Справа № 215/3183/25
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2026-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

31 березня 2026 року Справа№215/3183/25

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рищенко А.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Савченка А.В. у адміністративній справі №215/3183/25 за позовом ОСОБА_1 до голови Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради Кушніра Сергія Івановича про встановлення компетенції та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

29.04.2025 до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до голови Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Кушніра Сергія Івановича, з позовними вимогами про:

- визнати протиправним та незаконим розпорядження від 03.12.24р №176-р в частині розгляду головою Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради Кушніром Сергієм Івановичем заяви про його відвід;

- встановлення наявності компетенції (повноважень) голови Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради Кушніра Сергія Івановича при отриманні заяви від 03.12.24р вх С-436-П доданої до неї заяви про відвод його створювати штучні перешкоди для відводу посадових особ, які не підкорюються вимогам ст 3, 21, 46 Конституції України та визнати такі перешкоди протиправною бездіяльністю, а таку процедуру протиправною діяльністю і зобов`язати довести вимоги заяви про відвод ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 депутатам на сесії Тернівської районної у місті ради.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.04.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 до голови Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Кушніра Сергія Івановича про визнання протиправною діяльність та зобов`язання вчинити певні дії, передано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, відповідно до п.2 ч.1 ст.29 КАС України.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.07.2025р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 квітня 2025 року у справі №215/3183/25 залишено без змін.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.08.2025 р. відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі №215/3183/25 в частині позовних вимог щодо встановлення наявності компетенції (повноважень) голови Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради Кушніра Сергія Івановича при отриманні заяви від 03.12.24р вх С-436-П доданої до неї заяви про відвод його створювати штучні перешкоди для відводу посадових особ, які не підкорюються вимогам ст 3, 21, 46 Конституції України.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.08.2025 позов в частині позовних вимог про визнання протиправним та незаконним розпорядження від 03.12.24р №176-р в частині розгляду головою Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради Кушніром Сергієм Івановичем заяви про його відвід та визнання дій голови Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради Кушніра Сергія Івановича при отриманні заяви від 03.12.24р вх С-436-П протиправними та зобов`язати повторно розглянути заяву від 03.12.2024 р. залишено без руху.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.03.2026 відкрито провадження у цій справі.

24 березня 2026 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід, у тому числі, судді Савченко А.В.

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначає, що Довіра до судді відсутня і саме відвід судді сприяв би уникненню сумнівів, щодо неупередженості суду та виконанню принципу верховенства права і правової визначеності та сприяв виконанню завдання судочинства і принципам правової визначеності. Саме ці заперечення повинні взяті судом до уваги при розгляді заяви про відвід судді Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право кожної особи на розгляд її справи тим судом, якому довіряють усі особи, які беруть участь у справі.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.03 2026 року (суддя Савченко А.В.) визнано необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Савченко А.В. Передано матеріали адміністративної справи №215/3183/25 для визначення складу суду для вирішення питання про відвід судді.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.03.2026р. заява про відвід головуючого у справі передана на розгляд судді Єфанової О.В.

Розпорядженням №589д від 31.03.2026 призначено повторний розподіл адміністративної справи у зв`язку з необхідністю оформлення суддею Єфановою О.В. щорічної відпустки з 31.03.2026 по 03.04.2026 року після початку автоматизованого розподілу судових справ.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.03.2026 матеріали адміністративної справи №215/3183/25 розподілено судді Рищенку А.Ю.

Відповідно до ч. 8 ст.40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Суд, дослідивши подану позивачем заяву про відвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Савченка А.В., зазначає наступне.

Згідно з частиною четвертою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Приписами частини 8 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Згідно з частиною одинадцятою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

Частинами 1, 2 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови.

Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Проаналізувавши викладені в заяві позивача про відвід судді доводи, суд дійшов висновку про відсутність визначених Кодексом адміністративного судочинства України підстав для відводу судді у цій справі.

Суд звертає увагу на те, що для відведення судді заявнику необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Водночас відвід повинен бути вмотивованим, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність.

У рішенні від 09 листопада 2006 року в справі «Білуха проти України», заява №33949/02, ЄСПЛ з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед іншого, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49).

Стосовно об`єктивного критерію ЄСПЛ указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52).

Отже, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, непідтверджених належними і допустимими доказами.

Таким чином, відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Суд зазначає, що обставини, вказані позивачем у заяві про відвід судді, ґрунтуються на припущеннях та свідчать лише про незгоду заявника з процесуальним рішенням суду, що у відповідності до зазначених вище вимог законодавства, не може бути підставою для відводу.

Інших підстав, передбачених статтями 36 та 37 Кодексу адміністративного судочинства України для відводу судді, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді в результаті розгляду цієї справи або наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості при розгляді справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не вбачається.

Оскільки заява позивача про відвід судді Савченка А.В., фактично мотивована незгодою заявника з процесуальними діями головуючого судді, які, на його переконання, викликають сумніви в неупередженості чи об`єктивності судді, суд приходить до висновку, що наведені ним підстави є лише суб`єктивним сприйняттям обставин, відтак, не можуть бути підставами для відводу.

З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку, про необґрунтованість заявлених підстав для відводу судді, оскільки останні об`єктивними даними не підтверджуються і по суті ґрунтуються на хибних висновках та незгоді позивача з процесуальним рішенням судді, з огляду на що у задоволенні заяви позивача про відвід судді Савченка А.В., слід відмовити.

Згідно частини 12 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відповідно до статті 294 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвала про відмову у задоволенні заяви про відвід окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 36, 39, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Савченка А.В. у адміністративній справі №215/3183/25 за позовом ОСОБА_1 до голови Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради Кушніра Сергія Івановича про встановлення компетенції та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та не оскаржується. Заперечення на ухвалу може включаться до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя А. Ю. Рищенко