Справа № 520/7106/26
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2026-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

з питання прийняття позову до розгляду та відкриття провадження в адміністративній справі

31 березня 2026 р. справа №520/7106/26

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Сліденко А.В., розглянувши питання прийняття до розгляду позову

ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач, заявник)
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі за текстом - відповідач, суб"єкт владних повноважень, адміністративний орган, владний суб"єкт, орган публічної адміністрації), третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Павленко Людмила Василівна
про1) визнання протиправним та скасування розпорядження про припинення виплати пенсії громадянці України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка взята на облік як переміщена особа у відповідності до довідки від 18.11.2014 р. № за адресою: АДРЕСА_2 ; 2) зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити на ім`я громадянки України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , взята на облік як переміщена особа у відповідності до довідки від 18.11.2014 р. № за адресою: АДРЕСА_2 , недоотриману пенсію починаючи з дати припинення виплати пенсії по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

встановив:

Спір у даній справі виник з приводу відповідності закону діянь суб`єкта владних повноважень з приводу припинення нарахування та виплати пенсії громадянці України - ОСОБА_2 (яка померла на території Держави Ізраїль - 11.12.2024р.) у контексті права спадкоємця ( ОСОБА_1 ) на одержання ненарахованих та невиплачених ОСОБА_2 сум пенсії, які (за твердженням сторони позивача) входять до складу спадщини.

За викладеними у позові твердженнями, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина. Позивачка є онукою ОСОБА_2 , спадкоємцем п`ятої черги за законом та у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з чим 14 травня 2025 року було відкрито спадкову справу № 4/2025.

До складу спадщини, за твердженнями заявника, входить, зокрема, недоотримана пенсія, яка не була виплачена спадкодавцю після припинення її нарахування до дня смерті. Позивач зазначає, що спадкодавець була внутрішньо переміщеною особою, перебувала на обліку в органах Пенсійного фонду України, однак у зв`язку з непроходженням верифікації виплата пенсії була припинена.

З метою з`ясування наявності у складі спадщини недоотриманої пенсії приватним нотаріусом були направлені запити до органів Пенсійного фонду України, за результатами розгляду яких листом від 27 листопада 2025 року №33/02-14 заявнику було повідомлено про відсутність недоотриманої пенсії.

За формальними зовнішніми критеріями (форма, зміст, обсяг приєднаних документів; окрім вимог ч.1 ст.123 та ч.6 ст.161 КАС України) стан оформлення матеріалів позову у цілому відповідає вимогам ст.ст.25, 26, 122, 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Указане зумовлює прийняття рішення про відкриття провадження у справі.

Спір підлягає вирішенню по суті у порядку ст.263 КАС України.

Стосовно дотримання заявником строку звернення з даним позовом суд зазначає, що строк звернення до суду у спорах з приводу пенсійного забезпечення громадян згідно з абз.1 ч.2 ст.122 КАС України складає шість місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відмінні від абз.1 ч.2 ст.122 КАС України строки звернення громадян до суду у спорах з приводу пенсійного забезпечення установлені ч.3 ст.51, ст.55 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб"; ст.ст.87, 98 Закону України від 05.11.1991р. №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення", ст.46 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування".

Так, згідно ч.3 ст.51 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Отже, положення ч.3 ст.51 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" поширюються виключно на випадки перерахунків розмірів раніше вже призначених пенсій у зв`язку із підвищенням поточної винагороди діючого публічного службовця, непроведених (або неправильно проведених) з види терорганів системи Пенсійного фонду України або державного органу, який видає довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії.

Відповідно до ст.55 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але своєчасно не отримав з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більш як за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недоотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії (ч.1 ст.55); Нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів (ч.2 ст.55).

Отже, положення цієї норми закону поширюються виключно на випадки вчинення суб"єктом владних повноважень управлінського волевиявлення з приводу призначення пенсії, обчислення пенсії, нарахування пенсії, але вчинення бездіяльності або відмови у виплаті (ініціюванні переказу безготівкових коштів) вже призначених та нарахованих платежів як невід"ємних та безспірних структурних частин пенсії.

Відповідно до ст.87 Закону України від 05.11.1991р. №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" нараховані суми пенсії, не затребувані пенсіонером своєчасно, виплачуються за минулий час не більш як за 3 роки перед зверненням за одержанням пенсії. Суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Отже, положення цієї норми закону поширюються виключно на випадки вчинення суб"єктом владних повноважень управлінського волевиявлення з приводу призначення пенсії, обчислення пенсії, нарахування пенсії, але вчинення бездіяльності або відмови у виплаті (ініціюванні переказу безготівкових коштів) вже призначених та нарахованих платежів як невід"ємних та безспірних структурних частин пенсії.

Згідно з ст.98 Закону України від 05.11.1991р. №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" перерахунок пенсії провадиться на підставі документів про вік, стаж, заробіток та інших, наявних на час перерахунку в пенсійній справі, а також додаткових документів, поданих пенсіонером на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії у зв`язку з введенням у дію цього Закону (про стаж роботи, заробіток, сімейний стан та інші), то пенсія знову перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців перед поданням додаткових документів і не раніше ніж з дня введення в дію цього Закону.

Отже, положення цієї норми закону поширюються на випадок подання громадянином до суб"єкта владних повноважень додаткових документів, але не стосуються випадку оскарження управлінського волевиявлення суб"єкта владних повноважень з приводу призначення та обчислення розміру пенсії вперше за тим обсягом матеріалів звернення, котрий був поданий громадянином до пенсійного органу у минулому.

Як то указано у ст.46 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування", нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії (ч.1 ст.46); Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів (ч.2 ст.46).

Отже, положення цієї норми закону поширюються виключно на випадки вчинення суб"єктом владних повноважень управлінського волевиявлення з приводу призначення пенсії, обчислення пенсії, нарахування пенсії, але вчинення бездіяльності або відмови у виплаті (ініціюванні переказу безготівкових коштів) вже призначених та нарахованих платежів як невід"ємних та безспірних структурних частин пенсії.

За відсутності в матеріалах справи об"єктивних даних про протилежне (зворотнє) на спірні правовідносини підлягає поширенню строк звернення до суду згідно з абз.1 ч.2 ст.122 КАС України.

Разом із тим, для встановлення факту пропуску строку звернення до суду необхідним є з`ясування моменту прийняття оскаржуваного рішення суб`єктом владних повноважень; моменту, коли позивач дізнався або об`єктивно міг дізнатися про таке рішення; наявності належних та допустимих доказів на підтвердження цих обставин.

Як убачається з матеріалів позову, предметом спору є розпорядження про припинення виплати пенсії спадкодавцю.

Матеріали справи не містять ані копії цього розпорядження, ані жодних належних та допустимих доказів вручення або отримання зазначеного розпорядження ані спадкодавцем, ані позивачкою.

За таких обставин суд позбавлений можливості встановити початок перебігу строку звернення до суду.

Таким чином, у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи наразі доказів прийняття та доведення до відома заінтересованих осіб рішення про припинення виплати пенсії, суд доходить висновку, що відсутні належні правові підстави вважати, що позивач пропустив строк звернення до суду.

Стосовно витребування доказів у ГУ ПФУ в Харківській області та Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Павленко Людмили Василівни суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стандарти доказування наявності або відсутності обставин (фактів) сформульовані законодавцем у приписах ст.ст.73-78 КАС України.

Так, згідно зі ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.72), предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.73) і суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.4 ст.73).

У силу застережень ст.74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.74); а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74).

За приписами частини третьої статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може запропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне витребувати докази, які поза розумним сумнівом входять до предмету доказування та перелічені у резолютивній частині цього судового акту.

У витребуванні решти доказів належить відмовити через недоведеність стороною позивача юридичного значення цих доказів для правильного вирішення спору по суті.

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.4-12, 80, 160, 161, 171, 173, 175, 243-248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

1. Прийняти позов до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі. Роз`яснити, що надсилання процесуальних документів або учасникам справи, або представникам учасників справи буде здійснюватись або відповідно до ч.5 ст.18 КАС України з урахуванням правового висновку постанови Верховного Суду від 08.02.2024р. у справі №480/8341/22, або за указаними у відповідних процесуальних документах адресами учасників справи (у разі відсутності обов"язку здійснювати реєстрацію електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі). Сповістити, що інформація відносно справи може бути отримана за посиланням: http://court.gov.ua/fair/sud2070.

2. Здійснювати розгляд та вирішення справи одноособовим складом суду у порядку ст.263 КАС України.

3. Зобов`язати відповідача подати до суду: 1) відзив на позов, де чітко та однозначно зазначити про те, які з викладених у позові обставин визнаються, а які заперечуються; 2) усі докази на підтвердження висловлених аргументів та на висвітлення обставин спору, зокрема, але не виключно документи про знаходження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на обліку в установі відповідача та в інших установах ПФУ із зазначенням календарних дат взяття на обік та зняття з обліку; копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) в частині, необхідній для з`ясування обставин спору; копії рішень про припинення чи призупинення виплати пенсії ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ); докази відповідності ч.2 ст.2 КАС України реально вчиненого у межах спірних правовідносин управлінського волевиявлення суб"єкта владних повноважень; будь-які інші докази у спростування доводів та вимог позову тощо - протягом 15 днів з дати отримання копії даної ухвали.

Клопотання про витребування решти доказів - залишити без задоволення.

4. Роз`яснити наявність процесуальних прав і обов`язків, передбачених ст.44, 45, 47, 60, 131 КАС України та неприпустимість як зловживання процесуальними правами, так і недобросовісного виконання процесуальних обов`язків.

5. Роз`яснити, що ухвала набирає законної сили з моменту підписання, оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Сліденко