Справа № 320/49724/24
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Грибан І.О., Карпушової О.В.,

при секретарі судового засідання Харечко Ю.В.,

за участі представника позивача - Подольського В.О.,

представника відповідача - Кульчицької І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 01 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (з урахуванням заяви про зміну предмету позову), в якому просить суд визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.05.2024 № 4.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач вказує, що відповідач під час проведення камеральної перевірки досліджував без наявності достатніх підстав та документів питання, що не охоплюються законодавчо визначеними межами з проведення такого виду податкової перевірки як камеральної, що є окремою, самодостатньою підставою для визнання протиправним і скасування спірного податкового повідомлення-рішення. При цьому, позивач наголошує, що Головним управлінням ДПС у м. Києві порушено строки проведення камеральної перевірки податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 01 травня 2025 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із судовим рішенням, Головне управління Державної податкової служби у місті Києві звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 перевищено розмір граничного обсягу доходу для платників другої групи на 2023 рік на суму 181 147, 50 грн. Щодо висновків про те, що перевірку проведено з підстав, не передбачених статтею 75 Податкового кодексу України, останній зазначає, що перевірка первинних документів при перевірці правильності відображення сум доходу та податкових зобов`язань по єдиному податку з фізичних осіб-підприємців не здійснювалася.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2025 та від 23.12.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Від фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до суду 01.07.2025 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає, що контролюючим органом порушено процедуру проведення камеральної перевірки, оскільки під час перевірки досліджено без наявності достатніх підстав та документів питання, що не охоплюються законодавчо визначеними межами з проведення такого виду податкової перевірки, як камеральної, що є окремою, самодостатньою підставою для визнання протиправним податкового повідомлення-рішення. Також зазначає, що відповідачем порушено строки проведення камеральної перевірки податкової декларації платника єдиного податку. Представник зазначає, що доводи та аргументи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову. Просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до частин першої, третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В судове засідання з`явилися сторони, їхні представники, учасники процесу надали свої пояснення та аргументи, обмінялися питаннями.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильності застосування норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 20.02.2023 проведено державну реєстрацію ОСОБА_1 як фізичної особи-підприємця, а 21.02.2023 позивача взято на облік у ГУ ДПС у м. Києві.

Відповідно до заяв позивача про застосування спрощеної системи оподаткування та витягів з реєстру платників єдиного податку від 28.02.2023 № 24623, від 13.03.2023 № 28042, від 19.05.2023 № 57226, від 06.06.2023 № 63052 ФОП ОСОБА_1 :

- 20.02.2023 обрав спрощену систему оподаткування - 3 група (5% доходу);

- з 08.03.2023 здійснено перехід на 3 групу (2% доходу);

- з 01.06.2023 здійснено перехід на 3 групу (5% доходу);

- з 01.07.2023 здійснено перехід на 2 групу (20% розміру мінімальної заробітної плати).

На підставі підпункту 320.1.4 пункту 20.1 статті 20 розділу I, пункту 75.1 статті 75 розділу II Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, у порядку визначеному пунктом 76.2 статті 76 розділу II Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2023 рік, дата подання декларації 08.02.2024, головним державним інспектором відділу адміністрування єдиного податку з фізичних осіб-підприємців управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС у м. Києві Скопіним К.В.

За результатами камеральної перевірки податкової декларації платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 за 2023 рік, ГУ ДПС у м. Києві 18.04.2024 складено акт № 32392/Ж5/26-15-24-01-04-04/ НОМЕР_1 .

Актом перевірки встановлено перевищення позивачем протягом 2023 року обсягу доходів, встановленого підпунктом 9-1.4.3 пункту 9-1.4 статті 9-1 підрозділу 8 розділу XX Податкового кодексу України, у розмірі 2 604 600,00 грн (який згідно з підпунктом 1 пункту 293.4 статті 293 Податкового кодексу України оподатковується ставкою в розмірі 15%), оскільки гранична сума обсягу доходу для платників єдиного податку становить 2 793 900,00 грн, а ФОП ОСОБА_1 задекларовано суму обсягу доходу в розмірі 5 398 500,00 грн.

На підставі акту перевірки Головним управлінням ДПС у м. Києві 29.05.2024 прийнято податкове повідомлення-рішення №4, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання по єдиному податку у розмірі 390 690,00 грн, а також до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 39 069,00 грн.

У подальшому листом ГУ ДПС у м. Києві від 28.02.2025 № 19963/6/26-15-24-01-04-07 повідомлено ФОП ОСОБА_1 про відкликання вказаного вище податкового повідомлення-рішення у зв`язку із технічною помилкою, а також надіслано нове податкове повідомлення-рішення від 28.02.2025 № 4, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання по єдиному податку у розмірі 181 147,50 грн, а також до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 18 114,75 грн.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням від 28.02.2025 №4, позивач звернувся до суду за захистом свої прав.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

За приписами підпункту 75.1.1 статті 75 Податкового кодексу України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Положеннями статті 76 Податкового кодексу України визначено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу. Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Згідно підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДПС у м. Києві проведено камеральну перевірку податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2023 рік.

Так, Верховний Суд у постанові від 23 листопада 2023 року у справі № 640/7643/21 вказав, що у контролюючого органу відсутні повноваження під час проведення камеральної перевірки досліджувати повноту нарахування і сплати позивачем податків, оскільки, камеральною перевіркою охоплюються лише показники податкової звітності, у зв`язку з чим перевірка будь-яких інших відомостей перебуває поза межами даної перевірки.

Отже, камеральна перевірка є способом контролю за належним здійсненням реєстраційно-облікової функції органу податкового контролю, у той час, як винятково за наслідками документальної перевірки здійснюється безпосередньо визначення правильності й донарахування усіх видів податкових зобов`язань.

Згідно акту перевірки від 18.04.2024 №32392/Ж5/26-15-24-01-04-04/, при перевірці використано:

- податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2023 рік № від 08.02.2024;

- дані інформаційно-комунікаційної системи органів ДПС;

- заяву про право застосування спрощеної системи оподаткування від 21.02.2023 (обрана група - 3 (5% від розміру доходу) з 21.02.2023 по 07.03.2023, від 07.03.2023 (обрана група - 3 (2% від розміру доходу) з 01.06.2023 по 01.07.2023, від 02.06.2023 (обрана група - (20% від розміру мінімальної заробітної плати) з 01.07.2023 по теперішній час (т.1, а.с.54-56).

Водночас колегія суддів зазначає, що відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів.

Зі змісту акта перевірки встановлено, що контролюючим органом проведена камеральна перевірка, при цьому відповідачем встановлено перевищення протягом календарного року обсяг доходів, встановлений п.п. 9-1.4.3. п. 9-1.4. п. 9-1. підрозділу 8 розділу XX «Перехідних положень» Податкового кодексу України.

Колегія суддів зазначає, що перевірка суб`єкта підприємницької діяльності-платника єдиного податку, на предмет дотримання ним вимог перебування на спрощеній системі оподаткування не може бути предметом камеральних перевірок, а може проводитись в рамках проведення документальної планової або позапланової перевірки платника податків у відповідності до норм Податкового кодексу України.

Виходячи із зазначеного, при проведенні камеральної перевірки позивача, податковий орган був позбавлений можливості виокремити його дохід в межах кожного місяця в період з 01.07.2023 до 31.12.2023 та визначити дотримання позивачем обсягів доходів встановлених абзацом третім підпункту 2 пункту 291.4 статті 294 Податкового кодексу України з урахуванням обмежень встановлених пункт 9-1.4.3 підпункту 9-1.4 пункту 9-1 підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України в період з 01.08.2023 до 31.12.2023.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 11.11.2025 у справі №160/23268/24.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постанова Верховного Суду.

У зв`язку із цим, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що не встановлення доходу позивача в період з 01 серпня 2023 року до 31 грудня 2023 року призводить до передчасних висновків відповідача про перевищення ФОП ОСОБА_1 протягом 2023 року обсягу доходів, встановленого підпунктом 9-1.4.3 пункту 9-1.4 статті 9-1 підрозділу 8 розділу XX Податкового кодексу України, та в частині заниження податкового зобов`язання по єдиному податку, а тому податкове повідомлення-рішення від 28.02.2025 № 4 є протиправним і підлягає скасуванню.

Крім того, судова колегія встановила обставини щодо порушення відповідачем строків проведення камеральної перевірки податкової декларації платника єдиного податку.

Зокрема, відповідно до абзацу першого пункту 46.1. статті 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.

Згідно абзацу першого пункту 76.3. статті 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання, крім камеральної перевірки податкової декларації або уточнюючого розрахунку (у разі подання), у складі яких подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, строк проведення якої визначений статтею 200 цього Кодексу.

Відповідно до фактичних обставин справи, позивачем декларація єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2023 рік подана 08.02.2024, що підтверджується актом перевірки від 18.04.2024, а камеральна перевірка вказаної податкової декларації проведена контролюючим органом 18.04.2024, тобто поза межами тридцятиденного строку встановленого законодавством для проведення відповідного роду перевірок.

Судова колегія зазначає, що нескладення контролюючим органом акта за спливом цього строку свідчить про відсутність порушення.

Наведені в апеляційній скарзі доводи контролюючого органу не спростовують висновку суду першої інстанцій, який, у свою чергу, не викликає розумних сумнівів, а також не свідчать про неправильне застосування ними норм матеріального права чи порушення процесуальних норм.

Слід зазначити, що у апеляційній скарзі не наведено жодних мотивів стосовно правильності наданої судом оцінки дотримання контролюючим органом положень законодавства при проведенні камеральної перевірки позивача, а також правовим наслідкам, у разі порушення таких.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Оцінюючи наведені аргументи, суд апеляційної інстанції виходить з такого, що всі доводи Головного управління ДПС у м. Києві, наведені в апеляційній скарзі, ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм була надана належна правова оцінка.

Жодних нових аргументів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права, у апеляційній скарзі не зазначено.

Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За правилами статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 01 травня 2025 року у справі №320/49724/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Постанова складена в повному обсязі 30 березня 2026 року.

Суддя-доповідач О.М.Кузьмишина

Судді І.О.Грибан

О.В.Карпушова