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2026-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 р. м. Чернівці Справа № 260/2153/24

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не розгляді рапорту позивача, про переміщення з бойової посади "стрілець - оператор" на не бойову за станом здоров`я;

- зобов`язати відповідача прийняти рішення про переміщення позивача з бойової посади "стрілець - оператор" на не бойову за станом здоров`я;

- зобов`язати відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

1. Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що згідно довідки військово -лікарської комісії, його визнано обмежено придатним до військової служби та непридатним до служби у десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спец спорудах; придатним до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.

З огляду на наведене, останнім подано відповідний рапорт на ім`я командира Військової частини НОМЕР_2 , про переміщення його із бойової посади «стрілець-оператор» - на не бойову, враховуючи стан здоров`я та організувати проходження служби у частинах забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.

Разом з тим, станом на день звернення до суду, рапорт не розглянуто та відповідне рішення не прийнято. Відтак, позивач вважає свої права порушеними, а бездіяльність відповідача щодо не розгляду по суті рапорту про переміщення протиправною.

2. Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого заперечив щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Заперечуючи проти позову зазначив, що позовні вимоги є необґрунтованим, неправомірним, передчасним та таким, що не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до пункту 113 Розділу ІV Положення про походження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, переміщення військовослужбовця за станом здоров`я або за станом здоров`я членів його сім`ї здійснюється за рапортом військовослужбовця та за наявності відповідного медичного висновку.

З огляду на те, що позивач не звертався саме до Військової частини НОМЕР_1 з будь - якими рапортами, відтак і відсутні підстави для задоволення позову.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ В СПРАВІ.

1. Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду здійснено заміну відповідача військової частини НОМЕР_2 на його правонаступника військову частину НОМЕР_1 .

2.Ухвалою суду прийнято до свого провадження адміністративну справу за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження без повідомленням (виклику) сторін за наявними в справі матеріалами.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ ТА ВІДПОВІДНІ ПРАВОВІДНОСИНИ.

1. ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 .

2. Згідно довідки військово-лікарської комісії №11526 від 29.11.2023 р. позивачеві встановлено діагноз: бронхіальна астма третього ступеня, персистуюча, неповний медикаментозний контроль, ремісія; IgE залежна форма ДНІ; полівалентна сенсибілізація до побутових алергенів; доліхосигма; хронічний круглорічний алергічний риніт, нестійка ремісія; короткозорість слабкого ступеню обох очей.

Згідно зазначеної довідки ОСОБА_1 визнано обмежено придатним до військової служби; непридатним до служби у десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спец спорудах; придатним до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.

3. 12.02.2024 р. позивачем подано відповідний рапорт на ім`я командира Військової частини НОМЕР_2 про переміщення його із бойової посади «стрілець-оператор» - на не бойову, враховуючи стан здоров`я останнього та організувати проходження служби у частинах забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах, що підтверджується матеріалами справи.

4. 11.03.2024р. на адреси Військової частини НОМЕР_2 та ІНФОРМАЦІЯ_1 направлені скарги щодо відсутності реагування на поданий рапорт ОСОБА_2 , що підтверджується матеріалами справи.

5. Згідно витягу із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 командира Військової частини НОМЕР_1 № 74-РС від 06.07.2024 року встановлено, що відповідно до частини другої статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військову службу солдату ОСОБА_1 з 24 квітня 2024 року - призупинено, у зв`язку з самовільним залишенням військової частини 02 березня 2024 року.

ДО ВКАЗАНИХ ПРАВОВІДНОСИН СУД ЗАСТОСОВУЄ НАСТУПНІ ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНОДАВСТВА ТА РОБИТЬ ВИСНОВКИ ПО СУТІ СПОРУ.

1. Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні Військової служби регламентовано Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-ХІІ).

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження Військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з ч.4 ст.2 Закону № 2232-ХІІ порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження Військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Приписами ч.7 та 13 ст.6 Закону № 2232-ХІІ обумовлено, що порядок призначення на військові посади встановлюється Конституцією України, законами України, положеннями про проходження військової служби, про проходження громадянами України служби у військовому резерві.

Військовослужбовці у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби, можуть бути направлені для подальшого проходження військової служби з одного військового формування до іншого з виключенням із списків особового складу формування, з якого вибули, та включенням до списків особового складу формування, до якого прибули.

2. Положення про проходження громадянами України Військової служби у Збройних Силах України, затверджено Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (далі - Положення № 1153/2008).

Пунктом 82 зазначеного Положення визначено, що призначення військовослужбовців на посади здійснюється: 1) на вищі посади - у порядку просування по службі; 2) на рівнозначні посади, зокрема, за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії; 3) на нижчі посади, зокрема, за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії.

Згідно п.109 Положення № 1153/2008 вибуття до нового місця служби військовослужбовця здійснюється після надходження витягу з наказу відповідного командира (начальника) Військової частини про призначення, в тому числі доведеного технічними засобами передачі документованої інформації. Виключення військовослужбовця зі списків особового складу Військової частини має відбутися після здавання посади, але не пізніше ніж через місяць від дня одержання військовою частиною зазначеного витягу з наказу або іншого письмового повідомлення про переміщення по службі військовослужбовця.

До зазначеного строку не включається час перебування військовослужбовця у відпустці, відрядженні, на лікуванні чи під вартою.

Відповідно до п.110 Положення № 1153/2008 переміщення військовослужбовців здійснюється в разі, коли звільнення їх із посад або призначення на інші посади належить до номенклатури призначення різних посадових осіб.

Переміщення осіб рядового складу, сержантського та старшинського складу за наявності обґрунтованих підстав з урахуванням висновків атестування, рекомендацій їх безпосередніх і прямих начальників на підставі клопотань командирів (начальників), які порушили питання про переміщення, здійснюється: між з`єднаннями, військовими частинами, оперативними командуваннями - наказами посадової особи, якій підпорядковані відповідні з`єднання, військові частини та оперативні командування; між видами Збройних Сил України та військовими частинами, які підпорядковані начальникам структурних підрозділів Генерального штабу Збройних Сил України, - наказом Головнокомандувача Збройних Сил України. У період дії - воєнного стану таке переміщення здійснюється наказом начальника Генерального штабу Збройних Сил України; між військовими частинами видів, родів військ (сил) Збройних Сил України та військовими частинами, які підпорядковані Міністерству оборони України, - наказом керівника служби персоналу Міністерства оборони України.

Форма та порядок надання клопотання визначаються Міністерством оборони України.

Переміщення осіб офіцерського складу між видами Збройних Сил України, з`єднаннями, військовими частинами та оперативними командуваннями, здійснюється наказами посадової особи, якій підпорядковані відповідні види Збройних Сил України, з`єднання, військові частини та оперативні командування, крім посад, що належать до повноважень вищої посадової особи.

Призначення на посади, що належать до номенклатури посад нижчої посадової особи, здійснюється наказами тих командирів (начальників), до номенклатури призначення яких належать посади, з яких переміщуються військовослужбовці.

Пунктом 112 Положення № 1153/2008 визначено, що військовослужбовець може бути переміщений на нове місце Військової служби з однієї Військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 цього Положення, а також якщо з урахуванням вчиненого правопорушення військовослужбовець, якому призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, не може бути залишений на посаді, пов`язаній із керівництвом підлеглими особами.

Зазначене переміщення здійснюється без згоди військовослужбовця, крім таких випадків: неможливість проходження військовослужбовцем Військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії; неможливість проживання членів сім`ї військовослужбовця за станом здоров`я в місцевості, до якої його переміщують, відповідно до документів, які це підтверджують; потреба у догляді за непрацездатними чи хворими батьками, дружиною (чоловіком) або особами, які виховували його з дитинства замість батьків і були визнані опікунами та мешкають окремо від сім`ї військовослужбовця, відповідно до документів, які це підтверджують.

Військовослужбовець, який проходить військову службу за призовом, переміщується у зв`язку із службовою необхідністю та за станом здоров`я на нове місце Військової служби без його згоди.

Згідно з п.113 Положення № 1153/2008 переміщення військовослужбовця за станом здоров`я або за станом здоров`я членів його сім`ї здійснюється за рапортом військовослужбовця та за наявності відповідного медичного висновку.

3. Аналогічні положення містяться в Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України Військової служби у Збройних Силах України, що затверджена наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 р. № 170.

Так, відповідно до п.4.15 розділу IV зазначеної Інструкції переміщення по службі в іншу місцевість військовослужбовців, які мають потребу за станом свого здоров`я або за станом здоров`я членів сімей змінити місце служби і проживання, а також за сімейними обставинами та з інших поважних причин, або на нижчу на один ступінь посаду за ініціативою військовослужбовця (крім військовослужбовців, які займають посади, за якими передбачені військові звання старший лейтенант або молодший сержант (старшина 2 статті)) провадиться на особисте прохання відповідно до підпунктів 2, 3 пункту 82 Положення № 1153/2008), за рапортом військовослужбовця, поданим за підпорядкуванням.

Крім рапорту військовослужбовця, підставами для прийняття рішення щодо його переміщення за станом здоров`я, сімейними обставинами чи з інших поважних причин є постанова (висновки) військово-лікарської та лікарсько-консультативної комісій, акт обстеження сімейного стану, документи, що підтверджують наявність і вік дітей, наявність житла, розміри доходів тощо.

Згідно п.83 Положення № 1153/2008 військовослужбовці призначаються на посади і переміщуються по службі за основною або спорідненою спеціальністю з урахуванням досвіду служби, рівня їх професійної компетентності, особистих якостей і досягнень та відповідності характеристикам посад, визначених Міністерством оборони України.

Відповідно п.90 цього Положення необхідність і терміновість переміщення військовослужбовців, які не досягли граничного віку перебування на військовій службі і визнані військово-лікарською комісією за станом здоров`я обмежено придатними до Військової служби, з посад, що вони займають, на інші посади, на яких вони можуть виконувати обов`язки Військової служби з урахуванням стану здоров`я, підготовки і досвіду служби, визначаються командирами (начальниками), які мають право призначати військовослужбовців на відповідні посади.

Згідно п.91 Положення № 1153/2008 переміщення по службі в іншу місцевість військовослужбовців, які не досягли граничного віку перебування на військовій службі і визнані придатними або обмежено придатними до військової служби, але при цьому вони самі чи члени їх сімей мають потребу за станом здоров`я у зміні місця служби (проживання), здійснюється на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії.

4. Отже, військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби та з однієї Військової частини до іншої у випадках, визначених п.82 Положення №1153/2008. Переміщення за станом здоров`я здійснюється за рапортом військовослужбовця та за наявності відповідного медичного висновку.

При цьому, необхідність і терміновість переміщення військовослужбовців, які визнані військово-лікарською комісією за станом здоров`я обмежено придатними до Військової служби, визначаються командирами (начальниками), які мають право призначати військовослужбовців на відповідні посади.

5. Вирішуючи даний спір, суд зазначає, що відповідно до п.5 Порядку реалізації експериментального проекту щодо вдосконалення механізму переміщення військовослужбовців Збройних Сил за їх ініціативою, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.11.2024 р. № 1291 (далі - Порядок № 1291, на час звернення з рапортом не був чинним, та є чинним на час розгляду справи), право на звернення до Кадрового центру Збройних Сил з рапортом на переміщення мають такі військовослужбовці: 1) військовослужбовці, які проходять військову службу у військових частинах тилового та оперативного забезпечення, вищих військових навчальних закладах, навчальних (навчально-тренувальних) центрах (частинах), територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, військових частинах резерву, а також в інших військових частинах Збройних Сил, які не належать до військових частин бойового складу військ, усіх родів (видів) військ (сил) Збройних Сил, які мають бажання бути переміщеними для подальшого проходження Військової служби до військових частин бойового складу військ Збройних Сил; 2) військовослужбовці, які проходять військову службу у військових частинах тилового та оперативного забезпечення, вищих військових навчальних закладах, навчальних (навчально-тренувальних) центрах (частинах), територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, військових частинах резерву, а також в інших військових частинах Збройних Сил, які не належать до військових частин бойового складу військ, усіх родів (видів) військ (сил) Збройних Сил, які мають бажання бути переміщеними для подальшого проходження Військової служби до інших військових частин Збройних Сил, які не належать до військових частин бойового складу військ Збройних Сил; 3) військовослужбовці, які проходять військову службу у військових частинах бойового складу військ усіх родів (видів) військ (сил) Збройних Сил, які мають бажання бути переміщеними для подальшого проходження Військової служби до інших військових частин бойового складу військ Збройних Сил; 4) військовослужбовці, які проходять військову службу у військових частинах усіх родів (видів) військ (сил) Збройних Сил, які за висновком військово-лікарської комісії придатні до служби у військових частинах забезпечення, територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, вищих військових навчальних закладах, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони, але не призначені у своїх військових частинах на посади, що відповідають висновку військово-лікарської комісії, і мають бажання бути переміщеними для подальшого проходження військової служби до іншої Військової частини Збройних Сил.

6. Відповідно до пп.2.1.6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом ГК ЗСУ від 07.04.2017 р. № 124 (далі - Інструкція № 124), зі змінами та доповненнями, рапорт (заява) - письмове звернення військовослужбовця (працівника) до вищої посадової особи з проханням (надання відпустки, матеріальної допомоги, поліпшення житлових умов, переведення, звільнення тощо) чи пояснення особистого характеру.

Суд звертає увагу на строки розгляду (строкову межу) поданого військовослужбовцем рапорту/звернення до командира в порядку підпорядкування. Зокрема, згідно з підпунктом 3.11.6 Інструкції № 124, документи, в яких не зазначено строк виконання, повинні бути виконані не пізніше ніж за 30 календарних днів із моменту реєстрації документа у військовій частині (установи), до якої надійшов документ.

7. При цьому, 08.08.2024 р. набрав чинності Порядок організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України, затверджений наказом Міністерства оборони України від 06.08.2024 р. № 531 (надалі - Порядок №531). Зазначений Порядок №531 на час звернення з рапортом не був чинним, та є чинним і застосовним на час розгляду справи.

Зазначений Порядок визначає механізм оформлення, подання, реєстрації, розгляду, прийняття та повідомлення рішення за результатами розгляду рапортів військовослужбовців у Міністерстві оборони України (далі - Міноборони), Збройних Силах України (далі - Збройні Сили) та Державній спеціальній службі транспорту.

Зокрема, з питань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, а також особистих питань військовослужбовець звертається з рапортом до безпосереднього командира (начальника), а у разі якщо він не може вирішити порушені у рапорті питання, - до наступного прямого командира (начальника).

Аналогічні положення містить ст.14 Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України".

Усні рапорти розглядаються негайно, але не пізніше ніж у строки, для розгляду рапортів у паперовій формі, визначені пунктом 9 розділу III цього Порядку (п.2 розділу ІІ Порядку № 531).

Відповідно до п.3 розділу ІІІ Порядку № 531 непогодження рапорту безпосереднім та/або прямими командирами (начальниками) не перешкоджає подальшому руху рапорту для його розгляду командиром (начальником) або іншою посадовою особою, яка уповноважена приймати рішення стосовно порушеного в рапорті питання, та прийняття рішення по суті рапорту.

Відмова у задоволенні рапорту має бути вмотивованою.

За п.5-7 розділу ІІІ Порядку № 531 командиру (начальнику), уповноваженому приймати рішення стосовно порушеного у рапорті питання, забороняється відмовляти у задоволенні рапорту у разі, якщо до рапорту не додано документів, які є або повинні бути в розпорядженні відповідного командира (начальника).

Усі рапорти, які потребують розгляду (прийняття рішення) командиром військової частини, попередньо обов`язково реєструються службою діловодства.

Забороняється: 1) встановлювати будь-які інші вимоги щодо форми та змісту паперового рапорту, що не передбачені цим Порядком, у тому числі стосовно: подання рапортів з окремих питань виключно написаними власноруч або друкованим способом; недотримання вимог щодо розміру полів, відступів, шрифтів, кольору чорнила чи друку, розміру та якості паперу тощо, які не передбачені цим Порядком; наявності граматичних, синтаксичних чи інших помилок, які не впливають на суть рапорту; 2) відмовляти у розгляді рапорту у разі відсутності доданих документів або інформації, які є або повинні бути в наявності у розпорядженні командира (начальника), створюються/формуються/видаються самим підрозділом та/або можуть бути витребувані підрозділом в іншого підрозділу та/або відповідного закладу охорони здоров`я тощо; 3) вимагати від військовослужбовця попереднього усного погодження паперового або електронного рапорту із безпосереднім або прямим командиром (начальником) перед його фактичним поданням відповідно до положень цього Порядку; 4) відмовляти у прийнятті (реєстрації) власноруч написаних рапортів військовослужбовців.

Згідно з п. 8 розділу ІІІ Порядку № 531 початок перебігу строку розгляду паперового рапорту розпочинається із часу подання рапорту, а не часу його реєстрації в службі діловодства.

Часом подання паперового рапорту є дата передачі рапорту на погодження безпосередньому командиру (начальнику) військовослужбовця, а у разі відмови в розгляді рапорту безпосереднім командиром (начальником) - дата передачі рапорту прямому командиру (начальнику), з урахуванням вимог пункту 1 цього розділу.

У разі направлення рапорту засобами поштового зв`язку часом подання рапорту є дата надходження рапорту до поштового відділення за місцем знаходження відповідного підрозділу.

Розгляд паперового рапорту військовослужбовця всіма його прямими командирами (начальниками) здійснюється: 1) невідкладно, але не пізніше ніж за 48 годин із часу подання військовослужбовцем рапорту - щодо питань, які стосуються військової дисципліни, обов`язків особового складу під час виконання бойових наказів (розпоряджень), збереження життя та здоров`я особового складу, відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин; 2) у строк не більше 14 днів із дня подання військовослужбовцем рапорту - щодо питань, які не відносяться до питань, визначених підпунктом 1 цього пункту.

Отже, розгляд рапорту відбувається за встановленою процедурою та в межах визначених Порядком №531 строків.

8. Суд звертає увагу, що розглянутим вважається той рапорт, за яким прийнято рішення та це рішення або відповідь доведені до військовослужбовця належним чином у визначені строки.

Відповідь на рапорт має містити рішення з посиланням на акти законодавства та роз`ясненням порядку оскарження.

9. Звертаючись до суду аргументи позивача фактично зводились до того, що військовою частиною НОМЕР_2 протиправно залишено без розгляду рапорт останнього, про переміщення з бойової посади «стрілець-оператор» на небойову за станом здоров`я.

Разом з тим, з матеріалів справи судом встановлено, зокрема згідно витягу із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 командира Військової частини НОМЕР_1 № 74-РС від 06.07.2024 року, що відповідно до частини другої статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу ", військову службу солдату ОСОБА_1 з 24 квітня 2024 року - призупинено, у зв`язку з самовільним залишенням позивачем військової частини 02 березня 2024 року.

Як вбачається з матеріалів справи, рапорт позивачем подано не особисто безпосередньому командиру, а у відділення поштового зв`язку 13.02.2024, та вручено представнику військової частини 17.02.2024.

З наведеного суд констатує, що позивач станом на час розгляду ініційованого ним питання самовільно залишив військову частину, та самоусунувся від вирішення порушеного питання.

Оцінюючи наведені обставини, суд також звертає увагу і на наступне.

Відповідно до вимог частини 2 статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.

З огляду на наведене та враховуючи вимоги законодавства, яке регулює проходження військової служби, вирішення питань щодо призначення на посади, переміщення по службі та інших кадрових рішень належить до повноважень відповідного командування та здійснюється виключно стосовно військовослужбовців, які перебувають на військовій службі та фактично виконують обов`язки служби. Як зазначалось вище, позивач самовільно залишив військову частину 02 березня 2024 року.

Призупинення військової служби, незалежно від підстав його застосування, в свою чергу зумовлює тимчасове припинення реалізації особою прав та обов`язків військовослужбовця, у тому числі права на вирішення питань щодо переміщення чи/або проходження військової служби.

Таким чином, слід зазначити, що у період призупинення військової служби у відповідача відсутній обов`язок щодо розгляду рапортів позивача, які стосуються його переміщення на іншу посаду, а відтак відсутній і один із визначальних елементів складу протиправної бездіяльності юридичний обов`язок вчинити відповідні дії.

Вказаний висновок узгоджується із правовою природою бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яка може бути визнана протиправною лише за умови наявності у такого суб`єкта обов`язку діяти, можливості реалізації такого обов`язку та невчинення ним відповідних дій без поважних причин. Відтак і доводи позивача з даного приводу є необґрунтованими та безпідставними.

10. Крім того, судом встановлено, що військова частина НОМЕР_2 до якої скерований рапорт позивача припинила свою діяльність у встановленому Законом порядку. Натомість, представник позивача надавши позов в новій редакції, визначив відповідачем військову частину НОМЕР_3 , а позовні вимоги зобов`язального характеру визначив до військової частини НОМЕР_2 .

Суд звертає увагу, що припинення суб`єкта владних повноважень виключає можливість покладення на нього будь-яких обов`язків у судовому порядку, оскільки такий суб`єкт втрачає адміністративну процесуальну та матеріальну правосуб`єктність. Зазначене є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог зобов`язального характеру.

При цьому, суд враховує правову позицію Верховного Суду, яка неодноразово наведена в рішеннях суду, відповідно до якої судовий захист має бути реальним та ефективним, а обраний спосіб захисту таким, що здатний призвести до відновлення порушеного права.

Тобто, у даному випадку заявлені позовні вимоги не відповідають зазначеним критеріям, оскільки навіть у разі їх задоволення не можуть бути виконані.

11. Також суд зазначає, що вимога позивача, про зобов`язання відповідача прийняти рішення щодо переміщення позивача фактично спрямована на втручання у дискреційні повноваження органу військового управління, який окрім іншого, як зазначалось вище позбавлений за своєю суттю можливості розглянути рапорт у зв`язку з відсутністю позивача, який самовільно залишив військову частину.

При цьому варто зауважити, що сам по собі факт подання рапорту позивачем не породжує безумовного обов`язку його задоволення чи прийняття конкретного рішення на користь заявника. Питання переміщення військовослужбовця на іншу посаду належить до дискреційних повноважень командування, яке здійснює оцінку сукупності обставин, зокрема: потреб служби, наявності відповідних навичок у особи і вакантних посад, стану здоров`я військовослужбовця, висновків військово-лікарських комісій, тощо.

В даному, випадку суд не наділений повноваженнями підміняти собою суб`єкта владних повноважень та вирішувати питання, віднесені до його компетенції, зокрема щодо доцільності переміщення військовослужбовця.

Отже, навіть за умови встановлення факту не розгляду рапорту, належним способом захисту могло б бути лише зобов`язання розглянути такий рапорт, а не прийняти конкретне рішення про переміщення.

Водночас, як зазначено вище, у даному випадку позивач вважається таким, що самовільно залишив військову частину 02 березня 2024 року.

12. Суд також враховує, що відповідно до статті 2 КАС України судовий захист має бути ефективним та спрямованим на реальне відновлення порушеного права.

Обраний позивачем спосіб захисту не відповідає зазначеним критеріям, оскільки не може бути виконаний з підстав наведених вище, спрямований на втручання у дискреційні повноваження та не забезпечує реального відновлення прав позивача.

Відтак, суд дійшов висновку, що в даних правовідносинах відсутні ознаки протиправної бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 , а заявлені вимоги є такими, що не можуть бути реалізовані та не підлягають задоволенню.

13. Оскільки вимога про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення є похідною від основних позовних вимог, вона також задоволенню не підлягає.

14. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Положеннями ч.1 ст.90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

15. Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

1. З огляду на те, що в задоволенні адміністративного позову відмовлено, судом не вирішується питання розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1.У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 - відмовити повністю.

2. Розподіл судових витрат не здійснюється.

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_4 );

Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_5 ).

Суддя О.В. Боднарюк