Справа № 160/25814/25
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2026-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 березня 2026 року м. Дніпросправа № 160/25814/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м.Києві на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 січня 2026 року у справі №160/25814/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стеллар Вей» до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.01.2026 у справі №160/25814/25 позов задоволено.

09.02.2026 Головним управлінням ДПС у м.Києві через підсистему «Електронний суд» на зазначене рішення суду першої інстанції подано апеляційну скаргу, яка зареєстрована Третім апеляційним адміністративним судом 10.02.2026.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 13.02.2026 вищевказану апеляційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, шляхом подання до суду документу про сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.03.2026 вищевказану апеляційну скаргу повернуто скаржнику.

09.03.2026 Головним управлінням ДПС у м.Києві через підсистему «Електронний суд» вдруге подано апеляційну скаргу на вищевказане рішення суду.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.03.2026 скаржнику відмовлено у задоволенні заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, вищевказану апеляційну скаргу залишено без руху та надано десятиденний строк з дати отримання цієї ухвали для усунення недоліків шляхом подання до суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, в якій вказати інші поважні підстави для поновлення строку; документу про сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Вищевказану ухвалу скаржник отримав 16.03.2026, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа до електронного кабінету скаржника у підсистемі «Електронний суд».

25.03.2026 Головним управлінням ДПС у м. Києві на виконання вимог зазначеної ухвали подано клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги, в якому, зокрема, скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження. В обґрунтування клопотання скаржник зазначає, що апеляційну скаргу на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.01.2026 ним було подано у межах строку, встановленого КАС України, а саме 09.02.2026. Разом з тим, ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.03.2026 апеляційну скаргу у справі №160/25814/25 було повернуто скаржнику, що не позбавляє його права на повторне звернення до суду. З огляду на викладене, скаржник, реалізуючи своє право на повторне звернення, подав апеляційну скаргу повторно та просить суд апеляційної інстанції поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Однак таке клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до ст.129 Конституції України та ст.8 КАС України, однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 травня 2008 року «Надточій проти України» принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що безпідставне продовження строків на усунення недоліків апеляційної скарги на доволі великий строк може призвести до затягування строку набрання законної сили рішенням суду першої інстанції у цій справі, та відповідно призведе до надання переваги одній зі сторін судового процесу суб`єкта владних повноважень, що є неприпустимим.

У пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини «Лелас проти Хорватії» суд звертав увагу на те, що «держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Іншими словами, ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу».

У справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини «... підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси…».

Слід зазначити, що дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на апеляційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, щодо форми і змісту апеляційної скарги. Частиною 1 статті 45 КАС України регламентовано, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

При цьому, не заперечуючи проти права на повторне звернення з апеляційною скаргою після її повернення, суд зазначає, що таке право не є безумовним. Це обґрунтовується змістом частини 8 статті 169 КАС України, відповідно до якої повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом. Відтак скаржник має право на повторне звернення з апеляційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки апеляційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань. Також скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої апеляційної скарги відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.

Та обставина, що повернення апеляційної скарги не позбавляє повторного звернення до суду апеляційної інстанції не означає наявність у особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення раніше поданої апеляційної скарги без урахування процесуальних строків, встановлених статтею 295 КАС України.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання апеляційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

З огляду на наведені норми процесуального закону та обставини цієї справи, судом встановлено, що останній день 30-денного строку на оскарження рішення суду першої інстанції від 12.01.2026 сплив 11.02.2026.

Посилання скаржника на те, що первинна апеляційна скарга була подана ним у межах строків на апеляційне оскарження, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки право на повторне звернення з апеляційною скаргою після її повернення не є абсолютним. Вчасна первинна подача апеляційної скарги не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки у такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності. Повернення апеляційної скарги не зупиняє та не перериває строк на апеляційне оскарження і не дає права скаржнику у будь-який необмежений час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на оскарження судового рішення повторно.

Суд зазначає, що органи державної влади, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.

Обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не можуть бути підставою для реалізації суб`єктом владних повноважень права на апеляційне оскарження у будь-який необмежений час після закінчення такого строку та, відповідно, підставою для поновлення зазначеного строку.

З огляду на те, що під час неодноразового подання апеляційних скарг у цій справі судовий збір сплачено не було, а також враховуючи, що податковий орган, маючи намір добросовісно реалізувати право на апеляційний перегляд, повинен був забезпечити своєчасне та належне виконання вимог процесуального закону, зокрема щодо сплати судового збору, і вжити всіх залежних від нього заходів, передбачених законодавством, колегія суддів дійшла висновку про відсутність поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Також у зазначеному клопотанні Головне управління ДПС у м. Києві просило продовжити процесуальний строк на усунення недоліків апеляційної скарги, посилаючись на відсутність коштів для сплати судового збору за КЕКВ 2800 «Інші поточні платежі».

Однак і це клопотання не підлягає задоволенню, оскільки обов`язок щодо сплати судового збору, передбачений статтею 295 КАС України, виник у скаржника з моменту початку перебігу строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, який з урахуванням дати отримання копії повного судового рішення був достатнім для виконання такого обов`язку. Надана скаржником виписка з рахунка станом на 17.02.2026 не є належною підставою для продовження строку, оскільки бюджетна установа повинна забезпечувати планування та розподіл коштів у межах бюджетних асигнувань з метою своєчасної сплати судового збору.

За наведених обставин Головне управління ДПС у м. Києві, діючи як суб`єкт владних повноважень, має однаковий обсяг процесуальних прав і обов`язків поряд з іншими учасниками справи та, будучи бюджетною установою, не може посилатися на відсутність або недостатність фінансування як на підставу невиконання процесуальних обов`язків. Такий підхід узгоджується з принципом належного урядування, відповідно до якого держава не може отримувати вигоду від недотримання встановлених нею ж правил.

Посилання скаржника на введення воєнного стану саме по собі не є підставою для продовження процесуального строку, оскільки скаржник у цей період діяльності не припиняв. Воєнний стан дійсно ускладнює функціонування органів державної влади, однак без належного обґрунтування неможливості виконання процесуальних обов`язків у конкретній ситуації та підтвердження відповідними доказами такі обставини не можуть визнаватися поважними причинами.

Крім того, Головне управління ДПС у м. Києві не належить до органів, безпосередньо залучених до забезпечення обороноздатності держави.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що бюджетна установа має можливість у межах асигнувань здійснювати розподіл коштів для сплати судового збору, невжиття своєчасних заходів щодо фінансування таких витрат не може вважатися належною підставою для продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги.

З огляду на те, що встановлений 30-денний строк на апеляційне оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.01.2026 закінчився 11.02.2026, а під час неодноразових звернень судовий збір так і не було сплачено, суд не вбачає підстав для визнання причин пропуску строку поважними.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що клопотання Головного управління ДПС у м. Києві про продовження процесуального строку є необґрунтованим, а підстави, наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, - неповажними.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м.Києві на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 січня 2026 року у справі №160/25814/25 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.294, 299, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління ДПС у м.Києві про продовження процесуального строку на усунення недоліків апеляційної скарги - відмовити.

У задоволенні клопотання Головного управління ДПС у м.Києві про поновлення строку на апеляційне оскарження - відмовити.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м.Києві на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 січня 2026 року у справі №160/25814/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стеллар Вей» до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м.Києві на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 січня 2026 року у справі №160/25814/25 - надіслати скаржнику.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання (30.03.2026) відповідно до ч. 2 ст. 325 КАС України та може бути оскаржена у касаційному порядку в строк, визначений ст. 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак