Справа № 420/2704/24
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2026-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2704/24
УХВАЛА

01 квітня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Білостоцького О.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про прийняття звіту про виконання судового рішення в адміністративній справі №420/2704/24, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.03.2024 року по справі №420/2704/24 було задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 .

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку та виплати його пенсії з 01.12.2019 року на підставі довідки №33/36-7391 від 07.11.2023 року, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 01.12.2019 року здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №33/36-7391 від 07.11.2023 року, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області», з урахуванням раніше проведених виплат.

Зазначене судове рішення набрало законної сили 25.04.2024 року.

Ухвалою суду від 25.02.2026 року було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подати до Одеського окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення від 25.03.2024 року по справі №420/2704/24 у місячний строк з моменту отримання копії ухвали суду.

20.03.2026 року від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов звіт про виконання рішення суду по справі №420/2704/24, в якому зазначено, що пенсійним органом 03.06.2024 року проведено перерахунок пенсії позивача на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №33/36-7391 від 07.11.2023 року, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області». Новий розмір пенсії позивача, встановлений після виконання зазначеного рішення, становить 13 882,95 грн. Залишок невиплаченої заборгованості за рішенням суду від 25.03.2024 року по справі №420/2704/24 становить 292 281,57 грн., який обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації. Частина нарахованої доплати пенсії в сумі 187,35 грн. в жовтні 2025, в сумі 187,35 грн. в листопаді 2025, в сумі 187,35 грн. в грудні 2025 та в сумі 103,00 грн. в лютому 2026 (відкладена заборгованість) зарахована на картковий рахунок позивача за рахунок виділених асигнувань додатковими відомостями. Листом Головного управління від 18.03.2026 року здійснено запит до Пенсійного фонду України щодо сформування бюджетного запиту для виділення коштів з Державного бюджету України для виплати нарахованого боргу по справі №420/2704/24. Таким чином, за твердженням представника відповідача, покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління. Виплата перерахованої пенсії та нарахованої доплати до пенсії буде здійснена після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 року №821.

На підтвердження вищевказаних обставин пенсійним органом надано до суду розрахунок на виплату пенсії, виконаний 03.06.2024 року, а також протоколи перерахунку пенсії з 01.12.2019 року та 01.07.2024 року.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судові рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Стаття 14 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також приписами Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Зазначені приписи чинного законодавства України свідчать, що судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст.8 Конституції України принципу верховенства права.

За ч.1 ст.382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Порядок розгляду звіту про виконання судового рішення закріплений статтею 382-2 КАС України.

Розглянувши в порядку письмового провадження Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про прийняття звіту про виконання судового рішення в адміністративній справі №420/2704/24, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, та додані до заяви, судом встановлено наступне.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.03.2024 року по справі №420/2704/24 було частково задоволено адміністративний позов позивача, та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 01.12.2019 року здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №33/36-7391 від 07.11.2023 року, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області», з урахуванням раніше проведених виплат.

На виконання рішення суду, пенсійним органом 03.06.2024 року проведено перерахунок пенсії позивача на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №33/36-7391 від 07.11.2023 року, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області». Новий розмір пенсії позивача, встановлений після виконання зазначеного рішення, становить 13 882,95 грн. Залишок невиплаченої заборгованості за рішенням суду від 25.03.2024 року по справі №420/2704/24 становить 292 281,57 грн., який обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації. Частина нарахованої доплати пенсії в сумі 187,35 грн. в жовтні 2025, в сумі 187,35 грн. в листопаді 2025, в сумі 187,35 грн. в грудні 2025 та в сумі 103,00 грн. в лютому 2026 (відкладена заборгованість) зарахована на картковий рахунок позивача за рахунок виділених асигнувань додатковими відомостями.

Тобто, відповідачем у справі не заперечується, що донарахована позивачу сума пенсії не виплачена на його користь, при цьому, відповідач в обґрунтування цього посилається на положення постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 року №821.

Механізм здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату сум пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, зокрема, за період, що передує даті набрання чинності рішенням суду, за джерелами їх виплати (фінансування) визначено Порядком здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, затвердженим постановою КМУ від 14.07.2025р. №821.

Відповідно до пунктів 4 - 7 цього Порядку видатки на виплату нарахованих пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці) за рішеннями суду за минулий час (тобто за період, визначений за рішеннями суду, які набрали законної сили та видані або ухвалені після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», на виконання яких визначено зобов`язання органу Пенсійного фонду України здійснити нарахування/перерахунок/виплату сум пенсії, доплат, надбавок тощо до пенсії, довічного грошового утримання суддям у відставці, за час, що передує даті набрання законної сили такими рішеннями суду) та перерахованих пенсій за такими рішеннями суду здійснюються за окремими напрямами, передбаченими в бюджеті Пенсійного фонду України на таку мету, за джерелами виплати відповідних сум, визначених законодавством.

Виплати нарахованих на виконання рішень суду сум пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці) за минулий час проводяться щомісяця одержувачам, яких включено до переліку станом на 1 число місяця, що передує місяцю, в якому здійснюється виплата. На забезпечення таких виплат щомісяця спрямовується частина бюджетних асигнувань відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України на відповідну мету в межах коштів, передбачених бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік.

Видатки на виплату перерахованих пенсій за рішенням суду здійснюються в межах бюджетних асигнувань відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України на відповідну мету, які передбачені бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік, одержувачам, яких включено до переліку станом на 1 число місяця, що передує місяцю, в якому здійснюється виплата.

Для забезпечення виплат за рішеннями суду, передбачених пунктами 5 і 6 цього Порядку, виплата пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці) проводиться в сумі, що визначається пропорційно виділеним на зазначені цілі бюджетним асигнуванням відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України, які передбачені бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік, але не більшій від належної до виплати суми, що обліковується в переліку.

Невиплачені протягом поточного бюджетного періоду суми нарахованих на виконання рішень суду сум пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці) за минулий час і перерахованих пенсій за рішенням суду виплачуються в наступному бюджетному періоді в межах встановлених бюджетних асигнувань у порядку, передбаченому пунктами 5-7 цього Порядку.

Суд вважає, що Порядком №821 визначено механізм здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату сум пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, зокрема, за період, що передує даті набрання чинності рішенням суду.

Порядок №821 підлягає застосуванню до спірних правовідносин виключно в частині, що стосується виплати позивачу ретроспективної заборгованості, однак не може застосовуватись до виплати поточних сум пенсії після набрання рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.03.2024 року по справі №420/2704/24 законної сили.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.03.2026 року по справі №420/16837/25.

Водночас, Верховний Суд неодноразово зазначав, що реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Кечко проти України» (заява №63134/00) зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення). Також Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо відсутності бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Більш того, поданий відповідачем звіт не містить орієнтовних строків виконання рішення суду у цій справі в повному обсязі.

Разом з тим, суд також враховує той факт, що відповідачем зазначено у звіті про те, що листом Головного управління від 18.03.2026 року здійснено запит до Пенсійного фонду України щодо сформування бюджетного запиту для виділення коштів з Державного бюджету України з метою виплати за рішенням суду по справі №420/2704/24, та невиплата перерахованого розміру пенсії відбулась включно через відсутність фінансування відповідача на вказані потреби.

Верховний Суд України у своїх постановах (зокрема, від 24.01.2018р. у справі №405/3663/13-а, від 13.06.2018 р. у справі №757/29541/14-а від 21.08.2019 р. у справі №754/3105/17, від 21.05.2020 р. у справі №310/6910/16-а) неодноразово вказував про те, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин.

До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 13.11.2025 року у справі №640/16655/21.

У той же час суд зазначає, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, суд має зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо.

Відповідні засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Вказана позиція узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 13.05.2021р. у справі №9901/598/19 та від 01.02.2022р. у справа №420/177/20.

Також вищевказана правова позиція була висловлена колегією суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у постанові від 27.02.2026 року по справі №420/15588/24.

Відповідно до ч. 1 ст.382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.

Водночас, згідно ч. 11 ст.382-3 КАС України якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.

За таких умов суд доходить висновку, що відповідачем при наданні до суду звіту про виконання судового рішення не було надано доказів щодо здійснення виплати пенсійної заборгованості Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області у повному обсязі, а тому суд вважає за можливе прийняти звіт від 20.03.2026 року про виконання судового рішення по справі №420/2704/24 та одночасно вважає необхідним встановити новий строк для подання звіту Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області про виконання судового рішення в адміністративній справі №420/2704/24 в повному обсязі, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими до суду.

Керуючись приписами ст.ст. 2, 5-12, 243, 245, 248, 256, 370, 382, 382-2, 382-3 КАС України, суд, -

У Х В АЛ И В :

Клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про прийняття звіту про виконання судового рішення в адміністративній справі №420/2704/24 задовольнити частково.

Прийняти звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 20.03.2026 року про виконання судового рішення по справі №420/2704/24.

Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області новий строк для подання звіту про виконання судового рішення від 25.03.2024 року №420/2704/24 у повному обсязі.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області у тримісячний строк з моменту отримання копії ухвали суду подати до Одеського окружного адміністративного суду звіт про виконання в повному обсязі судового рішення від 25.03.2024 року №420/2704/24.

В іншій частині заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про прийняття звіту про виконання судового рішення - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями ст.382-1 ч.5, 293, 295 та пп. 15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Ухвалу суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку за правилами КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 256 КАС України.

Суддя О.В. Білостоцький