Справа № 440/680/26
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2026-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року м. ПолтаваСправа № 440/680/26

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/680/26 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування розпорядження,

В С Т А Н О В И В:

23.01.2026 ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - ГУПФ), в якому, з урахуванням уточнень, просить суд:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження ГУПФ від 10.09.2025 №3624/1600-0203-11 про відмову у призначенні їй пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб";

- зобов`язати ГУПФ призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 09.09.2025 пенсію в разі втрати годувальника ( ОСОБА_2 ) відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

В якості підстави для звернення до суду заявниця вказує на обставини незаконності розпорядження відповідача, яким було відмовлено у призначенні їй пенсії у разі втрати годувальника, що призводить до незаконного заниження соціальних виплат, право на отримання яких позивач набула після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 годувальника - її чоловіка ОСОБА_2 .

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 28.01.2026 позовну заяву залишено без руху.

Після усунення позивачем недоліків ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 25.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач позову не визнав. У відзиві на позовну заяву представник зазначає, що за результатами розгляду заяви Головним управлінням прийнято розпорядження від 10.09.2025 за №3624/1600-0203-11 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", оскільки розмір пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_1 буде нижчий (5178,00 грн) за розмір, який вона отримує за віком згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (5990,01 грн).

Розгляд справи судом здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 (у дівоцтві - ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на обліку в ГУПФ, де отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

28.12.1965 позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , про що свідчать відмітки у свідоцтві про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 , виданого повторно 15.04.2014 адміністрацією селища Лісне Верхньокамського району Кіровської області РФ (а.с. 14) та у паспорті громадянина України (а.с. 10). ОСОБА_2 за життя перебував на обліку в ГУПФ, де отримував пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з грошового забезпечення за посадою старший по корпусу установи ОП-317/194 УВС Полтавської області за нормами, чинними на 01.03.2018.

22.09.2021 Північно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" на ім`я ОСОБА_2 було складено довідку №729/4.3/8-21 про розмір грошового забезпечення (а.с. 40) за нормами, чинними на 05.03.2019 за прирівняною посадою військовослужбовця (9080,94 грн).

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 06.04.2022 у справі №440/1544/22 суд зобов`язав ГУПФ здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2019 на підставі довідки Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції №729/4.3/8-21 від 22.09.2021 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 станом на 05.03.2019 у відповідності до вимог статей 43, 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення суду набрало законної сили 07.05.2022.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, факт чого засвідчено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 20.04.2022, виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с. 13).

08.09.2025 позивачка звернулася до відповідача із заявою про призначення їй пенсії у разі втрати годувальника. Проте Відділ з питань призначення пенсій та перерахунків пенсій військовослужбовців та деяких інших категорій громадян, управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг ГУПФ своїм розпорядженням від 10.09.2025 №3624/1600-0203-11 (а.с. 23) відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії в разі втрати годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 у відповідності до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Мотивуючи своє рішення, відповідач зазначив, що в ході здійснення правової експертизи та перевірки діяльності призначення пенсії в разі втрати годувальника згідно із Законом №2262 ОСОБА_1 було встановлено, що пенсія в разі втрати годувальника згідно із Законом №2262 становитиме 5178,00 грн, тоді як отримувана нею пенсія за віком згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на даний час становить 5990,01 грн. Розмір пенсії в разі втрати годувальника гр. ОСОБА_1 згідно із Законом №2262 буде нижчий за розмір, який вона отримує за віком згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позивач вважає розпорядження ГУПФ від 10.09.2025 №3624/1600-0203-11 протиправним, у зв`язку з чим звернулася до суду з цим позовом, в якому просить скасувати це розпорядження та зобов`язати ГУПФ призначити й виплачувати ОСОБА_1 з 09.09.2025 пенсію в разі втрати годувальника ( ОСОБА_2 ) відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних міркувань.

Відповідно до п. 6 ст. 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі - Закон №2262-ХІІ, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Частиною третьою статті 1 Закону №2262-ХІІ передбачено, що члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті (ст. 29 Закону №2262-ХІІ).

Частиною першою статті 30 Закону №2262-ХІІ визначено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей і загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію, які перебували на їх утриманні. Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або є особами з інвалідністю (п. "б" ч. 4 ст. 30 Закону №2262-ХІІ).

Згідно зі ст. 31 №2262-ХІІ, члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Як встановлено судом, 22.09.2021 Північно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" на ім`я ОСОБА_2 було складено довідку №729/4.3/8-21 про розмір грошового забезпечення (а.с. 40) за нормами, чинними на 05.03.2019 за прирівняною посадою військовослужбовця (9080,94 грн).

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 06.04.2022 у справі №440/1544/22 суд зобов`язав ГУПФ здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2019 на підставі цієї довідки.

Рішення суду не оскаржувалося та набрало законної сили 07.05.2022.

Відмовляючи позивачу у призначенні пенсії в разі втрати годувальника, відповідач виходив з того, що розмір цього виду пенсії позивача буде менший (5178,00 грн), ніж вона отримує зараз відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (5990,01 грн), оскільки розмір пенсії визначено з розміру грошового забезпечення померлого годувальника в сумі 5940,00 грн, тобто відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

Однак, за висновком суду у цій справі, такий перерахунок має здійснюватися з розміру грошового забезпечення померлого годувальника у розмірі 9080,94 грн, що відображений у довідці Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 22.09.2021 №729/4.3/8-21, виданої з урахуванням приписів постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704.

Отже, позивач має право на отримання пенсії в разі втрати годувальника згідно з довідкою Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 22.09.2021 №729/4.3/8-21.

Тож розпорядження ГУПФ від 10.09.2025 №3624/1600-0203-11 суд визнає протиправним та скасовує його у зв`язку з цим.

З приводу вимог позивача зобов`язати ГУПФ призначити та виплачувати з 09.09.2025 пенсію ОСОБА_1 у разі втрати годувальника за Законом №2262-ХІІ суд зазначає, що уповноваженим органом з цих питань є відповідний орган пенсійного фонду, до виключної компетенції якого входить розгляд документів, у тому числі і поданих вперше.

Адміністративний суд не може підміняти уповноважений орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань по суті, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Питання про наявність підстав для призначення пенсії відноситься до повноважень органу Пенсійного фонду, який здійснював розгляд заяви, у даному випадку - до повноважень ГУПФ.

При цьому суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 07.03.2018 у справі №233/2084/17, який зазначав, що завданням адміністративного суду є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та їх відповідності правовим актам вищої юридичної сили. Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Тому завданням адміністративного суду є саме контроль за легітимністю прийняття рішень.

За таких обставин позов у частині вимог щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії в разі втрати годувальника суд залишає без задоволення.

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати ГУПФ здійснити розгляд заяви ОСОБА_1 від 08.09.2025 по суті з урахуванням висновку суду про необхідність врахування довідки Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 22.09.2021 №729/4.3/8-21 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 та прийняти відповідне рішення.

За вищевикладених обставин позов слід задовольнити частково.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, згідно з приписами частини 3 статті 139 КАС України, на користь позивача слід стягнути 1/2 частину судового збору, сплаченого при зверненні до суду з цим позовом, тобто 665,60 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 у справі №440/680/26 - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Відділу з питань призначення пенсій та перерахунків пенсій військовослужбовців та деяких інших категорій громадян, управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 10.09.2025 №3624/1600-0203-11.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити повторний розгляд заяви ОСОБА_1 від 08.09.2025 по суті з урахуванням висновку суду про необхідність врахування довідки Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 22.09.2021 №729/4.3/8-21 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 та прийняти відповідне рішення.

В решті вимог - позов залишити без задоволення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 частину судових витрат, що пов`язані зі сплатою судового збору, у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (; вул. Гоголя, 34, м. Полтава, 36000).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду впродовж тридцяти днів з моменту його підписання.

Суддя Є.Б. Супрун