Справа № 600/5861/25-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2026-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 р. м. Чернівці Справа № 600/5861/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСІЛЬНИЙ СВІТ" до Чернівецької митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості та карток відмови в прийнятті митної декларації,-

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕСІЛЬНИЙ СВІТ" (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до Чернівецької митниці Державної митної служби України (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів №UA408000/2025/000199/2 від 20.06.2025 р. щодо МД №25UA92U0 від 20.06.2025 р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA408020/2025/000659 від 20.06.2025 р. щодо МД № 25UA92U0 від 20.06.2025 р.;

- визнати протиправними та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів №UA408000/2025/000214/2 від 03.07.2025 р. щодо МД №25UA67U4 від 02.07.2025 р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA408020/2025/000711 від 03.07.2025 р. щодо МД №25UA67U4 від 02.07.2025 р.

1.2. Ухвалою суду від 15.12.2025 відкрито спрощене провадження в справі та повідомлено сторони про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

1.3. 24.12.2025 до суду надійшов відзив на позов.

1.4. Ухвалою суду від 02.01.2026 відмовлено у задоволенні клопотання представника Чернівецької митниці Державної митної служби України про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

2.1. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 01.03.2025 між Twantex Company Limited (Продавець, юридична адреса: Тайвань, Новий Тайбей, район Чжунхе, вул. Jhongjheng 716, 9F-1, податковий номер: 23575484) та ТОВ "Весільний світ" (Покупець, ) укладено Контракт № 3. На виконання умов Контракту Продавець виставив інвойс № 250327 від 27.03.2025 на суму 47 354,37 дол. США.

2.2. На підставі вказаного інвойсу позивачем подано до митного оформлення дві митні декларації: МД № 25UA92U0 від 20.06.2025 р. та МД № 25UA67U4 від 02.07.2025 р. За результатами їх розгляду відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості та картки відмови за вказаними деклараціями.

2.3. З метою випуску товару позивач оформив замінні декларації та сплатив митні платежі у більшому розмірі. Різниця сплачених митних платежів за МД № 25UA92U0 склала 170 162,15 грн., за МД № 25UA67U4 - 357 143,03 грн. Загальна переплата митних платежів склала 527 305,18 грн.

2.4. Позивач вважає оскаржувані рішення протиправними, оскільки до кожної митної декларації було подано повний пакет документів, передбачений ст. 53 МК України, які у своїй сукупності підтверджують заявлену митну вартість товару за ціною договору. На думку представника позивача, у наданих документах відсутні розбіжності, які б давали митному органу підстави для коригування митної вартості та відмови у митному оформленні товарів.

Аргументи відповідача

2.5. Представник відповідача, згідно з відзивом на позовну заяву, заперечує щодо задоволення позову з наступних підстав.

2.6. Відповідач наполягає на тому, що документи, подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та містять розбіжності, а саме:

- в п. 2.1 Контракту від 01.03.2025 № 3 зазначено, що рахунок (інвойс) повинен бути підписаний обома сторонами, однак інвойс від 27.03.2025 № 250327 підписів обох сторін не містить;

- товари постачаються на умовах «CIF», що передбачає включення до контрактної ціни вартості страхування товару, проте документального підтвердження оплати страхування покупцем надано не було; у другій МД до оформлення надано страховий поліс, проте він показує страхову суму без підтвердження факту оплати;

- у гр. 16 CMR від 16.06.2025 № 22417 перевізником зазначено LLC «PROFIB UKRAINE», тоді як рахунок № GUK00000510 від 18.06.2025 та довідка про транспортні витрати № 1068/25 від 18.06.2025 видані ТОВ «ГАНЕКС ЮКРЕЙН»; документального підтвердження умов надання послуг та розрахунків між експедитором та перевізником не надано;

- відповідно до розрахунку до першої МД заявлена вартість транспортування становить 55 878,95 грн., за другою МД - 110 926,90 грн., тоді як рахунок № GUK00000510 та довідка № 1068/25 від 18.06.2025 не містять відомостей щодо зазначених числових значень; документального підтвердження доданих транспортних витрат відсутнє;

- рахунок № GUK00000510 містить посилання на договір про надання логістичних послуг № 21 від 26.02.2025, який передбачає наявність Заявки як невід`ємної частини; Заявку до митного оформлення не надано; документ, заявлений як прайс-лист виробника товару (Price List від 25.02.2025 № б/н), містить конкретну пропозицію для конкретного покупця на конкретних умовах поставки CIF Gdansk і не є прайс-листом у розумінні ст. 53 МК України.

2.7. За основу для визначення митної вартості за резервним методом відповідач взяв раніше визнані митними органами митні вартості схожих товарів відповідно до ст. 64 МК України. Оскаржувані картки відмови є похідними від рішень про коригування митної вартості та підстав для їх самостійного скасування, на думку відповідача, не має.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

3.1. Дослідженням матеріалів справи судом встановлено, що 01.03.2025 між Twantex Company Limited та ТОВ "Весільний світ" укладено Контракт № 3, відповідно до умов якого: Продавець продає, а Покупець купує товар на умовах CIF (Інкотермс 2020) відповідно до кількості, асортименту і цін, вказаних в комерційних рахунках-фактурах (інвойсах) (п. 1.1 Контракту); асортимент, ціна, кількість та інші умови вказуються в Рахунку (інвойсі) Продавця, який необхідно прийняти і належним чином підписати обома сторонами (п. 2.1 Контракту); Продавець зобов`язаний оплатити доставку (фрахт) у порт призначення та застрахувати товар на користь покупця від ризиків втрати й ушкодження товару під час перевезення (п. 3.1 Контракту).

3.2. На виконання умов Контракту Twantex Company Limited виставило інвойс № 250327 від 27.03.2025 на суму 47 354,37 дол. США.

3.3. 20.06.2025 позивачем подано до митного оформлення МД № 25UA92U0, разом із товаросупровідними документами, зокрема: пакувальним листом (Packing list) № 250327 від 27.03.2025; рахунком-фактурою (інвойсом) № 250327 від 27.03.2025; коносаментом (Bill of lading) EGLV 94 від 07.04.2025; автотранспортною накладною (CMR) № 22417 від 16.06.2025; сертифікатом про походження товару ED2SHA01814 від 07.04.2025; декларацією про походження товару; висновком експертного підрозділу Центрального митного управління № -0095 від 28.05.2025; рахунком-фактурою про транспортно-експедиційні послуги № GUK00000510 від 18.06.2025; довідкою про транспортні витрати № 1068/25 від 18.06.2025; прейскурантом виробника товару б/н від 25.02.2025; страховим полісом № 1200C2025-B01590 від 05.04.2025; Контрактом № 3 від 01.03.2025 та іншими документами.

3.4. За результатами розгляду поданих документів Чернівецькою митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA408000/2025/000199/2 від 20.06.2025 р. та Картку відмови в прийнятті митної декларації № UA408020/2025/000659 від 20.06.2025 р. Зазначене рішення в якості підстав для коригування наводить виявлені розбіжності у поданих документах та вказує на застосування резервного методу визначення митної вартості за ст. 64 МК України на основі раніше визнаних митних вартостей.

3.5. 02.07.2025 позивачем подано до митного оформлення МД № 25UA67U4 з аналогічним за складом переліком документів, доповненим висновком експертного підрозділу № -0117 від 25.06.2025 та актом про взяття проб товарів б/н від 19.06.2025.

3.6. За результатами розгляду зазначених документів митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA408000/2025/000214/2 від 03.07.2025 р. та Картку відмови в прийнятті митної декларації № UA408020/2025/000711 від 03.07.2025 р. Вказане рішення є аналогічним за змістом попередньому та ґрунтується на тих самих підставах.

3.7. З метою випуску товарів у вільний обіг позивач змушений був сплатити митні платежі за скоригованою вартістю, що підтверджується митними деклараціями № 25UA00U5 та № 25UA28U0. Різниця у сплачених митних платежах загалом склала 527 305,18 грн.

ІV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА

4.1. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

4.2. Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі -- МК України).

4.3. Згідно зі статтею 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

4.4. Відповідно до частин 1-2 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів. Декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій із митним органом; подавати митному органу достовірні відомості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

4.5. Відповідно до частин 1-2 статті 53 МК України одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактура (інвойс); банківські платіжні документи (якщо рахунок сплачено); транспортні (перевізні) документи; страхові документи (якщо здійснювалося страхування) тощо.

4.6. Частиною 3 статті 53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, декларант на письмову вимогу митного органу зобов`язаний надати (за наявності) додаткові документи, зокрема: договір з третіми особами; рахунки про здійснення платежів третім особам; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів. Забороняється вимагати від декларанта будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

4.7. Згідно з частинами 1-3 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. За результатами контролю митний орган визнає заявлену декларантом митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

4.8. Частиною 6 статті 54 МК України передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів. Частина 7 статті 54 МК України встановлює, що у разі якщо митний орган не може аргументовано довести неповноту або недостовірність відомостей про митну вартість, заявлена декларантом митна вартість вважається визнаною автоматично.

4.9. Частиною 2 статті 55 МК України визначено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію щодо числових значень складових митної вартості, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності її визначення; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

4.10. Статтею 57 МК України встановлено, що основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод -- за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.

4.11. Відповідно до статті 64 МК України митна вартість оцінюваних товарів визначається за резервним методом з використанням способів, які не суперечать законам України та є сумісними з принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена за цим методом, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних митними органами митних вартостях. При цьому у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії, умови поставки, комерційні умови тощо, а також докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні; зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом; у графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу; результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом МФУ від 24.05.2012 № 598).

4.12. Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Водночас дискреційні функції таких органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю - зокрема, обов`язок послідовного вибору методів визначення митної вартості (від першого до резервного) та обов`язок проведення реальних консультацій з декларантом.

4.13. Витребування документів, визначених частиною 3 статті 53 МК України, може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. При цьому витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнівів у достовірності наданої інформації.

4.14. При цьому, згідно правових позицій Верховного Суду, викладених у постановах від 27.03.2021 у справі №540/2605/18, від 07.05.2020 у справі №1.380.2019.001625, від 07.02.2023 у справі №804/5961/16, від 21.02.2024 у справі № 804/7882/16 наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару.

Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи інформації щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари

4.15. Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

V. ПОЗИЦІЯ СУДУ

5.1. Предметом цього позову є рішення Чернівецької митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митних декларацій. При розгляді цієї справи суд надає оскаржуваним рішенням оцінку на предмет відповідності чинним нормативно-правовим актам через призму верховенства права та критеріїв законності рішення суб`єкта владних повноважень, наведених у частині 2 статті 2 КАС України. Оцінка на предмет правомірності оскаржуваних актів проводитиметься виходячи з обґрунтувань, які такі рішення містять.

5.2. З оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів видно, що при перевірці заявленої позивачем митної вартості товару відповідач дійшов висновку про наявність розбіжностей у поданих документах. Суд оцінює кожну з наведених відповідачем розбіжностей окремо.

5.3. Щодо відсутності підпису покупця в інвойсі (посилання на п. 2.1 Контракту).

Суд встановив, що рахунок-фактура (інвойс) № 250327 від 27.03.2025 містить усі необхідні відомості для підтвердження числових даних заявленої митної вартості: найменування товару, його кількість, ціну за одиницю та загальну фактурну вартість. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 53 МК України саме рахунок-фактура (інвойс) є документом, що підтверджує митну вартість товарів. Інвойс є розрахунковим документом постачальника, адресованим покупцеві, - це вимога на оплату, що підтверджує факт виставлення рахунку, а не взаємну угоду сторін. Тому відсутність підпису покупця на інвойсі не змінює ані змісту угоди між сторонами, ані числових значень складових митної вартості товарів, та не може сама по собі свідчити про недостовірність задекларованої митної вартості. Умови п. 2.1 Контракту щодо підписання інвойсу обома сторонами стосуються порядку виконання зобов`язань між сторонами договору і не впливають на правомірність застосування декларантом першого методу визначення митної вартості.

5.4. Щодо розбіжності між перевізником у CMR та особою, яка виставила рахунок за транспортні послуги.

Відповідач зазначає, що у гр. 16 CMR № 22417 перевізником вказано LLC «PROFIB UKRAINE», тоді як рахунок № GUK00000510 та довідка № 1068/25 видані ТОВ «ГАНЕКС ЮКРЕЙН». Суд не вважає наведене розбіжністю у розумінні ч. 3 ст. 53 МК України, що могла б вплинути на правильність визначення митної вартості. ТОВ «ГАНЕКС ЮКРЕЙН» є транспортно-експедиційним підприємством, яке організує перевезення, залучаючи до безпосереднього перевезення інших перевізників - LLC «PROFIB UKRAINE». Відносини між експедитором та перевізником є окремими правовідносинами і не впливають на правомірність визначення декларантом митної вартості. Саме рахунок та довідка від ТОВ «ГАНЕКС ЮКРЕЙН» є первинними документами, що підтверджують розмір транспортних витрат, понесених позивачем як замовником транспортно-експедиційних послуг.

(Аналогічний висновок щодо відносин між перевізником та експедитором у контексті митної вартості зробив Верховний Суд у постанові від 11.04.2018 у справі № 804/4680/16).

5.5. Щодо невідповідності числового значення транспортних витрат у рахунку та довідці задекларованим у МД значенням.

Суд встановив, що відповідно до розрахунку до першої МД заявлена вартість транспортування становить 55 878,95 грн., за другою МД -- 110 926,90 грн. Водночас рахунок № GUK00000510 та довідка № 1068/25 дійсно не містять цих конкретних числових значень у гривнях. Проте суд звертає увагу на те, що: по-перше, МК України не визначає вичерпного виду доказів, якими має підтверджуватися розмір витрат на перевезення, а тому довідки та рахунки про транспортно-експедиційні послуги є допустимими доказами підтвердження витрат на перевезення товарів; по-друге перелік документів на підтвердження транспортних витрат не є вичерпним; по-третє, відмінність числового значення може бути зумовлена курсовою різницею або розподілом витрат між відрізками маршруту до і після митного кордону України, що само по собі не свідчить про недостовірність задекларованої митної вартості. Суд також враховує, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару, а умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються - відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути самостійною підставою для висновку про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

5.6. Щодо ненадання Заявки до договору про надання логістичних послуг № 21 від 26.02.2025.

Суд зазначає, що декларантом у ході митного оформлення надано сам договір про надання логістичних послуг. Відсутність окремих додатків до договору (Заявки) не позбавляє вже поданий рахунок та довідку доказової сили щодо вартості транспортних послуг, оскільки Заявка деталізує умови конкретного перевезення, але не змінює загального розміру витрат, підтверджених первинними документами. Водночас суд зауважує, що митний орган не навів обґрунтованих підстав вважати, що ненадання Заявки призвело до невірного визначення числового значення складових митної вартості.

5.7. Щодо характеру документа, поданого як прайс-лист виробника. Відповідач зазначає, що документ Price List від 25.02.2025 № б/н є не прайс-листом у загальноприйнятому розумінні, а індивідуальною ціновою пропозицією, складеною для конкретного покупця на конкретних умовах поставки. Суд, оцінюючи цей аргумент, зазначає, що відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 53 МК України каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару входять до переліку додаткових документів, які декларант зобов`язаний надати на вимогу митного органу. Проте зазначений документ подавався саме як додатковий, а не як основний документ для підтвердження митної вартості. Основним документом підтвердження є інвойс та контракт. Крім того, навіть якщо вказаний документ є індивідуальною ціновою пропозицією, а не публічним прайс-листом, він все одно підтверджує рівень цін виробника на відповідні товари на момент укладення угоди. Питання кваліфікації цього документа не може бути самостійною підставою для відмови у визнанні митної вартості за ціною договору за відсутності інших об`єктивних розбіжностей у основних підтверджуючих документах.

5.8. Щодо страхування товару на умовах CIF.

Поставка товару відбувалася на умовах CIF (Інкотермс 2020), відповідно до яких продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити страхування товару на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження під час перевезення. Отже, витрати на страхування товару несе продавець та включає їх до ціни товару. Згідно зі ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті. Таким чином, умови поставки CIF означають, що витрати на страхування вже включені до контрактної (фактурної) ціни і окрема перевірка їх підтвердження покупцем є зайвою. Твердження відповідача про неможливість перевірки правильності визначеної декларантом митної вартості через те, що страховий поліс показує страхову суму без підтвердження факту оплати саме покупцем, є помилковим, оскільки за умовами CIF саме продавець здійснює оплату страхування.

5.9. Оцінюючи наведені розбіжності у їх сукупності, суд дійшов висновку, що жодна з них, ні в їх сукупності, не є достатньою підставою для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за ціною договору. Подані позивачем до митного оформлення документи за своїм складом та змістом відповідали вимогам статті 53 МК України, а виявлені відповідачем невідповідності мають формальний характер та не спростовують числових значень складових митної вартості товарів.

5.10. Щодо правомірності витребування додаткових документів.

Суд звертає увагу на те, що відповідач витребував у декларанта перелік документів, що фактично охоплює весь перелік ч. 3 ст. 53 МК України. Проте відповідно до усталеної практики Верховного Суду витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України. Митний орган не обґрунтував, яким саме чином кожен із витребуваних документів міг би усунути конкретні розбіжності, на які він посилався. Відтак витребування повного переліку документів без пов`язання його з конкретними виявленими розбіжностями суперечить вимогам ч. 3 ст. 53 МК України.

5.11. Щодо дотримання процедури консультацій та послідовності застосування методів визначення митної вартості.

В оскаржуваних рішеннях відповідач вказав на неможливість застосування методів 2-5 та обрав резервний метод. При цьому зі змісту матеріалів справи не вбачається проведення реальних консультацій з декларантом у розумінні ч. 5 ст. 55 та ст. 57 МК України. Відповідач фактично поставив декларанта перед фактом застосування резервного методу шляхом надсилання електронного повідомлення, що не може вважатися повноцінною консультацією, метою якої є обґрунтований вибір підстав для визначення митної вартості. Судом встановлено, що відповідач як суб`єкт владних повноважень, на якого приписами КАС України покладено обов`язок доводити правомірність своїх дій та рішень, на підставі належних і достовірних доказів не довів проведення з позивачем такої консультації та не спростував доводів позивача про її непроведення.

Водночас суд звертає увагу, що дослідженням змісту оскаржуваних рішень про коригування митної вартості, встановлено, що всупереч положень пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом МФУ від 24.05.2012 № 598, у них невідображені причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів).

(Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 14.06.2022 у справі № 809/257/17).

5.12. Щодо відповідності оскаржуваних рішень вимогам ч. 2 ст. 55 МК України. Суд перевіряє рішення про коригування митної вартості на наявність обов`язкових елементів. Зокрема, при застосуванні резервного методу рішення повинно містити докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості, а також пояснення щодо здійснених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних товарів, умови поставки тощо (постанова Верховного Суду від 05.05.2022 у справі № 2040/6019/18). Аналіз показників, взятих за основу для визначення митної вартості у оскаржуваних рішеннях, свідчить про те, що митним органом використано відомості щодо аналогічних категорій товарів, однак найменування та характеристика товару різняться від оцінюваних. Обґрунтування коригувань на відмінності в умовах поставки, обсяг партії та інші комерційні умови в рішеннях відсутнє. Це додатково свідчить про невідповідність оскаржуваних рішень вимогам законодавства.

5.13. Суд наголошує, що різниця між митною вартістю товару, задекларованого позивачем, та митною вартістю схожих товарів, що розмитнювались іншими особами у попередніх або наближених за часом деклараціях, не може свідчити про заниження митної вартості декларантом і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

5.14. Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару і не повинна базуватися на довільній або фіктивній вартості. Встановивши, що подані документи нібито містять розбіжності, контролюючий орган зобов`язаний вказати, які саме з поданих декларантом документів та які показники цих документів містять розбіжності, а також яким чином ці розбіжності впливають на правильність визначення митної вартості. Митним органом такого обґрунтування не надано.

5.15. Враховуючи викладене у сукупності, суд дійшов висновку, що:

- позивачем разом з митними деклараціями до митного органу надано всі належні і допустимі документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару за ціною договору;

- висновок відповідача про наявність розбіжностей і непідтвердженість заявленої за ціною договору митної вартості є безпідставним і ґрунтується на припущеннях;

- зміст оскаржуваних рішень та заяв по суті, свідчить про процедурні порушення відповідача при здійснені консультацій та послідовності застосування методів визначення митної вартості;

- у посадових осіб митного органу були наявні всі правові підстави для застосування першого методу визначення митної вартості товару за ціною угоди.

5.16. Перевіряючи оскаржувані рішення на відповідність критеріям, наведеним у частині 2 статті 2 КАС України, суд дійшов висновку, що при їх прийнятті відповідач діяв не на підставі закону, який регулює спірні відносини; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого виду рішень; недобросовісно й нерозсудливо. Відтак спірні рішення є протиправними і підлягають скасуванню.

5.17. Враховуючи протиправність рішень про коригування митної вартості товарів, наявні підстави для скасування і карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення як рішень похідного характеру.

Аналогічний висновок викладено Сьомим апеляційним адміністративним судом у постанові у справі № 600/5048/23-а від 25.01.2024.

VІ. ВИСНОВКИ СУДУ

6.1. Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

6.2. Аналізуючи матеріали адміністративної справи у їх сукупності, суд вважає, що відповідачем не доведено правомірність прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митних декларацій, відтак такі підлягають скасуванню.

6.3. За таких обставин суд прийшов до висновку, що зазначений позов підлягає задоволенню з підстав, викладених у мотивувальній частині.

6.4. При цьому суд зазначає, що решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

VІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

7.1. Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

7.2. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 6 327,66 грн., розрахований відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" як 1,5% від ціни позову (527 305,18 грн.) з коефіцієнтом 0,8 за подання позову в електронній формі, що підтверджується відповідним платіжним документом.

7.3. У зв`язку із задоволенням позову повністю суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 6 327,66 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Чернівецької митниці Державної митної служби України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСІЛЬНИЙ СВІТ" до Чернівецької митниці Державної митної служби України, задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA408000/2025/000199/2 від 20.06.2025 р. щодо МД № 25UA92U0 від 20.06.2025 р. та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA408020/2025/000659 від 20.06.2025 р. щодо МД № 25UA92U0 від 20.06.2025 р.

3. Визнати протиправними та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів №UA408000/2025/000214/2 від 03.07.2025 р. щодо МД № 25UA67U4 від 02.07.2025 р. та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA408020/2025/000711 від 03.07.2025 р. щодо МД №25UA67U4 від 02.07.2025 р.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСІЛЬНИЙ СВІТ" за рахунок бюджетних асигнувань Чернівецької митниці Державної митної служби України судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 6 327,66 грн.

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕСІЛЬНИЙ СВІТ" (вул. В. Александрі, буд. 82А, с. Волока, Чернівецький район, Чернівецька область, 60413, ).

Відповідач - Чернівецька митниця Державної митної служби України (вул. Руська, 248-М, м. Чернівці, 58023, ).

Суддя О.В. Анісімов