Справа № 160/20257/23
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2026-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

06 січня 2026 рокуСправа №160/20257/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Тулянцева І.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю по справі №160/20257/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява від ОСОБА_1 по справі №160/20257/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, в якій заявник просить:

-зобов`язати Слобожанську селищну раду Дніпровського району Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня постановлення ухвали, подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2023 року, та додаткового рішенння від 10.01.2024 року у справі № 160/20257/23.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що рішення по даній справі в частині оплати витрат по сплаті судового збору відповідачем тривалий термін безпідставно не виконується, у зв`язку з чим позивач вважає, що у сформованих обставинах, можливим та законним способом належного виконання відповідачем зазначеного рішення по даній справі буде зобов`язання боржника подати у встановлений судом строк звіт про його виконання.

Дослідивши матеріали справи, зміст заяви та доданих до неї документів, суд встановив наступне.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2023 адміністративний позов ОСОБА_1 до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області щодо розгляду запиту ОСОБА_1 на інформацію № 2 від 27.01.2023 не в порядку та не у спосіб, що встановлені Законом України Про доступ до публічної інформації.

Зобов`язано Слобожанську селищну раду Дніпровського району Дніпропетровської області розглянути запит ОСОБА_1 №2 від 27.01.2023 на інформацію в порядку та у спосіб, що встановлені Законом України Про доступ до публічної інформації.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області понесені витрати з оплати судового збору в сумі 805,20 грн. (вісімсот п`ять гривень 20 копійок).

Додатковим рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.01.2024 заяву представника позивача адвоката Точіліна Г.Ф. про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі № 160/20257/23 за позовом ОСОБА_1 до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн. (дві тисячі гривень нуль копійок).

З урахуванням набрання судовим рішенням законної сили, у справі видані виконавчі листи про зобов`язання вчинити певні дії та про стягнення судового збору і витрат на професійну правничу допомогу.

Вирішуючи подану заяву, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За правилами ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Конституційний Суд України у рішенні №18-рп/2012 від 13.12.2012 (справа №1-26/2012) зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Таким чином, з моменту набрання законної сили судовим рішенням виникає безумовний обов`язок його виконання.

Верховний Суд у постановах від 27.02.2020 у справі №0640/3719/18 та від 11.06.2020 у справі №640/13988/19 зазначив, що правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 звертав увагу на те, що застосування ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи - позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Одним із способів судового контролю за виконанням судового рішення є зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Заявник, звернувшись до суду із заявою у порядку ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України, просить встановити судовий контроль за виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2023 у справі №160/20257/23 в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 805,20 грн. та за виконанням додаткового рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.01.2024 судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України Про виконавче провадження рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Порядок виконання рішень судів про стягнення коштів з державних органів регулюється Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень (далі - Закон №4901) та Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 за №845 (далі - Порядок №845).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону №4901 передбачено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Пунктом 3 Порядку №845 визначено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Приписами пункту 6 Порядку №845 передбачено, що у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб заяву про виконання такого рішення та відповідні документи.

Згідно пункту 33 порядку №845 у разі коли судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку, орган Казначейства для виконання рішення про стягнення передає до Казначейства документи та відомості згідно з підпунктом 1 пункту 47 цього Порядку. При цьому органом Казначейства відновлюється проведення платежів боржника. У разі встановлення боржнику відповідних бюджетних асигнувань після передачі до Казначейства документів та відомостей орган Казначейства здійснює заходи, спрямовані на безспірне списання коштів з рахунків боржника, визначені цим Порядком.

З аналізу викладеного, обставин справи та зазначених приписів норм права у їх сукупності, суд приходить до висновку, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2023 та додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.01.2024 по справі №160/20257/23 в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 судових витрат у розмірі 805,20 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн. підлягає виконанню в порядку, визначеному Законом №4901 та Порядком №845, органами Державної казначейської служби, у зв`язку чим, враховуючи відсутність покладення у цій частині на відповідача вчинення дій зобов`язального характеру, виконання даного рішення суду у наведеній частині не залежить від самого відповідача.

З огляду на викладене, суд робить висновок про відмову у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Керуючись ст. ст. 243, 248, 370, 382 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю по справі №160/20257/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева