Справа № 160/28188/25
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2026-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 рокуСправа №160/28188/25

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О.

розглянувши у місті Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

30.09.2025р. через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 та просить:

- визнати дії протиправними ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , правил військового обліку, повідомити органи поліції про припинення дій;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати та послуг на правничу допомогу на користь позивача.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19.09.2025р. у мобільному застосунку «Резерв+» після оновлення відомостей у його електронному військово-обліковому документі (далі ЕВОД) він довідався про наявність запису щодо порушення ним правил військового обліку. У відповідь на адвокатський запит відповідачем було повідомлено, що ним було вчинене адміністративне правопорушення за ст.210 КУпАП, а саме: не проходження медичного огляду, але постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за якою його визнано винним, до згаданої відповіді не надано, зазначено, що не проходження ВЛК стало зверненням до органів поліції про його затримання та доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_4 для складання відповідного протоколу про що 18.02.2025р. були внесені відомості до відповідного Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Реєстр). Позивач зазначив, що протокол та постанова про адміністративне правопорушення стосовно нього не складались, строки притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст.38 КУпАП, уже сплинули, а відтак, внесення до відповідного Реєстру відомостей про порушення ним правил військового обліку (не проходження медичного огляду) без їх складання, позивач вважає протиправними діями відповідача, які порушують його права та інтереси. А оскільки згідно до вимог Закону №1951-УІІІ, п.18 Порядку №94 від 28.03.2022, постанови КМУ №559 від 16.05.2024р. ведення Реєстру віднесено до повноважень ІНФОРМАЦІЯ_4 , позивач вважає, що саме відповідача слід зобов`язати виключити з відповідного Реєстру відомості про порушення ним правил військового обліку, повідомити органи поліції про припинення таких дій.

Ухвалою суду від 16.10.2025р. було відкрито адміністративне провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, та запропоновано, зокрема, відповідачеві протягом 15 календарних днів з дня отримання цієї ухвали суду надати суду відзив на позов та докази в обґрунтування відзиву з дотримання вимог ст.ст.162,261 Кодексу адміністративного судочинства України, надати докази притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.ст. 210, 210-1 КУпАП та набрання такою постановою законної сили, виходячи з вимог ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зазначена ухвала суду разом із адміністративним позовом була отримана, зокрема, відповідачем у його електронному кабінеті 30.09.2025р. (адміністративний позов з додатками), 17.10.2025р. (ухвалу суду), що є належним повідомленням відповідача про час та місце судового розгляду справи у відповідності до вимог ст.18 Кодексу адміністративного судочинства України, що підтверджується довідками про доставку електронного листа, наявними у справі.

29.10.2025р., на виконання вищевказаної ухвали суду, через систему "Електронний суд" відповідач подав до суду відзив на позов, в якому просив у задоволенні позовних вимог позивачеві відмовити в повному обсязі посилаючись на те, що обов`язок з`явитися за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені у повістці, встановлений абз.2 ч.1, ч.3 ст.22 Закону №3543-ХІІ, а процедура оповіщення, визначена Порядком №560. 23.01.2025р. відповідачем було направлено на підприємство ПАТ «ЦГЗК» розпорядження №вобр/816 від 23.01.2025р. щодо оповіщення працівників підприємства військовозобов`язаних про виклик до ТЦК та СП для проходження медичного огляду (підтвердження не проходження медичного огляду позивачем відображено у наданому витягу з застосунку «Резерв+»), повістка №816/1 про прибуття 30.01.2025р до ТЦК та СП була вручена позивачу під особистий підпис, проте, позивач не з`явився 30.01.2025р., про наявність поважних причин не повідомив та вимоги п.24 Порядку №560 не виконав, що свідчить про те, що позивач своїми діями вчинив порушення абз.2 ч.1 ст.22 Закону №3543-ХІІ за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 210-1КУпАП. Відповідно до ч.1 ст.27 Закону №3543-ХІІ у разі невиконання громадянином обов`язків, передбачених ч.1, 3 ст.22 згаданого Закону, та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210-1 КУпАП, керівник ТЦК та СП звертається до органів поліції щодо здійснення адміністративного затримання та доставлення такого громадянина до ТЦК та СП. На виконання наведених вимог 18.02.2025р. було направлене електронне звернення до органу поліції щодо доставлення позивача до ТЦК та СП для складання адміністративного протоколу. Представник відповідача також зазначив, що жодних відомостей до Реєстру, на підставі яких у застосунку «Резерв+» про порушення позивачем правил військового обліку та притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідачем не вносилось, ІНФОРМАЦІЯ_4 не здійснює ведення застосунку «Резерв+», відтак, вважає, що позивачем протиправності дій достовірними доказами не було доведено. За викладеного, відповідач посилається на відсутність з боку відповідача порушеного права позивача, що є самостійною підставою для відмови у позові за позиціями Верховного Суду, зокрема, у постанові від 27.02.2020 у справі №500/477/15-а та інших, дана позовна заява, на переконання відповідача, подана з метою уникнути адміністративної відповідальності за порушення позивачем вимог абз.2 ч.1 ст.22 Закону №3543-ХІІ, тому вважає, що діями відповідача жодні права позивача, які б підлягали судовому захисту, порушені не були.

Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 30.03.2026р. через велику завантаженість суду адміністративними справами військовозобов`язаних та військовослужбовців, перебування судді Конєвої С.О. у щорічних чергових відпустках, що об`єктивно унеможливлювало здійснення адміністративного судочинства у даний період, розгляд даної справи було продовжено відповідно до ст.121 Кодексу адміністративного судочинства України до 30.03.2026р.

Враховуючи викладене, дана справа вирішується 30.03.2026р., тобто, у межах строку, визначеного ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до приписів ч.8 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Із наявних в матеріалах справи копій документів, судом встановлені наступні обставини у даній справі.

Громадянин України ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку як військовозобов`язаний у ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджено відомостями, які містяться у копії ЕВОД позивача, наявному у справі.

Також зі змісту копії ЕВОД позивача, сформованому 19.09.2025р. та 29.09.2025р. видно, що у ньому наявна графа: «Розшукує ТЦК та СП: порушення військового обліку», причина розшуку: «Не прибули за повісткою до ТЦК та СП», дата початку розшуку:18.02.2025.

У відповідь на адвокатський запит, відповідачем було повідомлено про те, що на виконання вимог Закону №3543-ХІІ, п.34 Постанови КМУ №1487 до ПрАТ «ЦГЗК» було надіслано розпорядження керівника РТЦК та СП №ВОБр/816 від 23.01.2025р. про здійснення оповіщення військовозобов`язаного ОСОБА_1 з метою проходження медичного огляду, ОСОБА_1 отримав повістку №816/1 під особистий підпис, до ІНФОРМАЦІЯ_6 на 30.01.2025р., на визначену у ній дату не з`явився, про причини неявки не повідомив, тому 18.02.2025р. на підставі вищевикладеного до ЄДРПВР було внесено інформацію про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку, про що направлено звернення до поліції, яке було створено автоматично, про що свідчить згадана вище відповідь, оформлена листом від 24.09.2025р. №ВО5р/6630, копія якого наявна у справі.

Позивач, не погоджуючись із діями відповідача щодо внесення відомостей (даних) до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі ЄДРПВР) про порушення ним правил військового обліку, звернувся з даним позовом до суду за захистом свого порушеного права.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, перевіривши доводи та давши їм належну правову оцінку, проаналізувавши норми чинного законодавства України, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для задоволення даного адміністративного позову, виходячи з наступного.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України (ст. 65 Конституції України).

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (із подальшим продовженням такого строку).

Окрім того, Указом Президента України Про загальну мобілізацію №65/2022 від 24.02.2022 року (з наступними змінами) оголошено загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 1 ст. 1 якого передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку (ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Згідно частини 1 статті 27 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі.

Вони перебувають на військовому обліку в відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та відповідних органах інших військових формувань.

Відповідно до п.п. 2, 3, 4, 5 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022 року (далі Порядок №1487), передбачено, що військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Військовий облік ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - інші військові формування) особовим складом у мирний час та в особливий період.

Для забезпечення військового обліку громадян України використовується Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який призначений для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Завданнями військового обліку є:

- утворення військового резерву людських ресурсів, накопичення військово-навчених людських ресурсів, необхідних для укомплектування Збройних Сил, інших військових формувань у мирний час та в особливий період;

- проведення аналізу кількісного складу та якісного стану призовників, військовозобов`язаних та резервістів для їх ефективного використання в інтересах оборони та національної безпеки держави;

- своєчасне оформлення військово-облікових документів призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

- організація своєчасного бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час;

- забезпечення контролю за станом військового обліку в державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях;

- забезпечення контролю за дотриманням призовниками, військовозобов`язаними та резервістами правил військового обліку;

- забезпечення громадян України інформацією щодо виконання ними військового обов`язку.

З метою ведення військового обліку в державі створюється система військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - система військового обліку).

Системою військового обліку є сукупність узгоджених за завданнями державних органів, підприємств, установ та організацій, які ведуть військовий облік та забезпечують її функціонування із застосуванням засобів автоматизації процесів та використанням необхідних баз даних (реєстрів), визначених законодавством.

Головною вимогою до системи військового обліку є забезпечення повноти та достовірності даних, що визначають кількісний склад та якісний стан призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з п. 79 Порядку №1487 районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема:

- організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці;

- здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством;

- виявляють призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які проживають на території адміністративно-територіальної одиниці, проте не перебувають на військовому обліку;

- організовують оповіщення та у разі потреби можуть здійснювати безпосередньо через військових посадових осіб, військовослужбовців, державних службовців, працівників, визначених рішенням керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання (роботи, навчання тощо) шляхом вручення повісток під їх особистий підпис (додаток 11) та/або рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям;

- проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього;

- виконують архівно -довідкову роботу з питань військового обліку.

4 травня 2024 року набрав чинності Закон України від 21.03.2024 № 3621-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» (далі - Закон №3621). У відповідність до зазначеного Закону України був приведений наказ Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», яким визначається процедура проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими Комісіями (далі - ВЛК).

Пунктом 3.8 розділу І Положення 402 встановлено, що Постанови ВЛК при ТЦК та СП щодо військовозобов`язаних приймаються згідно з главою 20 цього розділу.

Постанови ВЛК районних, міських ТЦК та СП про придатність до військової служби військовозобов`язаних оформлюються довідками ВЛК (додаток 4 до цього Положення). У разі прийняття постанови про придатність до військової служби, документи з результатами проходження військовозобов`язаним медичного огляду (картка обстеження та медичного огляду, висновки лікарів, супровідні документи) доставляються до районного (міського) ТЦК та СП за місцем перебування військовозобов`язаного на обліку не пізніше наступного дня після закінчення медичного огляду. Електронний документ з постановою ВЛК щодо придатності військовозобов`язаного до проходження військової служби передається з ІКС до бази даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Постанова ВЛК районних, міських ТЦК та СП про придатність військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або під час дії правового режиму воєнного стану дійсна протягом одного року з дня закінчення медичного огляду.

У відповідності до вимог ч.1 та 3 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (далі Закон №3543-ХІІ) громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, зокрема, для проходження медичного огляду.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Аналогічні приписи містяться і у п.21 Порядку №560 від 16.05.2024р.

Поважні причини неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, встановлені ч.3 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

За приписами п.п.1 п.27 Порядку №560 передбачено, що під час мобілізації громадяни викликаються до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів з метою, зокрема, проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Пунктом 41 Порядку №560 визначено, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу є, зокрема, у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки.

Відповідно до п.79 Порядку №1487, районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції (у разі неможливості складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення) для доставлення осіб, які скоїли адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою складення протоколів про адміністративні правопорушення, до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому ця особа перебуває (повинна перебувати) на військовому обліку, з урахуванням вимог абзацу третього пункту 56 цього Порядку.

Відповідно до п.56 Порядку №1487 Національна поліція за зверненням районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ та розвідувальних органів (яке має містити прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адресу задекларованого/ зареєстрованого місця проживання (перебування), дату народження, інші дані (за наявності), передбачені статтею 7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, підставу (порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку; порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію), унікальний вихідний номер та кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи), надісланим у вигляді набору даних шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною системою МВС, здійснює адміністративне затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ.

Отже, із аналізу вищенаведених приписів чинного законодавства слідує, що позивач, як військовозобов`язаний, у період дії воєнного стану, має обов`язок дотримуватися правил військового обліку та після отримання повістки про явку до ТЦК та СП з метою проходження медичного огляду з`явитися до відповідного органу, а у разі неможливості явки з поважних причин, невідкладно повідомити про це орган ТЦК та СП.

Недотримання цих правил кваліфікується як порушення правил військового обліку та є підставою для притягнення такого військовозобов`язаного до адміністративної відповідальності.

В свою чергу, у разі невиконання військовозобов`язаним вищенаведених вимог та правил військового обліку (неявка до ТЦК та СП для проходження медичного огляду), орган ТЦК та СП наділений повноваженнями направлення відповідного електронного звернення до органів поліції про затримання та доставлення такого військовослужбовця (який не з`явився за повісткою до ТЦК та СП) до ТЦК та СП з метою складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, як встановлено судом зі змісту ЕВОД позивача, сформованого як станом на 19.09.2025р., так і станом на 29.09.2025р., відомості про проходження позивачем медичного огляду, у ньому відсутні.

23.01.2025р. керівником ІНФОРМАЦІЯ_4 на адресу ПрАТ «ЦГЗК» було надіслано розпорядження №ВОБр/816 про здійснення оповіщення військовозобов`язаних про необхідність явки до ТЦК та СП 30.01.2025р. о 9:00 год. з метою проходження медичного огляду, у тому числі, і щодо ОСОБА_1 (позивача у справі), що підтверджується копією відповідного розпорядження.

Повістка за №816/1 про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_5 на 30.01.2025р. о 9-00 год. була вручена позивачеві під особистий підпис, про що свідчить відповідна розписка, наявна у справі.

Зазначені виявлені судом факти оповіщення позивача про необхідність явки до ТЦК та СП 30.01.2025р. о 9-00 год. шляхом вручення йому повістки під особистий підпис, ні позивачем, ні його представником, у позові не заперечуються та жодними іншими доказами не спростовані.

Також і жодних доказів, які б свідчили про поважність причин неявки до ТЦК та СП у строк, зазначений у згаданій повістці, позивачем суду не надано.

Окрім того, і відомостей про проходження позивачем медичного огляду у відповідності до вищенаведених вимог законодавства (п.3.8 розділу І Положення №402), що є обов`язком позивача, матеріали справи не містять.

У даному контексті суд зазначає, що саме після досягнення 25 років особа набуває статус військовозобов`язаного, зараховується у запас та підлягає мобілізації. Крім цього, саме після досягнення 25 років особа повинна стати на військовий облік військовозобов`язаних, пройти ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби та змінити військово-обліковий документ із посвідчення про приписку до призовної дільниці на тимчасове посвідчення військовозобов`язаного.

Виконання військового обов`язку в запасі включає проходження медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби за призовом по мобілізації, на особливий період.

Проходження медичного огляду для приведення у відповідність даних, згідно норм чинного законодавства, потребує безпосередньої участі військовозобов`язаного, вчинення ним відповідних дій: отримання направлення на проходження медичного огляду військово-лікарською комісією та його проходження.

Враховуючи вищевказане, проходження медичного огляду, у строки визначені чинним законодавством, для визначення ступеню придатності до військової служби за призовом по мобілізації, є Конституційним обов`язком громадян, щодо виконання ними військового обов`язку у запасі, що, в свою чергу, є складовою мобілізаційної підготовки для оборони України.

З періоду оголошення Президентом України загальної мобілізації (Указ від 24.02.2022 №64/202) в Україні настав особливий період - воєнний стан, який діє по теперішній час, тому відповідальність за встановлене правопорушення передбачена ст. 210-1 КУпАП.

При цьому, як зазначено вище за п.3.8 розділу І Положення №402 у період дії воєнного стану військовозобов`язані мають проходити медичний огляд, який оформлюється постановою ВЛК, яка є дійсною протягом одно року з дня медичного огляду.

Однак, позивачем жодних доказів з приводу проходження ним медичного огляду та дійсності постанови ВЛК протягом року на момент звернення до суду, до позову надано не було.

Таким чином, суд вважає, що в результаті зазначеної бездіяльності позивача (неявки за повісткою, не повідомлення про причини не прибуття за повісткою, не проходження медичного огляду), військовозобов`язаний ОСОБА_1 , під час дії воєнного стану, порушив законодавство про військовий обов`язок та військову службу, про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зокрема, порушив ст. 22 Закону №3543-ХІІ (не з`явився за повісткою з метою проходження медичного огляду), що, в свою чергу, було наслідком для виконання відповідачем покладених на нього повноважень, а саме: звернення до органів поліції з метою затримання та доставлення позивача до ІНФОРМАЦІЯ_4 для складання протоколу про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.210-1 КУпАП, що відповідає повноваженням відповідача згідно до вимог ст.27 Закону №2543-ХІІ, п.79 Порядку №1487 та п.56 Порядку №560.

Відтак, у даних спірних правовідносинах процедура оповіщення позивача, а також процедура вчинення дій, які були наслідком не явки позивача до ТЦК та СП за повісткою, а саме: направлення електронного звернення до органів поліції про затримання та доставлення позивача до ТЦК та СП, відповідачем була дотримана.

Щодо внесення відомостей до ЄДРПВР про порушення позивачем правил військового обліку суд зазначає про наступне.

Згідно ч. 8 ст. 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (далі Закон №1951-УІІІ)встановлено, що органами ведення Реєстру є, зокрема, районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону №1951-УІІІ, до ЄДРПВР вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

За приписами статей 7, 8 Закону №1951-УІІІ передбачено, що до персональних та службових даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать більше ніж 40 даних, у тому числі, проходження медичного огляду, тобто дані оновлення яких можливо тільки за особистої присутності особи або для оновлення яких потребує виконання додаткових її дій.

Статтею 9 Закону №1951-УІІІ визначено, що призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право: отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.

Призовник, військовозобов`язаний та резервіст зобов`язаний подавати до органу ведення Реєстру достовірну інформацію про свої персональні дані, що вносяться до Реєстру.

Статтею 14 Закону №1951-УШ визначено перелік інформації, яку отримує Реєстр шляхом електронної взаємодії з іншими державними реєстрами (базами даних).

Реєстр «Оберіг» - це електронна база даних про військовозобов`язаних, призовників і резервістів, потрібна для ведення військового обліку. «Оберіг» наповнюється автоматично інформацією з різних державних реєстрів, а також даними, зібраними працівниками ТЦК та СП.

В свою чергу, внесення відомостей до зазначеної бази « ІНФОРМАЦІЯ_7 » посадовими особами ТЦК та СП є наслідком відображення такої інформації у подальшому в мобільному застосунку «Резерв+».

У такий спосіб, військовозобов`язані мають можливість перевірити у вказаному ЄДРПВР актуальну інформацію щодо себе, у разі її недостовірності або неточності, уточнити їх самостійно шляхом звернення із відповідною мотивованою заявою до ТЦК та СП у відповідності до вимог ст. 9 Закону №1951-УІІІ.

А відтак, доводи ТЦК та СП, що вони не вносять дані до ЄДРПВР про порушення правил військового обліку, які, в свою чергу, відображаються в мобільному застосунку «Резерв+» є неспроможними та спростовуються вищенаведеними нормами чинного законодавства, а також і підтверджені у листі самим відповідачем, наданим у відповідь на адвокатський запит, від 24.09.2025р. №ВО5р/6630, де останній визнав, що 18.02.2025р. вніс відомості до ЄДРПВР про порушення правил військового обліку стосовно позивача.

Отже, до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів вносяться дані, щодо порушення правил військового обліку при наявності порушення за яке ще не здійснено розгляд справи та не винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення, тільки з метою доставлення особи, яка порушує законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, встановлені правила військового обліку до ТЦК та СП для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Тобто, до моменту розгляду справи про адміністративне правопорушення, який ще не відбувся.

З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідач здійснив оповіщення позивача про необхідність явки до ТЦК та СП для проходження медичного огляду у встановленому законодавством порядку (вручено позивачу повістку під особистий підпис), однак, позивач, будучи обізнаним про необхідність такої явки 30.01.2025р. о 9:00 год. до ТЦК та СП не з`явився, про поважні причини неявки не повідомив, тобто, у даному випадку, позивач допустив порушення правил військового обліку (ст.22 Закону №3543-ХІІ), тому суд приходить до висновку, що за наведених обставин, обґрунтовані правові підстави для визнання дій відповідача протиправними щодо внесення даних до ЄДРВПР про порушення правил військового обліку з боку позивача, у адміністративного суду відсутні.

За приписами ч.1 ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи ч.1 ст.75 наведеного Кодексу.

Згідно ч.1 ст.76 Кодексу, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

В той же час, і ч.1 ст.77 наведеного Кодексу, покладає обов`язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

Разом з тим, протиправність дій відповідача щодо внесення даних до ЄДРПВР про порушення позивачем правил військового обліку без складання стосовно нього протоколу та постанови про адміністративне правопорушення, з урахуванням встановлених судом вище обставин щодо дотримання відповідачем процедури оповіщення позивача (вручення йому повістки під особистий підпис), не прибуття позивача за повісткою до ТЦК та СП без поважних причин, належними, достатніми та допустимими доказами, позивачем та його представником не доведена.

Не можуть бути покладені в основу даного судового рішення, тому відхиляються судом, доводи представника позивача з приводу відсутності правових підстав для внесення відомостей до ЄДРПВР про порушення правил військового обліку та направлення звернення до органів поліції про затримання та доставлення позивача до ТЦК та СП з метою складання протоколу/постанови про адміністративне правопорушення за ст.210-1 КУпАП, оскільки органи ТЦК та СП наділені повноваженнями приймати постанови без складання протоколу, чого відповідач не зробив, з огляду на те, що з урахуванням приписів КУпАП не передбачено розгляд адміністративної справи без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки така особа наділена правом надавати пояснення і зауваження під час розгляду такої справи, їй мають бути роз`яснені права та обов`язки за приписами ст.ст. 254, 256, 268 КУпАП, про що сам представник позивача зазначив у позові, а відтак, притягнення позивача до адміністративної відповідальності (без явки до ТЦК та СП позивача, без його доставлення органами поліції) є неможливим.

Також судом критично надається оцінка і аргументам представника позивача щодо спливу строків притягнення позивача до адміністративної відповідальності за згадане вище порушення правил військового обліку (неявку позивача за повісткою до ТЦК та СП 30.01.2025р.) за ст.38 КУпАП, оскільки зазначені обставини не спростовують виявленого вище судом факту порушення позивачем правил військового обліку, передбаченого ст.22 Закону №3543-ХІІ (неявка за повісткою до ТЦК та СП без поважної причини 30.01.2025р.), тому не можуть бути обрані обґрунтованими правовими підставами для визнання оспорюваних дій відповідача протиправними, що є предметом цього спору.

Є безпідставними та необґрунтованими і посилання представника позивача на пункт 18 Порядку №94 від 28.03.2022, з огляду на те, що вказаний нормативно-правовий акт втратив чинність 22.08.2024р., а отже, до спірних правовідносин, які мали місце 30.01.2025р., його приписи застосовані бути не можуть.

Окрім того, суд звертає увагу і на те, що у разі виявлення недостовірних відомостей у ЕВОД, військовозобов`язаний має можливість звернутися до органу ведення Реєстру (у даному випадку до ТЦК та СП) із відповідною мотивованою заявою про виправлення (вилучення) таких недостовірних відомостей (у разі, якщо вважає, що з його боку відсутні факти порушення ним правил військового обліку) із відповідного ЄДРПВР, що передбачено п.2 ч.1 ст.9 Закону №1951-УІІІ.

Відтак, такі відомості можуть бути виправлені органом ведення Реєстру (у даному випадку відповідачем) за мотивованою заявою позивача, що відповідає вищенаведеним приписам п.2 ч. 1 ст.9 Закону №1951-УІІІ

Між тим, жодних відомостей, які б свідчили про те, що позивач звертався до відповідача про виправлення недостовірних відомостей (щодо порушення ним правил військового обліку), які містяться в ЄДРПВР, у порядку, встановленому п.2 ч.1 ст. 9 Закону №1951-УІІІ, суду не надано, а матеріали справи таких доказів не містять.

При цьому, слід зазначити, що надісланий на адресу відповідача адвокатський запит №1106 від 19.09.2025р. «Про надання інформації та копій документів» не можна вважати заявою позивача у розумінні п.2 ч.1 ст.9 Закону №1951-УІІІ, оскільки даний адвокатський запит подавався адвокатом позивача з метою отримання певної інформації у рамках ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а не позивачем з метою внесення змін до Реєстру.

Інші аргументи позивача, уважно вивчені судом, однак не заслуговують на увагу суду, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши правомірність дій відповідача у даних спірних правовідносинах за критеріями, визначеними у ч.2 ст.2 вказаного Кодексу, суд приходить до висновку, що з урахуванням того, що позивач, будучи належним чином оповіщеним відповідачем про необхідність явки до ТЦК та СП за повісткою №816/1 на 30.01.2025р., у вказаний у ній строк не з`явився, про поважні причини відповідача не повідомив, що констатовано судом як порушення позивачем правил військового обліку, тому вважати дії відповідача щодо внесення даних до ЄДРПВР про порушення позивачем правил військового обліку протиправними, жодних правових підстав у адміністративного суду не має, відповідно, відповідач як суб`єкт владних повноважень у спірних правовідносинах діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Таким чином, судом не встановлено, а позивачем не підтверджено та не доведено жодними доказами порушення відповідачем прав та інтересів позивача під час вчинення відповідачем оспорюваних дій щодо внесення даних до ЄДРПВР про порушення позивачем військового обліку (відповідна процедура відповідачем була дотримана), а тому підстави для визнання таких оспорюваних дій протиправними у адміністративного суду відсутні.

За таких обставин, з урахуванням того, що суд не знайшов обґрунтованих правових підстав для задоволення основної позовної вимоги (визнання протиправними дій щодо внесення даних до ЄДРПВП про порушення позивачем правил військового обліку), тому і у задоволенні позовних вимог позивача про зобов`язання відповідача вчинити певні дії, які носять похідний характер від основної вимоги, позивачеві також слід відмовити.

Окрім того, судом враховується і правова позиція ЄСПЛ, сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Приймаючи до уваги все вище викладене, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для задоволення даного адміністративного позову, тому у задоволенні даного позову позивачеві слід відмовити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України лише при задоволенні позову судові витрати покладаються на суб`єкта владних повноважень.

Однак, виходячи з того, що у суду відсутні будь-які правові підстави для задоволення даного позову, то і судові витрати позивача по сплаті судового збору у розмірі 968,96 грн. сплаченого згідно квитанції ID:1297-4538-6148-8546 від 29.09.2025р., а також і витрати на правничу допомогу адвоката, не підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суб`єкта владних повноважень, виходячи з вимог ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 78, 94, 122, 132, 138, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на позивача згідно до вимог ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення відповідно до вимог статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили у строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва