Справа № 120/3912/25
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2026-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

31 березня 2026 р. Справа № 120/3912/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жданкіної Наталії Володимирівни, розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправною бездіяльністю відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02.02.2022 по 26.02.2025.

Ухвалою від 12.05.2025 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні). Цією ж ухвалою відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що положення статей 116, 117 Кодексу законів про працю України до спірних правовідносин не застосовуються, а тому відсутні підстави стверджувати, що позивач має право на отримання компенсації середнього заробітку за затримку виплати остаточного розрахунку при звільненні.

Разом з відзивом на позовну заяву представником Військової частини НОМЕР_1 подано заяву про залишення позовної заяви без розгляду в зв`язку з пропуском позивачем встановленого ч. 5 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) строку звернення до суду з даним позовом.

Зокрема, в обґрунтовуючи подану заяву представник відповідача повідомив, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 22.06.2023 по справі №120/3410/23 зобов`язано військову частину НОМЕР_1 , враховуючи вже виплачені суми, перерахувати та доплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 30.01.2020 по 01.02.2022, грошової допомоги на оздоровлення за 2020-2022 роки, грошової компенсації за невикористані 03 дні щорічної основної відпустки, грошової компенсації за невикористані 84 дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, здійснивши їх обчислення шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020, Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021 та Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022, на відповідний тарифний коефіцієнт.

На виконання цього судового рішення відповідачем 10.02.2024 позивачу виплачено кошти в сумі 85020,50 гривень (на виконання рішення по справі №120/3410/23), проте до суду позивач звернувся лише 25.03.2025, тобто із пропуском місячного строку, встановленого для звернення до суду з такими вимогами.

Ухвалою від 09.02.2026 суд, після відкриття провадження у справі, залишив позовну заяву без руху та запропонував позивачу усунути недоліки позовної заяви у спосіб подання заяви про поновлення строку звернення до суду разом із доказами, які, на його думку, вказують на поважність причин пропуску такого строку.

12.02.2026 копію ухвали суду від 09.02.2026 про залишення позовної заяви без руху надіслано через підсистему "Електронний суд", в якій зареєстрований представник позивача.

12.02.2026 копія ухвали суду від 09.02.2026 про залишення позовної заяви без руху доставлена до електронного кабінету представника позивача, що підтверджується відповідною довідкою.

Згідно з частинами сьомою, восьмою статті 44 КАС України документи (у тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення форм процесуальних документів відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

За приписами статті 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.

Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їх офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом та Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Також у відповідності до вимог ч. 3 ст. 124 КАС України судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється за наявності в особи офіційної електронної адреси шляхом надсилання повістки на офіційну електронну адресу.

Відтак, оскільки представник позивача зареєстрований в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд доходить висновку, що ухвала від 09.02.2026 про залишення позовної заяви без руху вважається врученою позивачу (його представнику) 12.02.2026 в підсистемі "Електронний суд".

При цьому, у встановлений судом строк, так і станом на дату прийняття даної ухвали, стороною позивача не усунуто недоліків позовної заяви, яку залишено без руху.

Визначаючись щодо поданої представником відповідача заяви про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Відтак за загальним правилом, строк звернення до адміністративного суду становить шість місяців, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому частиною 5 статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України передбачено, що в розумінні КАС України військова служба є публічною службою.

Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності (частина 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу").

Отже, військова служба як державна служба особливого характеру є публічною службою, а для спорів щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби законодавець встановив місячний строк звернення до адміністративного суду.

Як свідчить зміст позовної заяви, предметом оскарження у ній, окрім іншого, є дії військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02.02.2022 по 10.02.2024 згідно ст. 117 КЗпП України.

Зокрема, представник позивача у позовній заяві зазначає, що 01.02.2022 наказом начальника військової частини НОМЕР_1 № 33-ОС ОСОБА_1 з 01.02.2022 виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення. Втім відповідачем не проведено повний розрахунок, зокрема не виплачено в належному розмірі грошове забезпечення за період з 30.01.2020 по 01.02.2022. Наведені обставини спонукали його звернутися до суду.

Як з`ясовано судом, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 22.06.2023 по справі №120/3410/23 військову частину НОМЕР_1 було зобов`язано, враховуючи вже виплачені суми, перерахувати та доплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 30.01.2020 по 01.02.2022, грошової допомоги на оздоровлення за 2020-2022 роки, грошової компенсації за невикористані 03 дні щорічної основної відпустки, грошової компенсації за невикористані 84 дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, здійснивши їх обчислення шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020, Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021 та Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022, на відповідний тарифний коефіцієнт.

Далі в тексті позовної заяви позивач вказує, що на виконання згаданого рішення суду від 22.06.2023 по справі №120/3410/23, посадовими особами військової частини НОМЕР_1 10.02.2024 було нараховано та виплачено йому кошти в сумі 85020,50 грн. як недоотримані суми грошового забезпечення.

Відтак, позивач вважає, що оскільки рішення суду про виплачу недоотриманих сум грошового забезпечення було виконано відповідачем лише 10.02.2024, тому він набув право на отримання компенсації середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні згідно ст. 117 КЗпП України.

Також, в позовній заяві позивач вказує, що на виконання іншого рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20.11.2024 по справі №120/6960/23, яким було зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення в сумі 4441 гривні 99 копійок за період з 01.03.2018 по 01.02.2022, врахувавши при цьому раніше виплачені суми індексації, позивачу 26.02.2025 здійснено виплату коштів в сумі 121184,75 гривень.

До суду з даним позовом позивач звернувся 24.03.2025, тобто в місячний строк з дати проведення розрахунку на виконання рішення суду по справі №120/6960/23 та поза встановленого ч. 5 ст. 122 КАС України строку з дати проведення розрахунку на виконання рішення суду по справі №120/3410/23.

Визначаючись із тим, чи дотримано позивачем строку звернення до адміністративного суду, слід врахувати висновки Верховного Суд, викладені у постанові від 28 червня 2023 року у справі № 560/11489/22, які полягають у наступному (дослівно):

"Звернення до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку (стаття 117 КЗпП України) обмежене строком, який - з уваги також на постанову Верховного Суду від 11 лютого 2021 року у справі № 240/532/20 - у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби визначений у частині п`ятій статті 122 КАС України і становить один місяць (з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів).

Спираючись на наведені міркування колегія суддів погоджується з доводами відповідача про те, що після фактичного розрахунку за зобов`язаннями з виплати індексації грошового забезпечення (яке виплачувалося на виконання судового рішення у справі № 560/3166/22 двома частинами 7 вересня 2022 року на суму 60766,19 грн., потім 14 вересня 2022 року на суму 13587,46 грн.) позивач мав право звернутися до суду з вимогами про стягнення середнього заробітку на підставі статті 117 КЗпП України, але реалізувати це право він міг протягом одного місяця відколи відбувся фактичний розрахунок за означеною складовою грошового забезпечення. Станом на 1 листопада 2022 року місячний строк для звернення до адміністративного суду з такими вимогами завершився".

Відтак строк звернення до суду щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні становить один місяць з дня, коли особа дізналася про порушення своїх прав та інтересів. При цьому реалізувати своє право на звернення до суду протягом одного місяця позивач може після фактичного розрахунку за кожною складовою грошового забезпечення.

Подібних правових висновків дійшов Верховний Суд і в постанові від 01 травня 2024 року у справі № 140/16184/23 (пункти 35-38 постанови).

Наведене свідчить про те, що позивачем пропущено місячний строк звернення до суду з позовними вимогами щодо виплати йому середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за несвоєчасну виплату недоотриманих сум грошового забезпечення, здійсненої на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22.06.2023 по справі №120/3410/23.

До такого висновку дійшов з огляду на те, що відповідачем на виконання згадуваного рішення суду виплачено позивачеві недоотримані суми грошового забезпечення ще 10.02.2024 (як вказує сам позивач у тексті позовної заяви), а з позовом щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, в тому числі виплачених на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22.06.2023 по справі №120/3410/23, позивач подав до суду 24.03.2025, тобто поза межами визначеного строку.

Згідно із частинами першою та другою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду із заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що позивач не усунув недоліки позовної заяви та не зазначив у поданій заяві причин поважності пропуску строку звернення до суду, підтверджуючих доказів не надав.

За нормами частин 15 статті 171 КАС України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

З огляду на викладене вище, а також враховуючи те, що позивачем (його представником) не надано доказів наявності поважних причин, які б унеможливлювали його звернення до суду, у строк визначений Законом, суд дійшов висновку, що наявні підстави для залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 щодо виплати йому середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за несвоєчасну виплату недоотриманих сум грошового забезпечення за період з 30.01.2020 по 01.02.2022, виплачених на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22.06.2023 по справі №120/3410/23.

Керуючись ст.ст. 240, 248, 256, 294 КАС України, -

у х в а л и в :

Клопотання представника військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви в частині позовних вимог без розгляду задовольнити.

Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, в частині позовних вимог щодо виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за несвоєчасну виплату недоотриманих сум грошового забезпечення за період з 30.01.2020 по 01.02.2022, виплачених на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22.06.2023 по справі №120/3410/23.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна