Справа № 520/14845/25
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2026-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

31 березня 2026 року №520/14845/25

Харківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Лариси Мар`єнко, розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін у судове засідання адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 , через електронну систему ЄСІТС "Електронний суд" звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, в яких просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №96 від 08.05.2025 про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 ;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області та Головне управління Пенсійного фонду в Харківській області зарахувати до стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.1 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" період роботи з 01.12.1995 по 19.05.2005;

3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно п.1 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 09 травня 2025 року та провести відповідні виплати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він працював на Комунальному підприємстві "Харківський метрополітен" за професією машиніст електропоїзда метрополітену з 01.12.1995 по 19.05.2005. Після досягнення пенсійного віку звернувся через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України із заявою про призначенням пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Однак, рішенням від 08.05.2025 №96 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області відмовило у призначенні на пільгових умовах з підстав не зарахування до пільгового стажу періоди роботи згідно довідки №03-17/257 від 14.04.2025, оскільки довідка не відповідає формі довідки затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2006 №920. Вважаючи рішення відповідача безпідставним, протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін у судове засідання та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в який вказав що позовні вимоги не визнає в повному обсязі та просить відмовити в їх задоволені, посилаючись на те, що рішення від 08.05.2025 №96 прийнято в порядку, спосіб та у межах повноважень, визначених чинним законодавством України.

Представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, надіслав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти заявлених позовних вимог, з огляду на те, що до вільгого стажу позивача не зараховано періоди роботи згідно довідки від 14.04.2025 №03-17/257, оскільки довідка не відповідає формі, затвердженій постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2006 №920 (додаток №5), а саме засвідчена двома підписами, замість трьох, відсутня повна назва посади. Також в документах відсутня інформація про перебування/не перебування у відпустках без збереження заробітної плати. На підставі викладеного, представник відповідача вважає, що право на призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV, відсутнє.

Представник позивача надіслав відповідь на відзив, в якій не погодився з доводами відповідачів, викладеними у відзивах на позов, просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до територіального органу управління пенсійного фонду з заявою про призначення пільгової пенсії за віком від 21.04.2025.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 28.04.2025 позивачу відмовлено в призначенні пільгової пенсії.

01.05.2025 року позивач повторно звернувся до Пенсійного фонду України за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

До заяви позивач надав такі документи: паспорт громадянина України; довідку про довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; трудову книжку; заяву про призначення пенсії у довільній формі; довідку КП "Харківський метрополітен" №03-17/257 від 14.04.2025 про помади, які займав позивач; довідку КП "Харківський метрополітен" №189/23.01-07 від 26.03.2025 щодо відсутності наказів про встановлення позивачу неповного робочого дня за період з 01.12.1995 по 19.05.2005; довідку про перейменування КП "Харківський метрополітен"; наказ про атестацію робочих місць КП "Харківський метрополітен" від 24.11.1994 року; наказ про атестацію робочих місць КП "Харківський метрополітен" від 09.04.1997 року; наказ про атестацію робочих місць КП "Харківський метрополітен" від 07.12.1999 року; карту умов праці посади машиністу електропоїзда КП "Харківський метрополітен" станом на 1994 рік; карту умов праці посади машиністу електропоїзда КП "Харківський метрополітен" станом на 1999 рік; карту умов праці посади машиністу електропоїзда КП "Харківський метрополітен" станом на 2003 рік.

Заяву розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області та прийнято рішення №96 від 08.05.2025 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з підстав відсутності необхідного пільгового стажу. Страховий стаж особи становить 34 роки 01 місяць 25 днів. Пільговий стаж не підтверджено. До страхового стажу зараховано всі періоди роботи. До пільгового стажу не зараховано періоди згідно довідки №03-17/257 від 14.04.2025, оскільки довідка не відповідає формі довідки, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2006 №920 (додаток 5), а саме засвідчена двома підписами, замість трьох, відсутня повна назва посади. Також в документах відсутня інформація про перебування/не перебування у відпустках без збереження заробітної плати.

Не погоджуючись рішенням відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон України №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон України №1058-IV).

Відповідно до статті 1 Закону України №1788-XII, громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України №1058-ІV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017.

Частиною першою статті 9 Закону України № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною першою статті 44 Закону України №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Частиною першою статті 114 Закону України №1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Аналогічні норми містить пункт "а" частини 1 статті 13 Закону України №1788-XII.

Тобто за приписами вказаних норм обов`язковими умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, є досягнення відповідного віку, зайнятість протягом повного робочого дня, відповідність назви професії чи посади, за якою працювала особа, назвам, вказаним у Списку виробництві, робіт, професій і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, чинному на період роботи працівника, атестація робочого місця у період після 21.08.1992 відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442.

Судом з досліджених доказів встановлено, що ОСОБА_1 на момент звернення (01.05.2025) виповнилось 51 рік 01 місяць 23 дні, загальний страховий стаж якої складає 34 роки 01 місяць 25 днів. Вказані обставини визнаються самим відповідачем в оскаржуваному рішенні.

Згідно записів у трудовій книжки ОСОБА_1 серії №АТ-V від 09.07.1992 року, встановлено, що з 03.01.1995 позивач прийнятий слюсарем по електроремонту рухомого складу 2 розряду в Харківський метрополітен (електродепо "Московське").

В період з 06.01.1995 по 29.11.1995 позивач направлений в технічну школу на курси машиністів електропоїзду метрополітену, де йому присвоєно кваліфікація машиніста електропоїзду метрополітену.

30.11.1995 зарахований слюсарем по ремонту рухомого складу 2 розряду в Харківському метрополітені (електродепо "Московське").

В період з 01.12 1995 по 19.05.2005 - машиніст електропоїзду метрополітену в Харківському метрополітені (електродепо "Московське").

Суд зазначає, що відповідно до статті 62 Закону України №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За правилами п.п.1, 2, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1). У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (п.2). У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (п.20).

Тобто основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. І лише у разі її відсутності, або відсутності в ній відповідних записів, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, зокрема, уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Значення трудової книжки, як основного документа, що підтверджує пільговий стаж роботи, встановлено статтею 62 Закону України №1788-ХІІ, і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Проте, якщо трудова книжка відсутня або у ній не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 у справі №233/2084/17, від 16.05.2019 у справі №161/17658/16-а, від 27.02.2020 у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 у справі №446/656/17, від 21.05.2020 у справі №550/927/17, від 10.12.2020 в справі №195/840/17, від 17.09.2025 у справі №300/6565/23.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005 (далі - Порядок №383) передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих, місць за умови праці після 21.08.1992.

При цьому, якщо пільгова робота продовжується після 16.01.2003 (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 03.08.2016, - застосовуються Списки №1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36.

У спірний період роботи позивача з 01.12.1995 до 19.05.2005 була чинною постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 та від 16.01.2003 №36, якими затверджено Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 затверджено Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.1994 №773 внесено зміни і доповнення до списків №1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а саме підпункт "а" підрозділу 1 розділу XXI "Транспорт" після позиції 1200100а-12180 доповнено позицією 1200100а-14409 такого змісту: "1200100а-14409 Машиністи електропоїздів метрополітену".

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів №36 від 16.01.2003 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2006 року № 276) затверджено Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Відповідно позиції 21.1 а підрозділу 1 розділу XХI "Транспортні послуги" зазначеного Списку право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 мають машиністи електропоїздів (метрополітену).

Згідно зі Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", позиція "Машиністи електропоїздів метрополітену" відсутня.

Зважаючи на це, відповідно до рішення Національної служби посередництва і примирення від 11.07.2005 №05-07-05 "Про колективний трудовий спір між машиністами електропоїздів метрополітенів України та Кабінетом Міністрів України" Кабінету Міністрів України рекомендовано виконати пункт 1 рішення примирної комісії по вирішенню колективного трудового спору між машиністами електропоїздів метрополітенів України та Кабінетом Міністрів України від 10.02.2005: "1. Задовольнити вимогу машиністів електропоїздів метрополітенів України: "відновити професію машиніст електропоїздів метрополітену в Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36".

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2006 року №276 внесено зміни до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Підрозділ "Транспортні послуги" зазначеного Списку доповнено позицією - машиністи електропоїздів (метрополітену).

Крім того, Міністерству транспорту та зв`язку разом з Міністерством охорони здоров`я запропоновано до 01.04.2006 розробити методику проведення атестації робочих місць за умовами праці машиністів електропоїздів (метрополітену), забезпечити проведення атестації робочих місць за умовами праці машиністів електропоїздів (метрополітену) державних підприємств "Дніпропетровський метрополітен" і "Харківський метрополітен", а разом з Київською міськдержадміністрацією - на комунальному підприємстві "Київській метрополітен" і подати Мінпраці та соціальної політики до 01.07.2006.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом №383 від 18.11.2005 Міністерства праці та соціальної політики України визначено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

При цьому, до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Враховуючи віднесення роботи машиністом електропоїзду (метрополітену) до Списку №1 постановою Кабінету Міністрів №36 від 16.01.2003 (зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2006 року №276), суд приходить до висновку, що позивач в оскаржуваний період працював за професією та в умовах праці, що віднесені до Списку №1.

Відповідачем не заперечується, що позивачем до заяви про призначення пенсії було подано архівну довідку Комунального підприємства "Харківський метрополітен" від 14.04.2025 №03-17/257, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно працював на КП "Харківський метрополітен" та в період з 01.12.1995 по 19.05.2005 обіймав посаду машиніста електропоїзду метрополітену.

Довідка підписана керівником відділу кадрів та старшим інспектором з кадрів, а також завірена печаткою підприємства.

Обґрунтовуючи відмову у зарахуванні до пільгового стажу по Списку №1 період з 01.12.1995 по 19.05.2005, відповідач в оскаржуваному рішенні посилається на те, що форма довідки КП "Харківський метрополітен" від 14.04.2025 №03-17/257 не відповідає Додатку №5 до постанови КМУ від 05.07.2006 № 920 (засвідчений двома підписами, замість трьох, відсутня повна назва посади), на що суд зазначає наступне.

Відповідно до п.20 Порядку №637 у довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Відсутність в довідці підпису третьої посадової особи підприємства, на чому наголошує відповідач в оскаржуваному рішенні, не може бути підставою для неврахування страхового (пільгового) стажу, оскільки позивач не може нести відповідальність за правильність заповнення таких довідок, а отже, не може бути обмежений в праві неврахування до трудового стажу періоду роботи на підприємстві внаслідок порушень, допущених при видачі відповідних довідок.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17.

Суд також зауважує, що чинне законодавство не передбачає права органу Пенсійного фонду України не приймати до відома довідки у разі відсутності підпису посадової особи підприємства за наявності підпису інших посадових осіб підприємства та печатки підприємства та підтвердження відповідних періодів у посад безпосередньо відомостями трудової книжки.

Крім того, відповідно до статті 101 Закону України №1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Відповідно до абзацу 5 пункту 4.2 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Суд вважає за необхідне зазначити про те, що Верховний Суд у постанові від 30.09.2019 №638/18467/15-а акцентував увагу, що орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 12.09.2022 у справі №569/16691/16-а.

Враховуючи вищенаведене, доводи відповідача про те, що форма довідки КП "Харківський метрополітен" від 14.04.2025 №03-17/257 не відповідає Додатку №5 до постанови КМУ від 05.07.2006 №920 (засвідчений двома підписами, замість трьох, відсутня повна назва посади), суд вважає необґрунтованими, оскільки факт наявність пільгового стажу підтверджується відомостями трудової книжки та іншими довідка про проведену атестацію робочих місць у спірний період, наданим позивачем безпосередньо до пенсійного органу та до суду.

Також суд зазначає. що позивачем до пенсійного фонду разом з заявою про призначення пенсії надавалась довідка КП "Харківський метрополітен" від 26.03.2025 №189/23-01-07 про те, що в період з 01.12.1995 по 19.05.2005 наказів про встановлення неповного робочого дня машиністу електропоїзда (метрополітену), машиністу електропоїзда (при роботі на лінії) ОСОБА_1 в електродепо "Немишлянське" не зареєстровано.

Таким чином, встановлено факт перебування ОСОБА_1 на посаді повний робочий день та виконання ним робіт, що містяться у Списку № 1 повний робочий день, а також зайнятість позивача за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яка полягає в наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці, які не змінювались з моменту проведення останньої атестації.

З огляду встановлені під час розгляду справи обставини суд приходить до висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №96 від 08.05.2025 року про відмову у нарахуванні пенсії з врахуванням пільгового стажу відповідно до п.1 ч. 2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV підлягає скасуванню, як протиправне.

Відтак, з метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області здійснити перерахунок ОСОБА_1 із зарахуванням до пільгового стажу за Списком №1 період його роботи машиністом електропоїзда метрополітену на КП "Харківський метрополітен" з 01.12.1995 по 19.05.2005 роки згідно пункту 10 частини 3 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідачем жодних належних доказів на підтвердження правомірності власних дій (рішення), які є предметом оскарження, надано не було.

Суд враховує, що спосіб захисту має враховувати суть порушення, допущеного суб`єктом владних повноважень - відповідачем, а тому суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Відповідно до ст.13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі "Chahal проти Об`єднаного королівства" (заява №22414/93) зазначив, що ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, її суть зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органу розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист (параграф 145).

Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (параграф 75 рішення Європейського суду з прав людини від 05 квітня 2005 у справі "Афанасьєв проти України").

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що ефективним та належним способом відновлення порушеного права позивача буде визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області №96 від 08.05.2025 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області зарахувати до пільгового стажу період роботи з 01.12.1995 по 19.05.2005 року, та повторно розглянути питання про призначення пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на підставі поданої заяви від 01.05.2025.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплатити пенсію, суд зазначає таке.

Згідно з п.4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого постанова правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до п.4.10 Порядку №22-1 після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

З огляду на приписи Порядку №22-1 процедура розгляду заяви та прийняття рішення про призначення пенсії в даному випадку покладена на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (як суб`єкт владних повноважень, який за принципом екстериторіальності розглядав заяву позивача та приймав відповідне рішення). Водночас, обов`язок виплата пенсії покладається на територіальне управління Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання заявника.

Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області має завершити процедуру призначення та нарахування позивачу пенсії, направивши електронну пенсійну справу до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (за місцем проживання позивача) для її виплати.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги в частині виплати пенсії позивачу, звернені до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області не підлягають задоволенню.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Витрати зі сплати судового збору підлягають розподілу відповідно до частини 8 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул.Митрополита Андрея, буд.10, м.Львів, 79016, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд.5, Держпром, під.3, пов.2, м.Харків, 61022, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №96 від 08.05.2025 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.1 ч.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", період роботи з 01.12.1995 по 19.05.2005.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 01.05.2025, з урахуванням висновків суду по даній справі.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області () на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан на території України, у зв`язку з бойовими діями на території м.Харків та Харківської області, повний текст рішення складено 31 березня 2026 року.

Суддя Лариса МАР`ЄНКО