Справа № 160/33118/25
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2026-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Горбалінського В.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «МЕТКОМ ІНВЕСТ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
19.11.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «МЕТКОМ ІНВЕСТ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що господарській операції між позивачем та контрагентами: ТОВ «СТРОЙ ГРУП» та ТОВ «ПРОМБУД СТРОЙ» мали реальний характер, діяльність позивача була спрямована на отримання економічної вигоди від підприємницької діяльності, підприємства ознак фіктивності на час здійснення господарської операції не мали, що зумовлює хибність викладених в акті перевірки висновків податкового органу, а відтак, вони не можуть бути покладені в основу оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, внаслідок чого останні є такими, що винесені з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягають визнанню протиправними та скасуванню. Позивач наголошує, що реальність вказаних господарських операцій підтверджується зареєстрованими податковим органом податковими накладними. На підставі зазначеного позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
24.11.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.
08.12.2025 року Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відзивом на позовну заяву.
В обґрунтування відзиву відповідачем зазначено, що неможливо підтвердити реальність фінансово-господарських взаємовідносин позивача з ТОВ «СТРОЙ ГРУП» та ТОВ «ПРОМБУД СТРОЙ», а отже позивачем порушено п.44.1 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135, п.198.1, п.198.2, 198.6 ст.198, п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем занижено податок на прибуток в сумі 334 049,00 грн. та податкові зобов`язання з ПДВ в сумі 371 166,00 грн. У зв`язку з чим відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
11.12.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «МЕТКОМ ІНВЕСТ» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відповіддю на відзив.
В обґрунтування відповіді на відзив позивач зазначив, що лист ТОВ «ПРОМБУД СТРОЙ» від 22.10.2024 року, лист ТОВ «СТРОЙ ГРУП» від 09.12.2025 року, договір суборенди нерухомого майна №01/09-2024 від 01.09.2024 року, акт приймання-передачі майна, повідомлення ф.20-ОПП ТОВ «СТРОЙ ГРУП» від 27.10.2024 року підтверджують наявність власних або орендованих матеріально-технічних ресурсів контрагентів ТОВ «БК «МЕТКОМ ІНВЕСТ» та реальність господарських операцій між ними, а також обґрунтованість заявлених позовних вимог.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, відзив на позовну заяву та відповідь на відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Видами діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «МЕТКОМ ІНВЕСТ» є: 25.11 Виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій (основний); 25.61 Оброблення металів та нанесення покриття на метали; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.78 Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах; 69.10 Діяльність у сфері права; 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель; 49.20 Вантажний залізничний транспорт; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.
Перевіркою встановлене, зокрема, такі порушення Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «МЕТКОМ ІНВЕСТ»:
- п.44.1, ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 року (зі змінами та доповненнями) занижено податок на прибуток за 2024 рік на суму 334 049,00 грн.
- п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого завищено податковий кредит на загальну суму 371 166,00 грн., що призвело до заниження податку на додану вартість на суму 371 166,00 грн. за грудень 2024 року.
Вказані висновки ґрунтуються на наступних обставинах, встановлених податковим органом в ході перевірки:
- неможливість визначити відповідно до Договору надання послуг від 30.08.2024 року №300//24-СТ та акту надання послуг №47 від 30.11.2024 року, що входить у вартість проживання та скільки фактично проживало працівників ТОВ «БК «МЕТКОМ ІНВЕСТ» за адресою Дніпропетровська область, м. Павлоград, вулиця Терьошкіна, буд.23;
- відсутність відомостей щодо експлуатації ТОВ «СТРОЙ ГРУП» об`єктів, розташованих за адресою Дніпропетровська область, м. Павлоград, вулиця Терьошкіна, буд. 23 згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна;
- неможливість визначити відповідно до Договору про надання послуг від 27.07.2024 року №26/07-ФЗ та акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №29/11/1 від 29.11,2024 року початок надання послуг, строк, та адресу надання даних послуг, а також відсутність в поданих ТОВ «ПРОМБУД СТРОЙ» до органів ДПС повідомленнях про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою 20-ОПП, крану автомобільного 130 тон.
На підставі висновків акту перевірки №3821/04-36-07-05/37007132 від 02.09.2025 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийнято податкові повідомлення-рішення:
Непогоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Вирішуючи правомірність прийнятих Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області податкових повідомлень-рішень, суд застосовує принципи дослідження господарських операцій, закріплених постановами Верховного Суду, а саме:
- превалювання сутності над формою (операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми) (постанова КАС ВС від 18.09.2025 року у справі №140/3421/24);
- дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій (постанова КАС ВС від 06.06.2025 року у справі №400/1646/20).
Таким чином, дослідженню підлягає зміст господарських операцій, по яким податковим органам нараховано податкові зобов`язання.
Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (далі - ПК України).
Згідно пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
В силу приписів п.44.1 ст.44 ПК України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Пунктом 44.2 ст.44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
Згідно пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.
Згідно з пункту 198.1, статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;
ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
- придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;
- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);
- ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Згідно з п.198.2 ст.198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
- дата списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг на оплату товарів/послуг, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата списання електронних грошей платника податків як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець постачальника;
- дата отримання платником податку товарів/послуг.
Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Згідно п.200.1, 200.2 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.
Суд зазначає, що підставою для ведення бухгалтерського обліку господарських операцій та надання юридичної сили і доказовості є первинні документи, що повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, такі як: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення, приміщень для зберігання товарів тощо; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки, з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також у п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, відповідно до якого первинні документи це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.
Первинні документи фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на перше число кожного місяця. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному місяці, в якому вони були здійснені.
Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів у разі фактичного здійснення господарської операції. При цьому наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їхньому оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.
Інших документів на підтвердження реальності господарських операцій до суду не надано.
Висновки акту перевірки щодо вказаних господарських операцій ґрунтуються на наступних обставинах, встановлених податковим органом в ході перевірки:
- неможливість визначити відповідно до Договору надання послуг від 30.08.2024 року №300//24-СТ та акту надання послуг №47 від 30.11.2024 року, що входить у вартість проживання та скільки фактично проживало працівників ТОВ «БК «МЕТКОМ ІНВЕСТ» за адресою Дніпропетровська область, м. Павлоград, вулиця Терьошкіна, буд.23;
- відсутність відомостей щодо експлуатації ТОВ «СТРОЙ ГРУП» об`єктів, розташованих за адресою Дніпропетровська область, м. Павлоград, вулиця Терьошкіна, буд. 23 згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.
Також в акті перевірки зазначено, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна власником об`єктів за адресою Дніпропетровська область, м. Павлоград, вулиця Терьошкіна, буд. 23 є підприємство ТОВ «АНЛІ-ІНВЕСТ». Власником земельної ділянки за адресою Дніпропетровська область, м. Павлоград, вулиця Терьошкіна, буд. 23 с Павлоградська міська рада. Право оренди земельної ділянки має ТОВ «Завод металоконструкцій та нестандартного обладнання».
З акту перевірки судом встановлено наступне:
- взаємовідносини між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «МЕТКОМ ІНВЕСТ» (замовник) та ТОВ «СТРОЙ ГРУП» (виконавець) відбувались на підставі Договору надання послуг від 30.08.2024 року №3008/24-СТ;
- виконавець надає послуги з надання місць для тимчасового проживання працівників «Замовника» за адресою Дніпропетровська область, м. Павлоград, вулиця Терьошкіна, буд. 23, на підставі заявок «Замовника», а «Замовник» зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги в порядку та на умовах, передбачених договором. Фактичний об`єм та загальна вартість наданих за цим Договором послуг визначається на підставі підписаних обома Сторонами Актів виконаних робіт (наданих послуг).
- ТОВ «СТРОЙ ГРУП» на виконання умов договору на адресу ТОВ «БК «МЕТКОМ ІНВЕСТ» було виписано (оформлено) акт надання послуг та податкові накладні на суму 1089 396,00 грн., в т.ч. ПДВ 181 566,00грн., а саме: №47 від 30.11.2024 року стосовно надання послуги проживання на загальну суму 1 089 396,00 грн., з урахуванням ПДВ 181 566,00 грн.;
- розрахунки між ТОВ «БК «МЕТКОМ ІНВЕСТ» та ТОВ «СТРОЙ ГРУП» за вищевказані послуги проводились у безготівковій формі згідно платіжного документу №1243479 від 25.11.2024 року на суму 1 089 396,00 грн., з урахуванням ПДВ 181 566,00 грн.
На підтвердження реальності господарської операції з ТОВ «СТРОЙ ГРУП» позивачем надано до суду Договір суборенди нерухомого майна №01/09-2024 від 01.09.2024 року.
У вказаному договорі зазначено, що в порядку і на умовах, передбачених цим Договором Орендар приймає на себе зобов`язання передати Суборендареві у строкове платне користування четвертий поверх Будівлі №3 АБК, загальною площею 1381,5 м2, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вулиця Терьошкіна, будинок 23 (п.1.1 Договору). Орендар свідчить, що вищевказане майно знаходиться у його користуванні на підставі укладеного Договору оренди №01/11-17 від 01.11.2017р з ТОВ «Анлі-Інвест» і перебуває у придатному для користування стані (п.1.2 Договору). Строк оренди становить два роки, який починає перебіг з наступного дня після підписання Акту приймання-передачі об`єкта оренди та спливає у відповідний місяць та число останнього року строку з дня підписання Акту приймання-передачі об`єкта оренди (п.1.3 Договору). Об`єкт оренди передається Суборендарю для використання під потреби, які пов`язані із діяльністю Орендаря (п.1.4 Договору).
Також позивачем надано до суду акт приймання-передачі об`єкта оренди в суборенду до Договору суборенди нерухомого майна №01/09-2024 від 01.09.2024 року.
У вказаному акті зазначено, що Орендар передає, а Суборендар приймає в тимчасове платне користування 4 поверх Будівлі №3 АБК, загальною площею 1381,5 м2, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вулиця Терьошкіна, будинок 23.
Також позивачем надано повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність ТОВ «СТРОЙ ГРУП» від 27.10.2024 року.
Крім цього позивачем надано до суду лист ТОВ «СТРОЙ ГРУП» №09/12/25 від 09.12.2025 року, в якому зазначено, що працівники ТОВ БК «МЕТКОМ ІНВЕСТ» в перевіряємий період були забезпечені приміщеннями в Будівлі №3 АБК за адресою: м. Павлоград, вул. Терьошкіна, 23, які належать ТОВ «АНЛІ-ІНВЕСТ» на праві власності. Взаємовідносини ТОВ «СТРОЙ ГРУП» щодо користування/використання будівель за адресою: м. Павлоград, вул. Терьошкіна, 23, засновані на відповідному Договорі суборенди між ТОВ «СТРОЙ ГРУП» та ТОВ «Виробничо-комерційне підприємство «Павлоградський завод мостових металоконструкцій», який, в свою чергу, заснований на Договорі оренди нерухомого майна між ТОВ «АНЛІ-ІНВЕСТ» та ТОВ «ВКП «ПЗММ».
В свою чергу інших документів на підтвердження реальності вказаної господарської операції позивачем до суду не надано.
Висновки акту перевірки щодо вказаних господарських операцій ґрунтуються на наступних обставинах, встановлених податковим органом в ході перевірки:
- неможливість визначити відповідно до Договору про надання послуг від 27.07.2024 року №26/07-ФЗ та акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №29/11/1 від 29.11,2024 року початок надання послуг, строк, та адресу надання даних послуг, а також відсутність в поданих ТОВ «ПРОМБУД СТРОЙ» до органів ДПС повідомленнях про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою 20-ОПП, крану автомобільного 130 тон.
З акту перевірки судом встановлено наступне:
- взаємовідносини між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «МЕТКОМ ІНВЕСТ» (замовник) та ТОВ «ПРОМБУД СТРОЙ» (виконавець) відбувались на підставі Договору про надання послуг від 27.07.2024 року №26/07-ФЗ;
- згідно цього договору Виконавець зобов`язується надати послуги техніки з машиністом відповідно до заявки Замовника та додатку (ів) до договору, а Замовник зобов`язується прийняти належним чином надані послуги та оплатити їх в розмірі та в порядку, визначеному даним договором та додатками до нього. Замовник здійснює нагляд за якістю наданих послуг. Послуги надаються Виконавцем відповідно до нормативних актів, стандартів, технічних умов до даного виду послуг, на підставі прийнятих до виконання заявок Замовника в яких будуть визначатися найменування робіт, початок надання послуг, строк, кількість годин та адреса надання послуг. Конкретний обсяг годин та вартість наданих послуг зазначаються в Актах наданих послуг, які є невід`ємною частиною цього Доровору. Виконавець зобов`язаний мати всю необхідну дозвільну документацію для виконання робіт та надання послуг, передбачених цим договором;
- ТОВ «ПРОМБУД СТРОЙ» на виконання умов договору на адресу ТОВ «БК «МЕТКОМ ІНВЕСТ» було виписано (оформлено) акт здачі-приймання робіт на суму 1 137 600,00 грн., в тому числі ПДВ 189 600,00грн., а саме: №29/11/1 від 29.11.2024 року стосовно надання послуги краном автомобільним 130 тн.;
- розрахунки між ТОВ «БК «МЕТКОМ ІНВЕСТ» та ТОВ «ПРОМБУД СТРОЙ» за вищевказані послуги проводились у безготівковій формі згідно платіжних документів: №1243212 від 07.11.2024 року на суму 883 015,90 грн., в тому числі ПДВ 147 169,32 грн. та №1243211 від 07.11.2024 року на суму 1 008 000,00 грн., в тому числі ПДВ 168 000,00 грн.
На підтвердження реальності господарської операції з ТОВ «ПРОМБУД СТРОЙ» позивачем надано до суду лист ТОВ «ПРОМБУД СТРОЙ» №22.10.-24 від 22.10.2024 року, в якому зазначено, що ТОВ «ПРОМБУД СТРОЙ» не має у власності крану автомобільного 130 тон. Також зазначено, що спеціалізацією ТОВ «ПРОМБУД СТРОЙ» є не безпосереднє виконання будівельних/вантажопідіймальних робіт, а організація їх проведення (функція генерального підрядника). Тому ТОВ «ПРОМБУД СТРОЙ» активно співпрацює з іншими операторами-власниками та орендарями подібних кранів із різних регіонів країни (наприклад, автокрани GROVE GMK5130-1, TADANO ATF 130G-5, XCMG XCT130 та інші аналогічні), замовляючи у таких компаній відповідний обсяг робіт/послуг для себе або для своїх контрагентів, зокрема, для ТОВ «БК «МЕТКОМ ІНВЕСТ».
В свою чергу інших документів на підтвердження реальності вказаної господарської операції позивачем до суду не надано.
Верховний Суд у постанові від 07.01.2026 року по справі №400/1116/22 дійшов наступного висновку, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у власній господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.
Відтак підтвердженням господарської операції виходячи з визначення Закону №996-ХІV є саме рух матеріальних активів та коштів між контрагентами, а первинна документація є відображенням такої операції.
Суд встановив, що позивачем не було надано документів, а саме: договори, специфікації, акти виконаних робіт, платіжні доручення, які дають можливість дійти висновку про рух активів у процесі здійснення зазначених вище господарських операцій, наявність спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарських операцій та існування зв`язку між фактом придбання товарів (робіт, послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку та доказами на підтвердження отримання позивачем робіт.
Крім цього суд звертає увагу, що надане до суду повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність ТОВ «СТРОЙ ГРУП» від 27.10.2024 року, не містить жодного доказу на підтвердження подання такого повідомлення до податкового органу та відповідно прийняття податковим органом вказаного повідомлення до відома.
Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, що стосуються господарських операцій з контрагентами позивача, суд надає перевагу належним письмовим доказам, а саме: документам первинного бухгалтерського обліку.
Відповідно до п.44.3 ст.44 ПК України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів та інформації, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством строків, але не менше:
- 2555 днів - для документів та інформації, необхідних для здійснення податкового контролю відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу;
- 1825 днів - для первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством, що складаються особами, визначеними пунктом 133.1 статті 133, підпунктом 133.2.2 пункту 133.2 та пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, а також юридичними особами, які обрали спрощену систему оподаткування, за винятком документів, до яких застосовується більш тривалий строк зберігання згідно з підпунктом 44.3.1 цього пункту;
- 1095 днів - для інших документів, на які не поширюються вимоги підпунктів 44.3.1 та 44.3.2 цього пункту;
- 1095 днів - для документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, включаючи дозвільні документи.
Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.
Суд зазначає, що підставою для ведення бухгалтерського обліку господарських операцій та надання юридичної сили і доказовості є первинні документи, що повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.
Згідно ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Відповідно до ч.1, 2, 3 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо).
Первинні документи, створені автоматично в електронній формі програмним забезпеченням інформаційно-комунікаційної системи, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови наявності накладеного електронного підпису чи печатки з дотриманням вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо.
Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця.
Права і обов`язки сторін, які виникають за результатами здійснення господарської операції, оформленої первинним документом відповідно до вимог цього Закону, не залежать від факту відображення її в регістрах та на рахунках бухгалтерського обліку.
Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів у разі фактичного здійснення господарської операції. При цьому наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їхньому оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.
Судом були досліджені надані позивачем документи на підтвердження реальності спірних господарських операцій, а саме: Договір суборенди нерухомого майна №01/09-2024 від 01.09.2024 року, акт приймання-передачі об`єкта оренди в суборенду до Договору суборенди нерухомого майна №01/09-2024 від 01.09.2024 року, повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність ТОВ «СТРОЙ ГРУП» від 27.10.2024 року та листи ТОВ «СТРОЙ ГРУП» №09/12/25 від 09.12.2025 року та ТОВ «ПРОМБУД СТРОЙ» №22.10.-24 від 22.10.2024 року, та не встановлено, що вказані господарські операції пов`язані з господарською діяльністю позивача.
Суд зазначає, що з наданих до суду первинних документів не можливо встановити мету отримання послуг за результатом господарських взаємовідносин позивача та ТОВ «СТРОЙ ГРУП» на підставі Договору надання послуг від 30.08.2024 року №3008/24-СТ, а саме: послуги надання місць для тимчасового проживання працівників позивача за адресою Дніпропетровська область, м. Павлоград, вулиця Терьошкіна, 23, в тому числі і за видами господарської діяльності позивача, а саме: 25.11 Виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій (основний); 25.61 Оброблення металів та нанесення покриття на метали; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.78 Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах; 69.10 Діяльність у сфері права; 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель; 49.20 Вантажний залізничний транспорт; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.
Крім цього з наданих до суду первинних документів не можливо встановити фактичну чисельність працівників позивача, які тимчасово проживали за адресою Дніпропетровська область, м. Павлоград, вулиця Терьошкіна, 23, та період такого проживання працівників. Також з наданих до суду первинних документів не можливо встановити цільове призначення приміщення за адресою Дніпропетровська область, м. Павлоград, вулиця Терьошкіна, 23, а саме: житлове або нежитлове приміщення, а також придатність вказаного приміщення до проживання.
Суд зазначає, що з наданих до суду первинних документів не можливо встановити мету отримання послуг за результатом господарських операцій позивача з ТОВ «ПРОМБУД СТРОЙ» на підставі Договору про надання послуг від 27.07.2024 року №26/07-ФЗ, а саме: послуг крана автомобільним 130 тн., в тому числі і за видами господарської діяльності позивача наведеними вище.
Крім цього суд зазначає, що контрагент позивача - ТОВ «ПРОМБУД СТРОЙ» у листі за №22.10.-24 від 22.10.2024 року зазначає, що спеціалізацією даного підприємства є не безпосереднє виконання будівельних/вантажопідіймальних робіт, а організація їх проведення (функція генерального підрядника).
Відповідно до ч.1, 2 ст.838 Цивільного кодексу України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.
Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов`язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов`язку.
Суд зауважує, що з наданих до суду первинних документів не можливо встановити чи виступав контрагент позивача - ТОВ «ПРОМБУД СТРОЙ» генеральним підрядником у взаємовідносинах з позивачем.
Повторюючи суд зазначає, що з наданих до суду первинних документів не можливо встановити в межах виконання яких робіт/послуг та в межах якої господарської діяльності позивач залучив послуги автомобільного крану. Також з наданих первинних документів не можливо встановити час, обсяг та об`єм наданих послуг автомобільним краном. Крім цього з наданих документів не можливо встановити походження вказаного автомобільного крану у контрагента позивача, за умови, що вказаний контрагент підтвердив відсутність такого крану у його власності.
Підсумовуючи суд дійшов висновку, що надані позивачем первинні документи не підтверджують формування показників податкової звітності позивача та з вказаних документів не можливо встановити реальність, або нереальність спірних господарських операцій, а отже відсутні підстави вважати реальними вказані господарські операції позивача з ТОВ «СТРОЙ ГРУП» та ТОВ «ПРОМБУД СТРОЙ».
Так, рух активів при здійсненні вище вказаних операцій не підтверджується первинними документами, а саме: укладеним договором, документами податкового обліку, видатковими накладними, актами виконаних робіт, рахунками на оплату, платіжними дорученнями.
При цьому, суд вказує, що позивачем під час перевірки не надавались податковому органу Договір суборенди нерухомого майна №01/09-2024 від 01.09.2024 року, акт приймання-передачі об`єкта оренди в суборенду до Договору суборенди нерухомого майна №01/09-2024 від 01.09.2024 року, повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність ТОВ «СТРОЙ ГРУП» від 27.10.2024 року та листи ТОВ «СТРОЙ ГРУП» №09/12/25 від 09.12.2025 року та ТОВ «ПРОМБУД СТРОЙ» №22.10.-24 від 22.10.2024 року, про що зазначено в акті перевірки та позивач підтвердив у відповіді на відзив, оскільки позивач отримав вказані документи після подачі даного позову до суду.
Крім цього суд звертає увагу, що позивач не надає до суду жодного документу на підтвердження руху активів або зміни структури активів та зобов`язань під час спірних господарських операцій, які призвели до перерахування грошових коштів на користь контрагентів позивача у якості оплати за надані послуги/виконані роботи.
Також суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ч.1-4 ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Враховуючи вищенаведені положення КАС України, суд зазначає, що суд бере до розгляду лише ті докази, що містять інформацію щодо предмету доказування, усуваючи з процесу доказування докази, які не відносяться до справи. Отже, суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Тобто, однією із ознак доказів є наявність фактів, які відносяться до предмета доказування належність доказів.
Суд зазначає, що позивач не наводить підстав позову щодо реальності господарських операцій та підтвердження вказаних господарських операцій, складеними документами, наслідком яких було нарахування та сплата податку на додану вартість та податку на прибуто приватних підприємств.
При цьому по тексту позову позивач не обґрунтовує сплату вищенаведених податків та зборів у задекларованих позивачем розмірах, та не підтверджує вказану сплату податків та зборів посиланням на первинні документи. Позивач виключно наголошує на наявності у неї первинних документів, які вона не надала на запит відповідача.
З огляду на зазначене, в даному випадку позивач не визначає як підставу позову нарахування та сплату грошових зобов`язань, в розмірах відмінних від визначених в акті перевірки.
Таким чином суд, під час розгляду справи по суті надає оцінку виключно тим документам щодо господарської діяльності позивача, які надані до суду.
Поряд з цим, при вирішенні справи суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення…Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( справа «Проніна проти України», рішення ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року)
Очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди умотивовувати свої рішення. Але дану вимогу не слід розуміти як таку, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент.
Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «МЕТКОМ ІНВЕСТ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Керуючись ст.2, 77, 78, 90, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «МЕТКОМ ІНВЕСТ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський