Справа № 420/38263/24
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2026-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2026 р.м. ОдесаСправа № 420/38263/24

Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф. Дата і місце ухвалення: 24.11.2025р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

при секретарі Гудзікевич Я.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ДПОП «ОШБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 13 листопада 2024 року №314 «Про застосування дисциплінарних стягнень» в частині застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського взводу №2 роти №1 полку Управління поліції особливого призначення №2 ДПОП «ОШБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_1 ;

- поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського взводу №2 роти №1 полку Управління поліції особливого призначення №2 ДПОП «ОШБ «Лють»;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13.11.2024р. по день поновлення на посаді;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді поліцейського взводу №2 роти №1 полку УПОП №2 ДПОП «ОШБ «Лють» та стягнення грошового забезпечення за один місяць.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він проходив службу капралом поліції взводу 2 роти № 1 полку управління поліції особливого призначення №2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та був звільнений зі служби в поліції за вчинення дисциплінарного проступку - порушення присяги у вигляді відмови від виконання наказу від 01 жовтня 2024 року №28ДСК/ВСЛ «Про виконання бойового (спеціального) завдання». Позивач зазначав, що зміст наказу від 01 жовтня 2024 року №28ДСК/ВСЛ йому було доведено у встановленому порядку, при виконанні якого йому та іншим поліцейським треба було виставити кулемет «КАНІК» та автоматичну кулеметну систему «Шабля», навиків поводження з якими позивач не мав, відповідних курсів не проходив у той час, як взвод, до якого відноситься ОСОБА_1 , використовував автоматичний гранатомет АГС-17 «ПОЛУМ`Я» або «РЕПКОМ», а тому, забезпечення виконання наказу було неможливим. Про зазначену обставину командиром взводу ОСОБА_2 було доведено до відома уповноважених осіб з оголошення наказу. Позивач просив суд врахувати, що виконання бойового завдання, що передбачає спеціальні знання без компетенції, могло завдати шкоду і власним побратимам, адже кулемет є засобом ураження, його ефективність та функціональність залежить напряму від кваліфікаційного налаштування, радіусу пострілів, куту та зони ураження, тощо. Належним доказом того, що ОСОБА_1 міг виконувати бойове завдання із застосуванням кулемета, мали б бути журнали інструктажів, відомості про отримання боєприпасів, відповідні сертифікати або будь - які інші відомості, які б свідчили про навички застосування кулемета. Втім, як у висновку щодо службового розслідування, так і у наказі від 13 листопада 2024 року №314 «Про застосування дисциплінарних стягнень», не знайшло свого відображення у чому полягає дисциплінарне правопорушення, адже теза про невиконання наказу є загальною та не є результатом аналізу дисциплінарного проступку.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також на не повне з`ясування судом обставин справи, просить скасувати рішення від 24.11.2025р. з ухваленням по справі нового судового рішення - про задоволення його позову у повному обсязі.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції безпідставно зазначив, що позивач посилається на злочинність наказу від 01 жовтня 2024 року №28ДСК/ВСЛ «Про виконання бойового (спеціального) завдання», як на підставу для відмови його виконання. Апелянт стверджує, що вказане не відповідає дійсності, оскільки ані в позовній заяві, ані в будь - якому іншому документі ОСОБА_1 не використовував термін «злочинний наказ» та у жодному документі не вказував про відмову у його виконанні. Натомість, ОСОБА_1 прямо повідомив, що від виконання наказу не відмовляється, але виконати його не може з об`єктивних причин відсутність навичок поводження зі зброєю, використання якої передбачав наказ від 01.10.2024р. №28 ДСК/ВСД. При цьому, позивач діяв у відповідності до вимог частини другої статті 5 Закону України «Про Дисциплінарний Статут Національної поліції України», де закріплено, що за відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу. Командир взводу ОСОБА_2 надавав детальні пояснення на правах командира, який прямо вказав, що його взвод є гранатометниками, а не кулеметниками, і з видів озброєння, перелічених у наказі, вони не стріляли, на полігоні з цього приводу не перебували.

Також, апелянт посилається на те, що при вирішенні спору судом першої інстанції до спірних правовідносин не застосовано положення частини 10 Розділу І Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №70 від 01 лютого 2016 року, якою встановлено категоричну заборону використання без необхідності чужої зброї та/або зброї, навички поводження з якою відсутні. Забезпечення особистої безпеки поліцейськими при поводженні зі зброєю є складовою частиною службової діяльності органів (закладів, установ) поліції і здійснюється під час, зокрема, закріплення за поліцейськими вогнепальної зброї (п.2 ч.3 Інструкції).

Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що він звертався до суду із клопотанням про витребування у ДПОП «ОШБ «Лють» інформації щодо проходження ОСОБА_1 інструктажу із застосування кулемета та/або кулеметної системи, зокрема, але не виключно, кулемета «КАНІК» та кулеметної системи «Шабля», у вигляді журналів отримання кулемета/кулеметної системи, отримання боєприпасів на даний вид озброєння, сертифікатів про проходження навчання застосування даного виду озброєння. Суд дане клопотання проігнорував, ніякого процесуального рішення не ухвалив, чим порушив положення ст.ст. 90, 196 КАС України.

Посилається апелянт і на те, що у висновку службового розслідування та в наказі №314 від 13 листопада 2024 року не зазначено мотивацію вибору відповідачем виду дисциплінарного стягнення, хоча за правилами ст.13 та ст.29 Дисциплінарного статуту звільнення зі служби в поліції, як вид стягнення, в порядку зростання є крайньою мірою. Судом не перевірено, чи є застосований до ОСОБА_1 вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

Департамент поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції « ІНФОРМАЦІЯ_1 » подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Відповідач зазначає, що апеляційна скарга позивача побудована на нормативно-правовому регулюванні та зазначені про те, що причиною невиконання наказу стала відсутність навичок поводження зі зброєю позивача . Натомість, відповідно до пояснень позивача, що вірно було досліджено та встановлено судом першої інстанції, вбачається, що зміст наказу ОСОБА_1 був зрозумілий, але виконати його не мав можливості із-за морально-психологічного стану, бажання отримати відпустку для врегулювання соціально-побутових, сімейних питань та відпочинку, у зв`язку з відсутністю місця проживання, виданого НПУ на період відрядження належного забезпечення продуктами, відсутністю кімнати зберігання зброї для здачі виданого на період відрядження. Позивач жодного разу не повідомляв, що він не вміє поводитись зі зброєю на другий рік війни (момент скоєння дисциплінарного проступку) та під час несення служби у підрозділі, який воює на рівні зі Збройними Силами України та виконує бойові (спеціальні) завдання з метою збереження незалежності та територіальної цілісності України. У позивача не було жодних поважних причин для того, аби не виконати оголошений наказ від 01.10.2024р. №284ДСК/ВСЛ, яким не було поставлено завдання щодо використання кулемету, як і не зазначалось, що ОСОБА_1 зобов`язаний виконувати бойові завдання шляхом здійснення прямого вогневого ураження противника із застосуванням зброї «КАНІК» та «ШАБЛЯ». Фактично, згідно з наказом від 01.10.2024р. №28ДСК/ВСЛ позивач залучався для підготовки та облаштування вогневих позицій, розміщення видів озброєння та дистанційного бойового модулю, доставку розрахунків із необхідним обладнанням до точки висадки з метою подальшого їх висування пішим маршрутом до вогневих позицій та в подальшому виставлення нарядів для коригування вогню. Матеріали справи не місять доказів того, що позивач у встановленому порядку доповів вищому керівництву про одержання злочинного наказу. ОСОБА_1 у важкий для країни час поставив свої інтереси вище інтересів служби, фактично самоусунувшись від служби, чим грубо порушив вимоги Дисциплінарного статуту Національної поліції України та Закон України «Про Національну поліцію», недотримався посадової інструкції поліцейського взводу №2 роти №1 полку управління поліції особливого призначення №2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») ДПОП «ОШБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що є порушенням службової дисципліни.

Відповідач просить суд апеляційної інстанції врахувати, що невиконання наказу, який відданий головнокомандувачем ЗСУ, не може розцінюватись як дрібний проступок.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з 02.03.2023р. проходив службу в Національній поліції України, зокрема, з 01.02.2024р. на посаді поліцейського взводу №2 роти №1 полку управління поліції особливого призначення №2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Відповідно до бойового розпорядження та наказу ДПОП «ОШБ «Лють» від 19.09.2024р. №309 ДСК, з 20.09.2024р. та до особливого розпорядження, окремі працівники роти № 1 полку УПОП №2 ДПОП «ОШБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », зокрема й ОСОБА_1 , відряджені в Донецьку область з метою виконання завдань у взаємодії з підрозділами (військовими частинами) Збройних сил України, Головного управління розвідки Міністерства оборони України та іншими складовими сектору безпеки і оборони із відсічі та стримування збройної агресії проти України,

03.10.2024р. за вх. №1408еп до УПОП №2 ДПОП «ОШБ «Лють» надійшла доповідна записка начальника відділу моніторингу УПОП №2 ДПОП «ОШБ «Лють» майора поліції ОСОБА_3 від 02.10.2024р. вих. №119/59/13-2024/вн/ВСЛ за фактом відмови від виконання наказу окремими працівниками роти №1 полку УПОП № 2 ДПОП «ОШБ «Лють», зокрема, позивачем.

03.10.2024р. т.в.о. начальника управління - командиром полку Морозовим С. винесено наказ «Про призначення службового розслідування» №163 за фактом можливого порушення службової дисципліни, у тому числі неналежного виконання службових обов`язків окремими поліцейськими роти №1 полку УПОП № 2 ДПОП «ОШБ «Лють», які 02.10.2024р. відмовились від виконання наказу командира зведеного підрозділу УПОП №2 (штурмовий полк «Цунамі») ДПОП «ОШБ «Лють» від 01.10.2024р. №28дск/ВСЛ «Про виконання бойового (спеціального) завдання», з метою повного та об`єктивного дослідження обставин повноти виконання службових обов`язків, відповідно до вимог ст.14, 15 та 26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

З даним наказом позивач особисто під підпис ознайомився 04.10.2024р.

Наказом №509 від 16.10.2024р. продовжено строк службового розслідування.

За результатами службового розслідування 01.11.2024р. складено та затверджено висновок службового розслідування за фактом відмови від виконання наказу окремими працівниками роти №1 полку УПОП №2 ДПОП «ОШБ «Лють».

У висновку зазначено, що з метою здійснення заходів із забезпеченням національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф проти України, в порядку взаємодії підрозділів Національної поліції України зі Збройними Силами України, реагування на зміни в обстановці, ведення та посилення стійкості оборони ТОРЕЦЬК, наказом зведеного підрозділу УПОП №2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») ДПОП «ОШБ «Лють» від 01.10.2024р. №28 ДСК/ВСЛ «Про виконання бойового (спеціального) завдання» визначено:

« 1. Т.в.о. командира роти №1 ( ОСОБА_4 ) організувати та забезпечити:

1) до 19.00 02.10.2024р. з числа особового складу підпорядкованого підрозділу, формування (зазначено в оригіналі наказу) розрахунків (не менше (зазначено в оригіналі наказу) поліцейських) для виконання бойових (спеціальних) завдань на (зазначено в оригіналі наказу) в (зазначено в оригіналі наказу), у смузі відповідальності (зазначено в оригіналі наказу) операційної зони;

2) до 06.00 03.10.2024р. зайняття позицій (37U (зазначено в оригіналі наказу) та (37U (зазначено в оригіналі наказу) для підготовки та облаштування вогневих позицій, розміщення (зазначено в оригіналі наказу), дистанційного бойового модулю «(зазначено в оригіналі наказу)», пристрілки та вогневої підтримки передовим групам, під час ведення оборонного бою (зазначено в оригіналі наказу), нанесення вогневого ураження по силам та засобам противника, з метою знищити (змусити відходити), зв?язати їх вогнем, не допустити прориву, а також виконання інших бойових (спеціальних) завдань, що виникають раптово;

3) доставку розрахунків із необхідним обладнанням до точки висадки (37U (зазначено в оригіналі наказу), з метою подальшого їх висування пішим маршрутом до вогневих позицій (37U (зазначено в оригіналі наказу) та (37U (зазначено в оригіналі наказу);

4) виставлення наряду на (зазначено в оригіналі наказу) зведеного підрозділу Управління поліції особливого призначення №2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») ДПОП «ОШБ «Лють» для коригування вогню;

5) залучення до виконання бойового (спеціального) завдання поліцейських з числа підпорядкованого особового складу, серед інших, капрала поліції ОСОБА_1 (0193068) поліцейського взводу №2 роти №1 полку;

6) зосередження основних зусиль на: стійкому утриманні зайнятих позицій; недопущенні прориву та просування противника в глибину контрольованої території; вогневому ураженні угрупованням військ противника, нанесенні йому максимальних втрат живої сили та техніки;

7) маршрут руху, шляхи логістичного забезпечення та медичної евакуації з зазначеного рубежу визначити власним рішенням;

8) проведення цільового інструктажу, перевірку цілісності і наявності зброї та набоїв до неї, засобів індивідуального захисту, радіозв?язку, протигазів (змінні фільтри) та іншого спорядження;

9) доведення до підпорядкованого особового складу вимоги шодо знаків розпізнавання;

10) порядок організації системи зв`язку визначати власним рішенням; взаємодію з командиром взводу тактичної евакуації №2 медичної роти №1 управління домедичної та медичної допомоги для визначення основного (запасних) маршрутів евакуації, у разі необхідності.

2. Начальнику відділу моніторингу ( ОСОБА_5 ) проводити службові розслідування за фактами порушення дисципліни та законності, втрати та пошкодження майна, зброї та боєприпасів, транспортних засобів та спецтехніки, що перебуває на обліку, за фактами отримання поранення різного ступеня тяжкості та поранення несумісні з життям, внаслідок бойових дій.

3. Управління діями підпорядкованого особового складу під час бойового (спеціального) завдання здійснювати з (зазначено в оригіналі наказу)-(зазначено в оригіналі наказу) (37U (зазначено в оригіналі наказу). У разі виходу з ладу (зазначено в оригіналі наказу), управління підрозділами переноситься на (зазначено в оригіналі наказу) ЗП УПОП №2 (ШП «Цунамі») ДПОП «ОШБ «Лють»- (зазначено в оригіналі наказу) (З7U (зазначено в оригіналі наказу) у разі виходу з ладу (зазначено в оригіналі наказу) на (зазначено в оригіналі наказу) ЗП УПОП №2 (ШП «Цунамі») ДПОП «ОШБ «Лють» - (37U (зазначено в оригіналі наказу).

4. Норми витрат боєприпасів для виконання бойового (спеціального) завдання визначати за погодженням з командуванням ЗП УПОП №2 (ШІІ «Цунамі») ДПОП «ОШБ «Лють».

IV. ТЕРМІН ВИКОНАННЯ ТА ДОПОВІДІ

Бути готовим до виконання поставлених бойових (спеціальних) завдань у терміни, визначені цим наказом.

Про виконання поставлених бойових (спеціальних) завдань доповідати у встановленому порядку.

Обмежити коло посадових осіб ознайомлених з вимогами цього наказу та спланованих заходів у межах виконання завдань.

Заборонити надання інформації стороннім особам стосовно числових. Часових просторових показів змісту подальших бойових (спеціальних завдань).»

02.10.2024р., на виконання вимог наказу ДПОП «ОШБ «Лють» від 28.07.2023р. №347 «Про застосування технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», працівниками відділу моніторингу УПОП №2 ДПОП «ОШБ «Лють», за допомогою портативних реєстраторів, зафіксовано доведення змісту наказу від 01.10.2024р. №28 ДСК/ВСЛ «Про виконання бойового (спеціального) завдання» поліцейським, в тому числі і ОСОБА_1 .

Після доведення до відома вимог вказаного наказу поліцейські, серед інших і позивач, повідомили, що наказ їм зрозумілий та вони готові його виконувати, однак у ході письмового ознайомлення з вимогами даного наказу вказали, що неготові на даний час його виконувати з різних причин, що підтвердили особистими підписами у листках ознайомлення з цим наказом.

Таким чином, 03.10.2024р., починаючи з 06:00, поліцейські, зокрема й позивач, до виконання поставленого бойового (спеціального) завдання не приступили.

На підставі наведеного дисциплінарна комісія дійшла висновку, що за вчинення дисциплінарного проступку, порушення вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 4 частини третьої статті 1, частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII, підпунктів 1 та 4 пункту 1, підпунктів 2, 4, 5, 20 та 22 пункту 3 розділу ІІ посадової інструкції поліцейського взводу №2 роти №1 полку УПОП №2 ДПОП «ОШБ «Лють», що виразилось у невиконанні наказу зведеного підрозділу УПОП №2 (штурмовий полк «Цунамі») ДПОП «ОШБ «Лють» від 01.10.2024р. №28 ДСК/ВСД «Про виконання бойового (спеціального) завдання», до поліцейського взводу №2 роти №1 управління поліції особливого призначення №2 (штурмовий полк «Цунамі») Департаменту поліції особливого призначення «Об?єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » капрала поліції ОСОБА_1 слід застосувати дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.

Наказом т.в.о. начальника ДПОП «ОШБ «Лють» від 13.11.2024р. №314 «Про застосування дисциплінарних стягнень» наказано застосувати до поліцейського взводу №2 роти №1 управління поліції особливого призначення №2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення «Об?єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » капрала поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.

Вважаючи протиправним вказаний наказ ОСОБА_1 оскаржив його в судовому порядку та просив поновити його на посаді поліцейського взводу №2 роти №1 полку Управління поліції особливого призначення №2 ДПОП «ОШБ «Лють» та стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13.11.2024р. по день поновлення на посаді.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що зібраними під час службового розслідування доказами встановлено, що позивач відмовився виконувати бойовий наказ зведеного підрозділу УПОП №2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») ДПОП «ОШБ «Лють» від 01.10.2024р. №28 ДСК/ВСД «Про виконання бойового (спеціального) завдання». При цьому, у наданих під час службового розслідування письмових поясненнях позивач зазначав, що на лікарняному не перебував, за медичною допомогою не звертався, забезпечений озброєнням та засобами індивідуального захисту, спеціальними засобами та іншим службовим майном необхідним для виконання бойового завдання. Суд першої інстанції не прийняв до уваги посилання ОСОБА_1 про те, що виконати наказ від 01.10.2024р. №28 ДСК/ВСД «Про виконання бойового (спеціального) завдання» він не мав можливості із-за морально психологічного стану, бажання отримати відпустку для врегулювання соціально побутових, сімейних питань та відпочинку, у зв`язку з відсутністю місця проживання, виданого НПУ на період відрядження, належного забезпечення продуктами, відсутністю кімнати зберігання зброї для здачі виданого на період відрядження, зазначивши, що такі пояснення позивач почав надавати лише після застосування дисциплінарного стягнення, що свідчить про його нещирість та бажання уникнути відповідальності. Також, суд відхилив посилання ОСОБА_1 на відсутність у нього навичок використання незнайомої зброї, і така зброя не була закріплена безпосередньо за ним, зазначивши, що у своїх пояснення він зазначав про належне забезпечення всім необхідним для виконання бойового завдання, в тому числі і зброєю. За висновками суду, в період воєнного стану, загрозі державному суверенітету України та її територіальній цілісності, у ході відсічі збройної агресії проти України, працівник поліції під час виконання наказу не може висувати будь-яких вимог та умов його виконання, зобов`язаний їх виконувати, а невиконання наказу є прямим порушенням службової дисципліни. Позивач поставив свої інтереси вище інтересів служби, чим грубо порушив вимоги Дисциплінарного статуту Національної поліції України та Закону України «Про Національну поліцію», недотримався посадової інструкції поліцейського взводу №2 роти №1 полку управління поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») ДПОП «ОШБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та відмову в їх задоволенні виходячи з наступного.

Спірні правовідносини щодо проходження публічної служби в поліції врегульовані положеннями Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015р. №580-VIII (далі - Закон №580-VIII), Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018р. №2337-VIII (далі - Статут).

Частиною 1 статті 8 Закону №580-VIII визначено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Приписами ч.4 ст.8 Закону №580-VIII встановлено, що під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Положення ст.18 Закону №580-VIII зобов`язують поліцейського неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Відповідно до ч.1 ст.64 Закону України «Про Національну поліцію», особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Колегія суддів зазначає, що інститут Присяги поліцейського вже сам по собі забезпечує дотримання публічним службовцем закону як у повсякденній службовій, так і позаслужбовій діяльності.

Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022 р., строком на 30 діб.

Відповідними Указами Президента України воєнний стан на території України неодноразово продовжувався та діє станом на теперішній час.

Відповідно до п.24 ч.1 ст.23 Закону №580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.01.2023р. №30 «Про утворення територіального органу Національної поліції» утворено як юридичну особу публічного права міжрегіональний територіальний орган Національної поліції - Департамент поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Наказами Національної поліції України від 27.01.2023р. №54 «Про затвердження Змін до Структури територіальних органів поліції» та №55 «Про організаційно-штатні зміни в Національній поліції» затверджено зміни до структури територіальних органів поліції та штат ДПОП «ОШБ «Лють» як міжрегіонального територіального органу Національної поліції України, у структурі якого створено управління поліції особливого призначення №2 (штурмовий полк «Цунамі») Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

За приписами ч.ч.2, 4 ст.24 Закону №580-VIII у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь в обороні України, у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Під час дії воєнного стану поліція особливого призначення в ході відсічі збройної агресії проти України за рішенням військового командування, погодженим з керівником поліції або уповноваженою ним особою, може брати участь в обороні України відповідно до Закону України «Про оборону України» шляхом безпосереднього ведення бойових дій.

Наказом Національної поліції України від 16.04.2024р. №403 «Про затвердження Положення про Департамент поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » передбачено участь поліцейських в обороні України відповідно до Закону України «Про оборону України» шляхом безпосереднього ведення бойових дій за рішенням військового командування, погодженим із керівником поліції або уповноваженою ним особою, під час дії правового режиму воєнного стану в ході відсічі збройної агресії проти України.

Як вже зазначалося колегією суддів, ОСОБА_1 з 01.02.2024р. проходив службу на посаді поліцейського взводу №2 роти №1 полку управління поліції особливого призначення №2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та брав участь в обороні України, у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану.

Згідно ч.1 ст.1 Статуту службова дисципліна - це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до ч.3 ст.1 Статуту до змісту службової дисципліни також віднесено такі обов`язки поліцейського як: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Згідно ст.11 Статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, у розумінні ч.1 ст.12 Статуту визнається дисциплінарним проступком.

З метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків ч.2 ст.14 Статуту передбачено проведення службового розслідування, під яким відповідно до ч.1 ст.14 цього ж статуту розуміється діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.13 Статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Статтею 14 Статуту встановлено, що службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2018р. №893 (далі - Порядок №893).

За змістом п.1 розділу V Порядку №893, проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до п.4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно п.7 розділу V Порядку №893 розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження.

Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.

Пунктом 13 розділу V Порядку № 893 передбачено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування.

Положеннями п.2 розділу VІ Порядку № 893 визначено, що підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

За змістом п.1 розділу VІІ Порядку № 893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Спірним наказом Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 13 листопада 2024 року №314 «Про застосування дисциплінарних стягнень» ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції за порушення вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 4 частини третьої статті 1, частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII, підпунктів 1 та 4 пункту 1, підпунктів 2, 4, 5, 20 та 22 пункту 3 розділу ІІ посадової інструкції поліцейського взводу №2 роти №1 полку УПОП №2 ДПОП «ОШБ «Лють», що виразилось у невиконанні наказу зведеного підрозділу УПОП №2 (штурмовий полк «Цунамі») ДПОП «ОШБ «Лють» від 01.10.2024р. №28 ДСК/ВСД «Про виконання бойового (спеціального) завдання».

Аргументуючи протиправність наказу №314 від 13.11.2024р. позивач вказує, що від виконання наказу від 01.10.2024р. №28ДСК/ВСЛ «Про виконання бойового (спеціального) завдання» не відмовлявся, а повідомив керівника про неможливість його виконання через відсутність здібностей, соціальні проблеми, пригнічений морально-психологічний стан.

Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять письмового рапорту позивача, підготовленого ним на виконання ч.2 ст.5 Дисциплінарного статуту, та спрямованого безпосередньому керівнику із обґрунтуванням причин та повідомленням про вжиття заходів для подолання перешкод.

Натомість, в матеріалах адміністративної справи наявні відеозаписи подій, які відбувались за участю сторін 02.10.2024р. З останніх вбачається, що після ознайомлення із наказом від 01.10.2024р. №28 ДСК/ВСД «Про виконання бойового (спеціального) завдання» позивач повідомив уповноваженій особі про те, що він не відмовляється від виконання бойового наказу, однак не готовий на даний час його виконувати з різних причин (морально-психологічний стан, бажання отримати відпустку, відсутність місця проживання, належного забезпечення продуктами).

Обґрунтовуючи причини невиконання наказу від 01.10.2024р. №28 ДСК/ВСД позивач вказав на відсутність навиків використання певного виду закордонної зброї, однак, при цьому, основну увагу акцентував на незадовільності соціально-матеріальних умов проходження ним та його побратимами служби в ДПОП «ОШБ «Лють», що, зокрема, виразились у незадовільному продовольчому, матеріальному забезпеченні, а також труднощами реалізації права на відпустку. Наведене, зі слів позивача, пригнічувало його морально-психологічний стан, що мало наслідком неможливість виконання поставленого бойового завдання.

Колегія суддів вважає обґрунтованим відхилення судом першої інстанції доводів позивача про відсутність в нього навиків користування певним видом зброї як підстави для відмови від виконання наказу від 01.10.2024р. №28 ДСК/ВСД, з огляду на наступне.

До матеріалів справи відповідачем надіслано наказ зведеного підрозділу УПОП №2 від 01.10.2024р. №28 ДСК/ВСЛ «Про виконання бойового (спеціального) завдання».

З аналізу змісту вказаного наказу вбачається, що даним наказом позивачу особисто не доручалось застосування певного виду зброї в ході виконання бойового завдання, а фактично доручалось створення умов для його подальшого застосування, а також здійснення при цьому прикриття передових груп, відбиття збройних атак за допомогою різних видів зброї у разі виникнення такої необхідності.

Ані зі змісту наказу, ані зі змісту відеозапису доведення до поліцейських, у тому числі ОСОБА_1 , вимог наказу від 01.10.2024р. №28 ДСК/ВСЛ не вбачається, що позивачу було поставлено завдання щодо виконання бойових завдань шляхом введення прямого вогневого ураження противника зі зброї, на яку посилається позивач.

Згідно листів ДПОП «ОШБ «Лють» від 27.01.2025р. №1155-2025 та від 06.02.2025р. №2842-2025 відповідно до Програми навчальних зборів для підготовки поліцейських ДПОП «ОШБ «Лють», які залучаються до виконання бойових (спеціальних) завдань під час дії воєнного стану, затвердженої Головою Національної поліції України від 14.02.2023р. поліцейські полку УПОП №2 ДПОП «ОШБ «Лють», отримали навички штурмових дій, знешкодження диверсійних груп, аеророзвідки, проведення заходів територіальної оборони та стабілізаційних заходів на звільнених територіях, забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації, готовності до дій у ситуаціях різних ступенів ризику, пройшли підготовку на базі навчальних центрів Збройних Сил України, десантно-штурмових військ, Сил спеціальних операцій, Національної гвардії України, Сил територіальної оборони за різними напрямками, зокрема: «Рота вогневої підтримки», «Базова підготовка для виконання бойових (спеціальних) завдань під час воєнного стану» тощо. Зазначені напрямки підготовки передбачали вивчення різних видів зброї, набуття навичок поводження з такою зброєю, у тому числі крупнокаліберними кулеметами різних систем, що перебувають на озброєнні ДПОП «ОШБ «Лють», та відбувалися за умов дотримання пп.1 та 2 п.1 розділу ІІ Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.02.2016р. №70.

Колегія суддів доходить висновку, що позивач, як поліцейський зведеного підрозділу УПОП №2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») ДПОП «ОШБ «Лють», повинен мати базові навички поводження зі зброєю, у тому числі крупнокаліберними кулеметами різних систем, що перебувають на озброєнні ДПОП «ОШБ «Лють», які були б удосконалені цільовим інструктажем, проведеним перед виконанням наказу від 01.10.2024р. №28 ДСК/ВСЛ; відповідна зброя надавалась групі осіб, до якої входив позивач, а не йому безпосередньо.

Крім того, в ході виконання бойового завдання позивачу надавалась можливість використовувати інші види зброї.

А відтак, колегія суддів вважає, що об`єктивні обставини щодо відсутності у позивача навиків використання певного виду зброї, які перешкоджали виконанню наказу, були відсутні.

Аргументи позивача щодо його пригніченого морально-психологічного стану, як підстави для відмови від виконання наказу або обставини, що об`єктивно перешкоджала його виконанню, колегія суддів відхиляє, оскільки з матеріалів справи вбачається, що начальником відділу психологічного забезпечення УКЗ ДПОП «ОШБ «Лють» підполковником поліції ОСОБА_6 на шикуванні під час бесіди й візуального спостереження не встановлено протипоказань до виконання поліцейськими, зокрема й позивачем, бойового (спеціального) завдання.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження фактів незадовільного морально-психологічного стану позивача, зокрема, звернення ОСОБА_1 до психолога або медичних закладів, показів свідків тощо.

Також, ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанцій позивачем не надано доказів на підтвердження того факту, що йому не надавали відпустку за його волевиявленням (подання відповідних рапортів).

При вирішенні спору колегія суддів враховує, що особи, які беруть участь у відсічі збройної агресії російської федерації та, у зв`язку з цим, перебувають у складних соціально-матеріальних умовах. Однак, колегія суддів звертає увагу, що поліцейський, виконуючи свої обов`язки, має усвідомлювати важливість контролю над своїм морально-психологічним станом, особливо в умовах бойових дій. В ситуації миттєвої зміни обставин, стресостійкість є критично важливою не лише для особистої безпеки, але й для безпеки колег та цивільних осіб. Особисті емоційні труднощі, з якими може стикатися поліцейський, не повинні ставати причиною публічної відмови від виконання наказу, особливо з метою покращення соціально-матеріального стану, оскільки для вирішення останніх доцільно використовувати інші методи.

Відповідно до розділу ІІ Положення про підрозділи поліції особливого призначення, затвердженого наказом МВС №987 від 04.12.2017р., до завдань підрозділів поліції особливого призначення відноситься участь в обороні України, виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану. За рішенням військового командування, погодженим з керівником поліції, підрозділи поліції особливого призначення, можуть брати участь в обороні України відповідно до Закону України «Про оборону України» шляхом безпосереднього ведення бойових дій у ході відсічі збройної агресії російської федерації та/або інших держав проти України під час дії воєнного стану.

Законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейських підрозділу поліції особливого призначення в умовах воєнного стану, що пов`язано з їх особливою підготовкою та статусом, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку.

У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

За наведеного правового регулювання позивач, у силу своїх службових обов`язків, зобов`язаний не допускати вчинків, які можуть зганьбити звання працівника поліції або підірвати авторитет поліції, не допускати виникнення ситуацій, коли у суспільства може виникнути уявлення про протиправний характер діяльності конкретного поліцейського та поліції в цілому.

Згідно ч.15 ст.15 Статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого ст.13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Верховний Суд у постанові від 09.02.2022р. у справі №160/12290/20 висловив правову позицію, що обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, який, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, повинен урахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо. При цьому, застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в НП України є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

З огляду на характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, доведеність його вчинення, наявність та ступінь вини позивача, негативні наслідки, які настали та ще можуть настати через вчинений проступок, а також встановлену Дисциплінарним статутом Національної поліції України дискрецію керівника у виборі виду дисциплінарного стягнення, колегія суддів вважає, що такий вид стягнення, як звільнення зі служби в поліції, є пропорційним покаранням.

На підставі викладеного у сукупності колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірний наказ №314 від 13.11.2024р. «Про застосування дисциплінарних стягнень» в частині застосування до поліцейського взводу №2 роти №1 полку Управління поліції особливого призначення №2 ДПОП «ОШБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення є таким, що прийнятий на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством, а тому підстави для визнання його протиправним та скасування відсутні.

Як наслідок, відсутні підстави і для задоволення інших позовних вимог в частині поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки такі позовні вимоги є похідними від вимоги щодо визнання протиправним та скасування наказу.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову, а тому підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 та скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.11.2025р. колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 31 березня 2026 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук