Справа № 520/1939/26
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2026-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

18 березня 2026 року № 520/1939/26

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Рубан В.В.,

за участі:

секретаря судового засідання - Крисько А.О.,

представника позивача - Вернигора А.В.,

представника відповідача - Середич М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрайм Україна" (просп. Героїв Харкова, буд.273,м. Харків, 61007, ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Григорія Сковороди, буд.46, м.Харків, 61057, ) про визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фрайм Україна" з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, в якому просить суд:

- визнати дії Головного управління ДПС у Харківській області по проведенню позапланової виїзної перевірки ТОВ Фрайм Україна протиправними;

- скасувати податкове повідомлення рішення № 3 від 21.01.2026р. про донарахування податку на додану вартість в сумі 4551618,75грн., в т.ч. податок 3641295,0грн., штрафна санкція в сумі 910323,75грн.;

- скасувати податкове повідомлення рішення № 3 від 21.01.2026р. про зменшення від`ємного значення суми ПДВ в сумі 1049252,0грн.;

- скасувати податкове повідомлення рішення № 3 від 21.01.2026р. про застосування штрафної санкції в сумі 1020,0грн.;

- стягнути з відповідача суму судових витрат понесених позивачем.

В обґрунтування позовних вимог представник позивач зазначив, що посадовими особами відповідача допущені грубі порушення процедури проведення позапланової виїзної перевірки шляхом вчинення протиправних дій Головним управлінням ДПС у Харківській області по залученню фахівців посадових осіб іншого територіального органу ДПС для проведення перевірки ТОВ «Фрайм Україна. Крім того, дії посадових осіб ГУ ДПС у Харківській області Ю.Вавринюка та Т.Сотнікової по намаганню вручити під розписку направлення на перевірку, що виписані на посадових осіб ГУ ДПС у Львівській області Олега Лопату та Наталію Думич без присутності О.Лопати та Н.Думич та без пред`явлення ними службових посвідчень є протиправними, такими, що виходять за межі повноважень посадових осіб ГУ ДПС у Харківській області. Висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки від 18.12.2025 № 47070/20-40-07-13-05/42867114, які стали підставою для прийняття спірних податкових повідомлень - рішень є безпідставними. Отже позивач вважає, що оскаржувані рішення відповідача є протиправними та таким, що прийняті всупереч нормам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов в повному обсязі, з підстав, зазначених у ньому, у відповіді на відзив та додаткових поясненнях.

Представники відповідача в судовому засіданні та у відзиві на позов проти позову заперечували, просили відмовити у його задоволенні, оскільки спірні податкові повідомлення-рішення прийняті на законних підставах та скасуванню не підлягають.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач, ТОВ "Фрайм Україна" є юридичною особою, зареєстровано 06.03.2019 № 0080191, орган державної реєстрації Департаментом реєстрації Харківської міської ради (податковий номер 40214227). Податкова адреса: 61046, Харківська обл., місто Харків, пр. Героїв Харкова, буд. 273. Податковий номер: 42867114.

ТОВ «Фрайм Україна» має об`єкти оподаткування, а саме:

- складське приміщення згідно договору оренди майна від 31.12.2024 року №39/25 (м. Львів), розташованого за адресою 79021, Львівська область, м. Львів, вул. Кульпарківська, буд 93А, загальною площею 584,1 м.кв.

- офісне приміщення згідно договору оренди нежитлових приміщень від 02.01.2024р № 228, розташованого за адресою м. Харків, пр-т Героїв Харкова, 273, третій поверх. Пунктом 63.3 статті 63 Податкового кодексу України встановлено, що платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

На підставі Наказу від 28.11.2025 № 5389-п, виданого Головним управлінням ДПС у Харківській області, та направлень на проведення перевірки від 03.12.2025 № 10082, 10083, головним державним інспектором Центрального відділу перевірок платників управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Харківській області Сотніковою Т.О., на підставі службового посвідчення ХР№ 001387 та головним державним інспектором Центрального відділу перевірок платників управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Харківській області Вавринюком Ю.А., на підставі службового посвідчення ХР № 000568 відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариство з обмеженою відповідальністю "Фрайм Україна" (далі - ТОВ "Фрайм Україна") () щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2025 року від`ємного значення з податку на додану вартість.

Засобами електронного зв`язку в електронній формі на електронний кабінет платника ТОВ "Фрайм Україна" направлено наказ про проведення документальної позапланової виїзної перевірки від 28.11.2025 № 5389-п, запит про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) від 28.11.2025 № 4702/Ж12/20-40-07-13-11 та запит щодо проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки від 28.11.2025 № 4704/Ж12/20-40-07-13-11.

З направленнями на проведення перевірки від 03.12.2025 № 10082, 10083 ознайомлено під підпис 03.12.2025 разом з наданням копії наказу про проведення перевірки - адвоката ТОВ "Фрайм Україна" Вернигора О.В. Перевірку проведено з відома директора ТОВ "Фрайм Україна" - Ткаченко В.В., у присутності адвоката ТОВ "Фрайм Україна" Вернигора О.В. та представника за довіреністю "Фрайм Україна" Піунової Т.П.

За результатами проведеної перевірки контролюючим органом складено акт перевірки від 18.12.2025 № 47070/20-40-07-13-05/45867114, відповідно до якого перевірка проводилась з 03.12.2025 по 09.12.2025. Згідно з наказом Головного управління ДПС у Харківській області від 08.12.2025 №5475-п строк проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Фрайм Україна" продовжено з 10.12.2025 строком на 2 робочих дні. Наказ від 08.12.2025 № 5475-п вручено під підпис адвокату ТОВ "Фрайм Україна" Вернигору О.В. 09.12.2025.

В охопленому перевіркою звітному періоді відповідальними за фінансово-господарську діяльність платника податків ТОВ "Фрайм Україна" були:

Керівник ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 13.07.2024 по день підписання акту перевірки, наказ про призначення на посаду від 12.07.2024 №4-К, у відповідності до рішення №2 від 12.07.2024 учасника ТОВ «Фрайм Україна».

Головний бухгалтер посада штатним розкладом не передбачена. Відповідно до інформаційних баз даних, подана податкова звітність за перевіряємий період складена директором ОСОБА_1 .

Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн.

Відомості про запаси за даними бухгалтерського обліку за жовтень 2025 року: За даними аналітичного обліку за звітний період Декларації, грн. (жовтень 2025 року) станом на 31.10.2025 Жовтень Рахунок №204 38 684,60 Рахунок №209 38006,38 Рахунок №22 0

За даними аналітичного обліку за звітний період Декларації, грн. (жовтень 2025 року) станом на 31.10.2025 Жовтень Рахунок №23 0 Рахунок №25 0 Рахунок №28 23 376 043,14

Відповідно до штатного розпису ТОВ «Фрайм Україна» (), введеного в дію з 01.01.2025, кількість штатних одиниць становить 3,5, а саме: Директор 1, Менеджер в оптовій торгівлі 1, Комірник 0,5, Бухгалтер 1.

За даними декларації з податку на додану вартість за жовтень 2025 року (реєстраційний номер від 19.11.2025) ТОВ «Фрайм Україна» задекларовано ряд. 16 (значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду) у сумі 1 311 229 грн., рядок 21 у сумі 1 049 252 гривень. Згідно з додатком 2 (реєстраційний номер від 19.11.2025) «Довідка про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2)» період формування від`ємного значення: Червень 2025 року 91 803 грн; Вересень 2025 року 957 449 грн.

Запити на проведення зустрічних звірок в ході проведення перевірок не направлялись.

В рамках проведення перевірки представнику ТОВ «Фрайм Україна» - адвокату Вернигору О.В. 03.12.2025 вручено запит про проведення інвентаризації товарно - матеріальних цінностей від 28.11.2025 № 4704/Ж12/20-40-07-13-11.

На підставі підпункту 20.1.2, 20.1.6, 20.1.14 пункту 20.1 статті 20, пункту 85.2., 85.4, 85.8 статті 85 Податкового кодексу України, та у зв`язку з проведенням документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Фрайм Україна» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2025 року від`ємного значення з податку на додану вартість надано лист від 09.12.2025 № 4848/Ж12/20-40-07-13-11 (отримано нарочно адвокатом Вернигором О.В. 09.12.2025 року), відповідно до якого: «У зв`язку з тим, що інформація про наявність значних залишків на підприємстві надана лише 08.12.2025 року, просимо провести інвентаризацію за участю фахівців ГУ ДПС у Львівській області для підтвердження фактичної їх наявності до закінчення перевірки, а саме 11.12.2025 включно.

В ході проведення перевірки листом від 09.12.2025 №1 (вхідний номер до ГУ 98109/6/ЕКП/53 від 09.12.2025) ТОВ «Фрайм Україна» повідомило, що на вимогу ГУ ДПС у Харківській області та згідно до наказу директора «Фрайм Україна» було проведено інвентаризацію залишків ТМЦ та необоротних активів.

Директором ТОВ «Фрайм Україна» Ткаченко В.В. складено наказ № 0212-1 від 02.12.2025 (м. Харків) «Про проведення інвентаризації.»

Інвентаризація проведена без участі посадових осіб ГУ ДПС у Харківській та Львівській областях.

Інвентаризаційний опис (Типова форма № М-21) залишкiв товарно-матерiальних цінностей та Інвентаризаційний опис залишкiв необоротних активiв.

Інвентаризація товарно-матеріальних цінностей проведена платником податків самостійно без присутності працівників контролюючого органу, а результати проведення оформлені інвентаризаційними описами № б/н від 05 грудня 2025 р. (адреса складу: Україна, м. Львів, вул. Кульпарківська, буд 93А).

Відповідно до зазначених інвентаризаційних описів, за обліком платника податків на запасах обліковуються пропелери HQProp в асортименті, приймачі (RX) HappyModel 2.4GHz ExpressLRS Dual EP1 Dual TCXO (2D30063), лопаті складні в асортименті, відеопередавачі TBS Unify Pro32 DP 3W w/Fan, клавіатури Frime в асортименті, цифрові систем для FPV дрона Walksnail Avatar Moonlight Kit, ігрові поверхні Frim в асортименті, маніпулятори миш ігрових Frime в асортименті, USB-хабів, акумулятори для ноутбуків, блоки живлення для ноутбуків, тощо.

При декларуванні за жовтень 2025 року задекларовано від`ємне значення з податку на додану вартість у розмірі 1 049 252 гривень.

Дані Декларації ТОВ «Фрайм Україна» за жовтень 2025 року:

Операції на митній території України, що оподатковуються за основною ставкою та ставкою 7 %, крім ввезення товарів на митну територію України:

Операції, що оподатковуються за основною ставкою Колонка Б 548 572

Коригування податкових зобов`язань -74 805

Усього податкових зобов`язань 473 767

Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України

За основною ставкою Колонка Б 211 790

З нульовою ставкою та/або без податку на додану вартість 0

Ввезені на митну територію України товари, необоротні активи, з основною ставкою 0

Коригування податкового кредиту 0

Від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду 1 311 229

значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду 1 311 229

Усього податкового кредиту 1 523 019

Від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду 1 049 252

сума перевищення від`ємного значення над сумою, обчисленою відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 розділу V Кодексу на момент подання декларації 0

сума, обчислена відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 розділу V Кодексу на момент подання декларації

Cума від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001 .3 статті 2001 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації (рядок 19 - рядок 19.1), яка: зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 20 - рядок 20.1 - рядок 20.2) 1 049 252

Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду 1 049 252

Згідно з Додатком 2 «Довідка про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2)» (реєстраційний номер від 19.11.2025 № ) період формування від`ємного значення: Червень 2025 року 91 803 грн.; Вересень 2025 року 957 449 грн.

Основним чинником виникнення від`ємного значення з ПДВ за жовтень 2025 року є здійснення ввезення товарів (запчастини у асортименті, зокрема повітряні гвинти для безпілотних літальних апаратів) на митну територію України.

ТОВ «Фрайм Україна» у періоді, що перевіряється, не користувалось пільгами зі сплати податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів, робіт (послуг).

1) Перевіркою відображених у рядку 1.1Б Декларації з податку на додану вартість «Операції на митній території України, що оподатковуються за основною ставкою» показників за жовтень 2025 року у загальній сумі 548 572 грн, встановлено, що на формування цього показника мало вплив здійснення операцій, пов`язаних із реалізації Пропелерів HQProp в асортименті, Приймачів (RX) HappyModel 2.4GHz ExpressLRS Dual EP1 Dual TCXO (2D30063), Лопатей складних в асортименті, Відеопередавачів TBS Unify Pro32 DP 3W w/Fan, Клавіатур Frime в асортименті, Цифрових систем для FPV дрона Walksnail Avatar Moonlight Kit, Ігрови поверхонь Frim в асортименті, Маніпуляторів миш ігрових Frime в асортименті, USB-хабів, Акумуляторів для ноутбуків, Блоків живлення для ноутбуків, тощо. Перевіркою достовірності відображення показника рядка 1.1Б Декларації з податку на додану вартість «Операції на митній території України, що оподатковуються за основною ставкою» податкової декларації з податку на додану вартість за перевіряємий період не встановлено заниження або завищення задекларованих показників.

2) Перевіркою відображених у рядку 4.1Б Декларації з податку на додану вартість „Нараховано ПЗ за операціями, що оподатковуються за основною ставкою показників за період формування від`ємного значення жовтень 2025 року (з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до декларацій звітних періодів), встановлено заниження задекларованого суб`єктом господарювання показника на загальну суму ПДВ 4 690 547 грн. за жовтень 2025 року внаслідок наступних порушень.

Відповідно до висновків акту перевірки від 18.12.2025 перевіркою дотримання вимог податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2025 року в Декларації від`ємного значення з ПДВ, встановлено порушення ТОВ «Фрайм Україна»:

1) п. 198.5 ст. 198, та п. 201.1, п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, занижено податкове зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 4 690 547 грн. за жовтень 2025 року.

Вищезазначені порушення призвели до:

- завищення суми від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21 Декларації) за жовтень 2025 року на суму 1 049 252 грн., п.200.4 ст.200 Кодексу;

- заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету (показник рядка 18 Декларації) у сумі 3 641 295 грн. за жовтень 2025 року, п. 200.1 ст. 200 Кодексу.

2) порушення вимог п. 44.6 ст.44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) підприємством до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті не надано посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності. Отже, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

3) порушення вимог п. 121.1 ст. 121 Податкового Кодексу України № 2755-VІ від 02.12.2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями платником податків не надано контролюючому органу в ході перевірки оригінали/копії документів.

На підставі висновків акту перевірки відповідач 21.01.2026р. прийняті спірні податкові повідомлення-рішення:

- № 3 про донарахування податку на додану вартість в сумі 4551 618,75грн., в т.ч. податок 3641295,0грн., штрафна санкція в сумі 910323,75грн.;

- № 3 про зменшення від`ємного значення суми ПДВ в сумі 104 9252,0грн.;

- № 3 про застосування штрафної санкції в сумі 1 020,0грн.

Вважаючи вказані ППР протиправними позивач оскаржив їх до суду.

Щодо позовних вимог про визнати дії Головного управління ДПС у Харківській області по проведенню позапланової виїзної перевірки ТОВ Фрайм Україна протиправними, суд зазначає наступне.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює ПК України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Отже у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення фактичної перевірки, за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання/пред`явлення оформлених відповідно до вимог ПК України направлення і наказу на проведення перевірки, а також службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки (формальна підстава).

Також законодавцем встановлено випадки, коли платник податків може скористатись правом недопуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки: 1) непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків документів, визначених абзацами 2-4 пункту 81.1 статті 81 ПК України (направлення та наказу на проведення перевірки, службового посвідчення); 2) оформлення документів, вказаних в абзацах 2-3 пункту 81.1 статті 81 ПК України, з порушенням вимог, встановлених цим пунктом.

Разом з тим, недопуск посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки є правом, а не обов`язком платника податків, а тому реалізація права на судовий захист своїх прав та інтересів не може перебувати у залежності від використання особою своїх прав на їх позасудовий захист.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частиною першою статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Слід зазначити, що судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в постанові від 21 лютого 2020 року у справі №826/17123/18, проаналізувавши вищенаведені вимоги законодавства у сукупності, відступила від висновків про те, що саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного здійснення податкового контролю щодо себе; а також що допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні та проведенні відповідної документальної виїзної або фактичної перевірки.

Водночас в зазначеній постанові судова палата сформувала правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Аналогічна правова позиція послідовно викладена і у постанові Верховного Суду від 15 березня 2025 року у справі № 520/24380/24.

В продовження наведеного, слід звернути увагу на те, що Велика Палата Верховного Суду у справі №816/228/17 ухвалила постанову від 8 вересня 2021 року, в якій зазначено наступне.

Пунктом 19 частини першої статті 4 КАС України визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

У пункті 5 рішення Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року №9-рп/2008 у справі №1-10/2008 вказано, що при визначенні природи "правового акту індивідуальної дії" правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії) стосуються окремих осіб, "розраховані на персональне (індивідуальне) застосування" і після реалізації вичерпують свою дію.

Отже, у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду в цій постанові також звернула увагу, що неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Виходячи з наведеного Велика Палата Верховного Суду не погодилась із позицією судів попередніх інстанцій у частині задоволення позову про протиправність наказу щодо призначення перевірки, оскільки такий спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

При цьому поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" слід тлумачити в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Таким чином, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, викладеного Верховним Судом України у постанові від 27 січня 2015 року (справа № 21-425а14) та прямо зазначила про неможливість оскарження наказу про проведення перевірки та дій щодо призначення та проведення перевірки, якщо відповідний наказ реалізовано.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд при розгляді цієї справи звертає увагу на наявність правового висновку щодо застосування вищенаведених норм ПК України, викладеного у вищевказаній постанові Великої Палати Верховного Суду, висновки якої щодо застосування норм права підлягають врахуванню при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Як зазначалось вище та підтверджується матеріалами справи на підставі наказу від 28.11.2025 № 5389-п проведено документальну позапланову перевірку виїзну перевірку позивача за результатами якої складено акт від 18.12.2025 № 47070/20-40-07-13-05/45867114. На підставі зазначено акту прийняті податкові повідомлення - рішення які також є предметом оскарження у даній справі.

Таким чином, враховуючи допуск позивачем представників податкового органу до проведення перевірки, а також те, що за результатами такого допуску податковим органом проведено перевірку та прийняті податкові повідомлення-рішення (які в свою чергу також є предметом оскарження в даній справі), оскарження дій щодо проведення перевірки не є належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача.

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання дій Головного управління ДПС у Харківській області по проведенню позапланової виїзної перевірки ТОВ Фрайм Україна протиправними не підлягає задоволенню оскільки оскарження таких дій не є належним та ефективним способом захисту права платника податків та не може призвести до відновлення порушеного права.

Вказані висновки відповідають викладеним в Постанові Верховного Суду від 29.12.2025 року у справі № 420/17645/24.

Продовжуючи розгляд справи суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, в рамках проведення перевірки представнику ТОВ «Фрайм Україна» - адвокату Вернигору О.В. 03.12.2025 вручено запит про проведення інвентаризації товарно - матеріальних цінностей від 28.11.2025 № 4704/Ж12/20-40-07-13-11.

Листом від 09.12.2025 №1 (вхідний номер до ГУ 98109/6/ЕКП/53 від 09.12.2025) ТОВ «Фрайм Україна» повідомило, що на вимогу ГУ ДПС у Харківській області та згідно до наказу директора «Фрайм Україна» проведено інвентаризацію залишків ТМЦ та необоротних активів.

Позивачем надано Інвентаризаційний опис (Типова форма № М-21) залишкiв товарно-матерiальних цінностей та Інвентаризаційний опис залишкiв необоротних активiв.

Представник позивача зазначає, що фактично інвентаризація проведена позивачем на вимогу відповідача, та відповідачу під час проведення перевірки надані відповідні наказ про проведення інвентаризації, інвентаризаційні описи, оборотно-сальдові відомості, проте останнім при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень - рішень до уваги взяті не були, оскільки інвентаризація проведена без участі посадових осіб ГУ ДПС у Харківській та Львівській областях.

Суд зазначає, що підставою для прийняття спірних податкових повідомлень - рішень № 3 від 21.01.2026р. про донарахування податку на додану вартість в сумі 4551618,75грн. та № 3 від 21.01.2026р. про зменшення від`ємного значення суми ПДВ в сумі 1049252,0грн. стало не підтвердження, на думку контролюючого органу, фактичної наявності ТМЦ, внаслідок неприйняття до уваги результантів інвентаризації.

Перевіряючи оскаржувані рішення на відповідність положенням ч. 2 ст. 2 КАС України, суд зазначає наступне.

За правилами підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно із пунктом 44.3 статті 44 ПК України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством термінів, але не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статей 39 та 39-2 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності, та документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, - не менш як 1095 днів з дня здійснення відповідної господарської операції (для відповідних дозвільних документів - не менш як 1095 днів з дня завершення терміну їх дії).

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

За приписами пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Відповідно підпункту "г" пункту 198.5 статті 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (пункт 198.5 статті 198 Податкового кодексу України).

За змістом наведених норм, платник податку зобов`язаний самостійно нарахувати податкові зобов`язання, виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 Податкового кодексу України, за товарами, під час придбання яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

При цьому під положення зазначеної статті підпадають і ті товари, нестачу яких виявлено за результатами проведеної вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу контролюючого органу.

Отже, проведення платником податку на вимогу контролюючого органу під час проведення податкової перевірки інвентаризації товарів є єдиним встановленим законом засобом доказування нестачі чи наявності товарів у платника податку і, відповідно, використання чи невикористання платником податку таких товарів в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 06.02.2020 у справі №807/1556/17.

Згідно приписів підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

За приписами пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Частинами першою та другою статті 10 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що для забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства зобов`язані проводити інвентаризацію активів і зобов`язань, під час якої перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан і оцінка. Об`єкти і періодичність проведення інвентаризації визначаються власником (керівником) підприємства, крім випадків, коли її проведення є обов`язковим згідно з законодавством.

Відповідно до пункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючий орган під час проведення перевірки має право, зокрема, вимагати від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки.

Правила проведення інвентаризації для юридичних осіб, у тому числі обов`язкові випадки її проведення та оформлення результатів інвентаризації визначено Положенням про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 2 вересня 2014 року №879 (далі - Положення №879), пунктом 5 розділу І якого встановлено, що інвентаризація проводиться з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства. Під час інвентаризації активів і зобов`язань перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан, відповідність критеріям визнання і оцінка.

Пунктом 7 розділу І Положення №879 встановлено випадки обов`язкового проведення інвентаризації, зокрема, на підставі належним чином оформленого документа органу, який відповідно до закону має право вимагати проведення такої інвентаризації. У цих випадках інвентаризація має розпочатися у термін та в обсязі, зазначених у належним чином оформленому документі цих органів, але не раніше дня отримання підприємством відповідного документа.

За приписами пункту 1 розділу II вказаного Положення, для проведення інвентаризації на підприємстві розпорядчим документом керівника підприємства створюється інвентаризаційна комісія з представників апарату управління підприємства, бухгалтерської служби (представників аудиторської фірми, централізованої бухгалтерії, суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи, яка здійснює ведення бухгалтерського обліку на підприємстві на договірних засадах) та досвідчених працівників підприємства, які знають об`єкт інвентаризації, ціни та первинний облік (інженери, технологи, механіки, виконавці робіт, товарознавці, економісти, бухгалтери). Інвентаризаційну комісію очолює керівник підприємства (його заступник) або керівник структурного підрозділу підприємства, уповноважений керівником підприємства.

У разі проведення інвентаризації за судовим рішенням або на підставі належним чином оформленого документа органу, який відповідно до закону має право вимагати проведення такої інвентаризації, посадові особи відповідного органу (за їх згодою) можуть бути присутні при проведенні інвентаризації.

Інвентаризація проводиться повним складом інвентаризаційної комісії (робочої інвентаризаційної комісії) та у присутності матеріально відповідальної особи.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про наступне:

- контролюючий орган під час проведення перевірки має право вимагати проведення платником податків інвентаризації;

- контролюючий орган має направити належним чином оформлений документ, який містить вимогу на проведення інвентаризації;

- платник податків, який отримав вимогу про проведення інвентаризацію, зобов`язаний провести інвентаризацію;

- розпорядчим документом керівника платника податків створюється інвентаризаційна комісія. Інвентаризація проводиться повним складом інвентаризаційної комісії та у присутності матеріально відповідальної особи;

- посадові особи контролюючого органу (за їх згодою) можуть бути присутні при проведенні інвентаризації.

Верховний Суд у постанові від 26 вересня 2023 року у справі № 640/19859/21, проаналізувавши зазначені вище норми, дійшов висновку, що посадові особи контролюючого органу можуть бути присутні при проведенні інвентаризації за їх згодою, проте така присутність не є обов`язковою.

Суд звертає увагу на той факт, що в ході проведення перевірки листом від 09.12.2025 №1 (вхідний номер до ГУ 98109/6/ЕКП/53 від 09.12.2025) ТОВ "Фрайм Україна" повідомило, що на вимогу ГУ ДПС у Харківській області та згідно до наказу директора ТОВ "Фрайм Україна" проведено інвентаризацію залишків ТМЦ та необоротних активів.

Директором ТОВ «Фрайм Україна» ОСОБА_1 складено наказ № 0212-1 від 02.12.2025 (м. Харків) «Про проведення інвентаризації»

На підставі вказаного наказу проведено інвентаризацію, що підтверджується інвентаризаційними описами.

Доказів щодо неможливості прийняти участь в проведенні інвентаризації (проводилась в межах проведення перевірки) чи відмови Товариством фахівцям відповідача бути присутніми під час проведення інвентаризації, контролюючим органом не надано, матеріали справи таких не містять.

Щодо посилання відповідача, що інвентаризаційні описи підписані Шестопалом О.Є., що не відповідає вимогам наказу "Про проведення інвентарізаціїї", представник позивача пояснив, що вказана особа є засновником ТОВ «Фрайм Україна», що підтверджується інформацією з ЄДРЮОФОПтаГФ.

У розумінні пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України єдиним встановленим законом засобом доказування нестачі чи наявності товарів у платника податку і, відповідно, використання чи невикористання платником податку таких товарів в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку є проведення під час податкової перевірки інвентаризації товарів та складання відповідного акту, яким зафіксовано, зокрема факт такої нестачі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що приймаючи податкові повідомлення - рішення від 21.01.2026р. № 3 та № 3 відповідач не врахував всіх обставин, що мають значення для їх прийняття, отже спірні рішення відповідача є необґрунтованими, що в свою чергу дає підстави для їх скасування.

Щодо податкового повідомлення - рішення №3 від 21.01.2026р. про застосування штрафної санкції в сумі 1020,0грн., суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 44.1 ст.44 Кодексу, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

У відповідності до вимог абзацу першого п. 44.1 ст. 44 Кодексу дані податкової декларації повинні бути підтверджені первинними документами, регістрами бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно з п. 1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-ХІУ від 16.07.1999р. (із змінами та доповненнями) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

При цьому, відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-ХІУ від 16.07.1999р. (із змінами та доповненнями) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

З наведеного законодавчого припису випливає, що первинні документи, які підтверджують дані податкового обліку платника податків, повинні бути достовірними, тобто відображати дійсний зміст господарських операцій, які впливають на визначення об`єкту оподаткування.

В іншому випадку, первинні документи які не відображають реальних змін в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства учасників господарської операції, є недостовірними.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами що визначені вимогами абзацу першого п. 44.1 ст. 44 Кодексу.

Відповідно до п. 44.6 ст. 44 Кодексу у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадапня, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Підставою для прийняття вказаного податкового повідомлення рішення стало ненадання до перевірки наступних документів: книга складського обліку, акти на приймання та списання запасів, картки складського обліку та ін.

В акті перевірки податковий орган посилається на те, що обов`язковість ведення даних форм обліку визначена наказом Міністерства статистики України від 21.06.1996 №193.

При цьому, суд зазначає, що наказ Міністерства статистики України №193 від 21.06.1996р. №193 втратив чинність на підставі Наказу Державної служби статистики №266 від 22.10.2021р.

Враховуючи вказане суд зазанчає, що податковий орган помилково прийшов до висновку, що позивачем порушено вимоги п.44.6 ст.44 ПК України та відповідно застосував до позивача штрафні санкції в сумі 1020,0грн., в зв`язку з чим вказане податкове повідомлення рішення підлягає скасуванню.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що достатнім та належним способом захисту порушених права платника податків є визнання протиправним та скасування податкових повідомлень рішень від 21.01.2026р. № 3, № 3 та № 3.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 262, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № 3 від 21.01.2026р. про донарахування податку на додану вартість в сумі 4551618,75грн., в т.ч. податок 3641295,0грн., штрафна санкція в сумі 910323,75грн.;

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № 3 від 21.01.2026р. про зменшення від`ємного значення суми ПДВ в сумі 1049252,0грн.;

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № 3 від 21.01.2026р. про застосування штрафної санкції в сумі 1020,0грн.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Григорія Сковороди, буд.46, м. Харків, 61057, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрайм Україна" (просп. Героїв Харкова, буд.273,м. Харків, 61007, ) сплачений судовий збір у розмірі 29 286 (двадцять дев`ять тисяч двісті вісімдесят шість) грн. 40 коп.

Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати виготовлення повного судового рішення).

Повний текст рішення виготовлено 31.03.2026р.

Суддя Рубан В.В.