Справа № 380/1693/26
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2026-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/1693/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2026 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої - судді Потабенко В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач 2 ) з такими позовними вимогами:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо неврахування при розгляді заяви ОСОБА_1 про переведення з пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу», стажу роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії державного службовця за період з 30 липня 1984 року по 01 травня 2016 року тривалістю 31 рік 9 місяців 1 день;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити пенсію згідно Закону України «Про державну службу», зарахувавши до стажу роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії державного службовця період з 30 липня 1984 року по 01 травня 2016 року тривалістю 31 рік 9 місяців 1 день;

-провести перерахунок пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» на підставі ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, п. 10 і 12 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889- VІІІ з дати звернення 08.01.2026 із заробітної плати за грудень 2025 року на підставі довідки про складові заробітної плати для призначення особі пенсії державного службовця від 08.01.2026 №04-29/8 та довідки про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка працювала на посадах державної служби, має не менш як 20років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, від 08.01.2026 №04-29/7 та Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого Єдиного внеску за грудень місяць 2025 року, поданого фінансовим управлінням Стрийської міської ради.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Досягнувши 60-річного віку та необхідного страхового стажу, 08.01.2026 звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». За принципом екстериторіальності заява позивачки була розподілена до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області. Вказане управління відмовило у призначенні пенсії рішенням від 15.01.2026 №25 у зв`язку із відсутністю необхідного стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної. Позивачка вважає зазначене рішення відповідача безпідставним, протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Вважаючи у зв`язку із цим свої конституційні права та гарантії на належний соціальний захист порушеними та такими, що потребують захисту, позивач звернулася до суду з даним позовом. Просила позов задовольнити повністю.

Ухвалою від 04.02.2026 залишено позовну заяву без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою від 23.02.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін та запропоновано відповідачам у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, надати (надіслати) суду відзив на позов, а також всі письмові та електронні докази

Представник ГУ ПФУ у Львівській області подав до суду відзив на позовну заяву (вх. № 20289), в якому проти позовних вимог заперечив. Відзив обґрунтований тим, що за матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 04.01.2022. Страховий стаж для обчислення пенсії позивача становить 46 років 03 місяці 25 днів, обчислений по 31.01.2026. 08.01.2026 позивач звернулася через Веб-портал із заявою про переведення на пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу». До заяви додані, зокрема, довідка від 08.01.2026 № 04-29/849 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка працювала державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посаду якої було класифіковано (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та довідку від 08.01.2026 № 04-29/7 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка працювала на посадах державної служби, класифікацію яких було проведено, має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і яка на дату виходу на пенсію не перебуває на державній службі, видані Стрийським фінансовим управлінням Львівської області. Заява позивача про перерахунок/перехід на інший вид пенсії та додані до неї документи, були розглянуті ГУ ПФУ в Дніпропетровській області у відповідності та із врахуванням вимог Закону України «Про державну службу» щодо порядку, умов та підстав набуття права для призначення/перерахунку пенсії за віком як державному службовцю, та за результатом розгляду прийнято рішення № 25 від 15.01.2026 про відмову в перерахунку пенсії. Підстава відмови - відсутність необхідного стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби. Час роботи в органах місцевого самоврядування, в тому числі на виборних посадах, зараховується до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII до 04.07.2001, тобто, по дату набуття чинності Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування». Станом на 01.05.2016 позивач має стаж роботи на державній службі з 30.07.1984 по 31.12.2001 - 17 років 05 місяців 02 дні. Час роботи в органах місцевого самоврядування зараховується до стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби до 04.07.2001 по дату набуття чинності Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». За даними трудової книжки позивач до 04.07.2001 працювала в органах місцевого самоврядування, де присвоюються ранги посадової особи місцевого самоврядування. Посадові особи не є державними службовцями і цей період не може бути зарахований до стажу державної служби. Отже, періоди роботи не підлягають зарахуванню до посад державної служби оскільки, ці посади належить до посад посадових осіб органів місцевого самоврядування, що підтверджено записами в трудовій книжці про прийняття присяги посадової особи місцевого самоврядування. Позивач на дату набрання чинності Закону № 889 (на 01.05.2016) не набула права на пенсію державного службовця за відсутності 20 років стажу роботи на посадах, визначених статтею 25 Закону № 3723, тому підстави для проведення перерахунку/перехід на інший вид пенсії відсутні. Враховуючи наведене, відповідач 2 просив суд відмовити у задоволені позову.

Також від представника ГУ ПФУ в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що у позивача відсутнє право на пенсію згідно з нормами Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу», оскільки така не має необхідного стажу державної служби, передбаченого Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII. В обґрунтування цього вказав, що період перебування посадових осіб в органах місцевого самоврядування на посадах, у період перебування на яких їм були присвоєні персональні чи спеціальні звання, не зараховується до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. Тобто відповідно до чинного законодавства, зокрема Закону № 2493-III, служба в органах місцевого самоврядування після 04.07.2001 не тотожна державній службі та не дає права на отримання спеціальної пенсії держслужбовця. Оскільки на момент 1.05.2016 позивач не обіймала посаду державного службовця та не мала необхідного вислуги років саме в державних органах, підстави для переведення її з пенсії за віком на пенсію державного службовця відсутні, а оскаржувана відмова повністю відповідає вимогам Конституції та законів України. За наведених обставин, вважає, що позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, а рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 15.01.2026 №25 є правомірним та законним, прийнятим в межах, у спосіб та у відповідності до норм чинного законодавства України. Просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 04.01.2022 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058.

08.01.2026 Стрийською міською радою видано довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посаду якої було класифіковано (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) №04-29/8 та довідку про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, класифікацію яких було проведено, має не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців і яка на дату виходу на пенсію не перебуває на державній службі №04-29/7.

З метою реалізації свого права на призначення пенсії за віком, 08.01.2026 позивач звернулася до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою про переведення її на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII.

Згідно з п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок від 25.11.2005 №22-1) після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію.

Таким органом є ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.

За результатами розгляду даної заяви 15.01.2026 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області прийнято рішення за №25 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що на день набрання чинності Закону № 889 вона не займала посаду державної служби, віднесену до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-ХІІ та актами КМУ.

Таке рішення про відмову в призначенні пенсії позивачка вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку із чим звернулася із даним позовом до суду.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» № 889-VIII втратив чинність Закон України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу. Цими пунктами передбачено право державних службовців на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII.

Пунктом 10 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 встановлено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Зокрема, п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

З наведеного видно, що після 01.05.2016 зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п. п. 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII, та мають передбачені ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена у постановах Верховного Суду від 03.07.2018 у справі № 569/350/17, від 03.07.2018 у справі № 586/965/16-а, від 10.07.2018 у справі № 591/6970/16-а, від 04.04.2018 у справі №822/524/18 та від 26.06.2018 у справі №676/4235/17.

Статтею 46 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII визначені особливості стажу державної служби, зокрема у п. 2 якої зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Відповідно до п. 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII обчислюється відповідно до п.8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII.

Згідно з п.8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Отже, в даному випадку слід керуватися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (діяв до 01.05.2016).

Відповідно до п. 2 вказаного Порядку до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Згідно з п.4 Порядку обчислення стажу держаної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229 (далі - Порядок №229, чинний з 01.05.2016 року), до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Статтею 14 Закону України від 07.06.2001 №2493-III «Про службу в органах місцевого самоврядування» (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено категорії посад в органах місцевого самоврядування, відповідно до яких, зокрема:

п`ята категорія - керуючих справами виконавчих апаратів районних рад, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів районних у містах рад, помічників голів, радників (консультантів), спеціалістів, головних бухгалтерів управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, секретаріатів Київської та Севастопольської міських рад, керівників управлінь, відділів та інших виконавчих органів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад та їх заступників, керівників відділів (підвідділів) у складі самостійних управлінь, відділів виконавчих органів міських (міст обласного значення) рад, посади заступників міських (міст районного значення), сільських, селищних голів з питань діяльності виконавчих органів ради, секретарів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад;

шоста категорія - посади керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, керівників структурних підрозділів виконавчого апарату районних та секретаріатів районних у містах Києві та Севастополі рад та їх заступників, керівників управлінь, відділів та інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст районного значення), районних у містах рад та їх заступників, помічників голів, радників, консультантів, начальників секторів, головних бухгалтерів, спеціалістів управлінь, відділів, інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст обласного значення та міста Сімферополя) рад, старост.

Таким чином, посади, на яких перебувала позивач в органах місцевого самоврядування, відповідно до ст. 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та п. 2 Порядку №283 входять до переліку посад, які зараховуються до стажу державної служби.

З огляду на вказане, суд вважає, що періоди роботи позивача на посадах в органах місцевого самоврядування з 30.07.1984 по 01.05.2016 підлягають зарахуванню до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ.

Подібне правозастосування викладено Верховним судом у постановах від 26.06.2018 у справі №735/939/17 та від 19.03.2019 у справі №357/1457/17.

Оскільки на час звернення до відповідача із заявою про перехід на пенсію держаного службовця позивач досягла пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на день набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ мала понад 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, та мала необхідний страховий стаж, суд приходить висновку, що позивач набула право на призначення пенсії відповідно до положень Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ та п. п. 10, 12 Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу».

Звідси, суд вважає, що дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо неврахування при розгляді заяви позивача про переведення з пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу», стажу роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії державного службовця за період з 30.07.1984 по 01.05.2016 тривалістю 31 рік 9 місяців 1 день є протиправними.

Як є протиправним і підлягає скасуванню рішення № 25 від 15.01.2026 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Щодо вимог зобов`язального характеру, то суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» затверджений Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі - Порядок № 622).

Згідно з п. 4 Порядку № 622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому, посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби); розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60.

За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні; у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 01.05.2016, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 01.05.2016 на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 року, а також для осіб, які не працювали починаючи з 01.05.2016 на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 року як за повний місяць; матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах 3 - 5 цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 року, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики (п. 5 Порядку № 622).

У матеріалах справи є довідки за формою, затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3, а саме: довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 08.01.2026 № 04-29/8 та довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсій- не займає посади державної служби від 08.01.2026 № 04-29/7.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження

При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

З огляду на викладене, та беручи до уваги те, що позивачці вже була призначена пенсія за віком відповідно до Закону України №1058, суд дійшов висновку, що достатнім і ефективним способом захисту порушених прав позивача є прийняття судом рішення про зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області перевести позивачку на пенсію відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ та п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ, врахувавши при обчисленні розміру пенсії відомості про заробітну плату на підставі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 08.01.2026 № 04-29/8 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсій- не займає посади державної служби від 08.01.2026 № 04-29/7 з моменту подання заяви до відповідача ГУ ПФУ у Львівській області, тобто з 08.01.2026, зарахувавши при цьому до її стажу роботи, який дає право на призначення пенсії державного службовця, періоди роботи на посадах які дають право на призначення пенсії державного службовця за період з 30.07.1984 по 01.05.2016 тривалістю 31 рік 09 місяців 1 день.

Подібний правовий висновок стосовно способу захисту порушеного права викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.02.2025 у справі №580/6600/24.

Щодо визначення суб`єкта, який приймає рішення про переведення на пенсію державного службовця, то суд зазначає таке.

Відповідно до п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

У цій справі для прийняття рішення за результатами поданої позивачкою заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, рішенням якого позивачці відмовлено в переведенні на пенсію державного службовця.

Отже, дії зобов`язального характеру щодо переведення позивачку на пенсію за віком має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, тобто ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.

Тому, позовні вимоги, заявлені позивачкою до ГУ ПФУ у Львівській області задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги про встановлення судового контролю, то суд зазначає таке.

Порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначено у ст. 382 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частиною 2 ст. 382 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Правові норми, закріплені у ч. 1 ст. 382 КАС України, кореспондують з положеннями, зокрема, п. 1 ч. 6 ст. 246 КАС України, згідно з якими, у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про порядок і строк виконання рішення.

З аналізу наведених норм слідує, що судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може встановити під час прийняття рішення у справі.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Такі ж висновки викладені у додатковій постанові Верховного Суду по справі №235/7638/16-а від 31.07.2018.

З аналізу ст. 382 КАС України також слідує, що подання такої заяви може бути ініційовано позивачем в процесі виконання судового рішення, оскільки зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення є заходом превентивного впливу на відповідача у справі, з метою своєчасного виконання своїх зобов`язань у межах відповідної справи.

Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Тобто правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.

При цьому, аби застосувати спосіб судового контролю, суд повинен мати обґрунтовані сумніви у виконанні суб`єктом владних повноважень свого конституційного обов`язку - виконання судового рішення.

Зазначена правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 03.04.2019 у справі № 820/4261/18, від 09.07.2019 у справі № 826/17587/18, від 22.08.2019 у справі № 522/10140/17, від 22.12.2020 у справу № 440/1810/19, від 25.02.2021 у справі № 640/13599/20, від 30.03.2021 у справі № 580/3376/20, від 27.04.2021 у справі № 460/418/20, від 13.09.2021 у справі № 20/3888/21, від 02.12.2021 у справі № 808/1156/18.

Оскільки позивачем не наведено обґрунтувань та не надано доказів, що підтверджують необхідність застосування процесуального інституту судового контролю за виконанням судового рішення, визначеного ст. 382 КАС України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для встановлення такого судового контролю за виконанням судового рішення у справі, а тому заява задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

А згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню частково.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись ст. ст. 2, 6-9, 19-20, 22, 25-26, 72, 77, 90, 139, 143, 241-246, 255, 257-258, 293, 295, п.п. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо неврахування при розгляді заяви ОСОБА_1 про переведення з пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» стажу роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії державного службовця за період з 30.07.1984 по 01.05.2016 тривалістю 31 рік 9 місяців 1 день.

Визнати протиправним та скасувати рішення № 25 від 15.01.2026 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (місце знаходження: 49094, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) призначити пенсію ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) згідно із Закону України «Про державну службу», зарахувавши до стажу роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії державного службовця за період з 30.07.1984 по 01.05.2016 тривалістю 31 рік 9 місяців 1 день та провести перерахунок пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» на підставі статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІI, пунктів 10 і 12 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII з дати звернення (08.01.2026) із заробітної плати за грудень 2025 року на підставі довідки про складові заробітної плати для призначення особі пенсії державного службовця від 08.01.2026 № 04-29/8 та довідки про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка працювала на посадах державної служби, має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, від 08.01.2026 №04-29/7 та податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого Єдиного внеску за грудень місяць 2025 року, поданого фінансовим управлінням Стрийської міської ради, з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області (місце знаходження: 49094, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) судовий збір у сумі 1331 (одна тисяча триста тридцять один) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 31.03.2026.

Суддя Потабенко В.А.