Справа № 120/1923/26
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2026-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття провадження в адміністративній справі

м. Вінниця

31 березня 2026 р. Справа № 120/1923/26

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Воробйова Інна Анатоліївна, розглянувши матеріали:

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Державної установи "Вінницької виправної колонії (№86)" (вул. Привокзальна, 16, м. Вінниця)

про: визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної установи "Вінницької виправної колонії (№86)" про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

В обгрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що йому не виплачено середній заробіток та компенсацію втрати частини доходів, що і стало підставою для звернення до суду.

Позивачем подано клопотання про поновлення строку звернення до суду, за наслідком розгляду якого зазначаю наступне.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частиною першою статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Так, позивач в поданому клопотанні зазначає, що з грудня 2025 р. перебуває на військовій службі, що вплинуло на його можливість своєчасно звернутись до суду. Відтак, просить поновити строк звернення до суду.

Оцінюючи позицію позивача зазначаю, що предметом спору є не виплата середнього заробітку та компенсації втрати частини доходів.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України публічною службою є, зокрема, військова служба.

Суд зазначає, що оскільки спірні правовідносини пов`язані зі звільненням позивача з публічної служби, до спірних правовідносин підлягають застосування саме положення ч. 5 ст. 122 КАС України адже такі положення є спеціальними по відношенню до ч. 1 ст. 233 КЗпП України.

Таким чином, оскільки середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати, до спірних правовідносин має бути застосований спеціальний процесуальний строк, встановлений ч. 5 ст. 122 КАС України для спорів, пов`язаних зі звільненням з публічної служби.

Наведене узгоджується з позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 17.11.2022 року по справі №520/12661/19.

Ч. 6 ст. 161 КАС України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відтак, оскільки остаточний розрахунок з позивачем відбувся 19.12.2025 року, кінцевим строком звернення до суду з вимогою про нарахування та виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні було 19.01.2026 року. Натомість, позивач звернувся до суду з даним позовом лише 16.02.2026 року , тобто із пропуском строку.

Разом з тим, відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 р.).

У Рішенні у справі Белле проти Франції від 4 грудня 1995 року Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми та їх застосування не повинні перешкоджати учасникам провадження використовувати доступні засоби захисту (Рішення у справі Мельник проти України від 28 березня 2006 року).

Разом з тим, при вирішенні питання про поновлення строку звернення слід врахувати ту обставину, що позивач з грудня 2025 р. є діючим військовослужбовцем та проходить службу в Миколаївській області, тобто не в місці проживання позивача, що створює перешкоди для своєчасного звернення до суду.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги, що позивач є діючим військовослужбовцем, а також з метою забезпечення права на доступ до правосуддя та гарантування права на судовий захист, доходжу висновку, що причини пропуску позивачем строку звернення до суду, наведені у клопотанні, є поважними. Відтак, слід поновити пропущений строк .

Позивач в прохальній частині позову просить розглядати справу у спрощеному провадженні без виклику осіб, у зв`язку із чим зазначаю наступне.

Відповідно до статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України, позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції.

При цьому, частинами першої та другої статті 12 КАС України, передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

В свою чергу, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження (п.10 ч.6 ст. 12 КАС України).

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами вважаю, що дана справа є незначної складності, відтак, вона підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства в порядку спрощеного позовного провадження, а отже клопотання позивача підлягає задоволенню.

Підстави для залишення позову без руху, без розгляду або для відмови у відкритті провадження на даній стадії судового процесу - відсутні.

На підставі викладеного доходжу висновку про наявність підстав для відкриття провадження у справі.

Представник позивача в прохальній частині позову клопотав про витребування доказів у відповідача.

Оцінюючи подане клопотання, вказую наступне.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 79 КАС України, учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

В силу положень частин першої, другої, третьої статті 80 КАС України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

В контексті наведених норм, оцінюючи заявлене клопотання зазначаю, що позивачем не вказано обставини, які можуть підтвердити витребувані докази, або аргументи, які можуть спростувати; заходи, яких позивач вжив для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів.

Відтак, підстави для задоволення клопотання про витребування доказів за наведених обставин - відсутні.

Керуючись ст.ст. 12, 160, 161, 171, 248, 256, 257, 262 КАС України, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву позивача задовольнити. Поновити строк звернення до суду.

2. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Вінницької виправної колонії (№86)" про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

3. Клопотання позивача про розгляд справи у спрощеному провадженні задовольнити. Розгляд справи здійснюватиметься в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні без виклику (повідомлення) сторін.

4. Роз`яснити відповідачу, що відповідно до статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

5. Встановити відповідачу строк для надання відзиву на позов протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження, з поясненнями по суті заявлених вимог та доданням підтверджуючих документів у тому числі документів (довідку про розмір середньоденного заробітку позивача за останні два місяці, що передують звільненню), що підтверджують надіслання копії відзиву та доданих до нього документів позивачу, а також, у разі надходження відповіді на відзив, подати свої заперечення на дану відповідь у 2 - денний термін з дня отримання відповіді на відзив.

6. Встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив у 2 - денний термін з дня отримання копії відзиву та доданих до нього документів, у разі такої потреби.

7. Встановити відповідачу строк для подання заперечень проти розгляду справи за правилами спрощенного позовного провадження у 2 дні з дня вручення ухвали, у разі наявності таких.

8. Учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет за посиланням: http://court.gov.ua/fair/.

9.У разі невиконання вимог ухвали суду повідомити суд про причини такого невиконання.

10. Попередити відповідача про те, що згідно частини першої статті 149 КАС України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

- невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

- зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

- неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень.

11. В задоволенні клопотання про витребування доказів, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна