Справа № 580/9848/25
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2026-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/9848/25 Суддя (судді) першої інстанції: Віталіна ГАЙДАШ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Ключковича В.Ю.

Суддів: Беспалова О.О., Грибан І.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2025 року до Черкаського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо зменшення розміру пенсії позивачу, починаючи з 01 січня 2025 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області поновити виплату пенсії позивача по довідці, яка видана Відкритим акціонерним товариством «Лисичанський завод гумово-технічних виробів», від 17 листопада 2004 року, за час перебування на учбових зборах по ліквідації наслідків аварії на ЧЄАС з 07 травня 1986 року по 09 червня 1986 року з урахуванням 100 відсотків підвищеної тарифної ставки, подвійної оплати у кількості 10-ти днів за роботу у вихідні дні, 60 відсотків премії за роботу у вихідні та святкові дні, та в нічний час з урахуванням кратності по зонам, починаючи з 01 січня 2025 та виплатити недоотримані суми пенсії з 01 січня 2025 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що він перебуває на пенсійному обліку та отримує пенсію по інвалідності з урахуванням довідки про заробітну плату, як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Однак, починаючи з січня 2025 року, пенсійний орган протиправно зменшив розмір його пенсії, не зарахувавши всі складові, зазначені у довідці про заробітну плату.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати при перерахунку пенсії ОСОБА_1 довідку від 17.11.2004 № 2589 про заробітну плату та повторно розглянути його заяву від 19.06.2025 про перерахунок пенсії. У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення винесене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому підлягає скасуванню.

Апелянт зазначив про те, що довідка про заробітну плату від 29.05.2003 № 317 видана ВАТ «Лисичанський завод гумових технічних виробів» без дотримання положень законодавства про оплату праці за роботу в зоні відчуження, яке діяло у 1986 році (зокрема, заробіток за роботу в зоні відчуження розраховано виходячи з підвищеної на 100 % тарифної ставки з урахуванням показника кратності), та відсутні первинні документи, які підтверджують нарахування премії, підстави для її врахування при обчисленні пенсії відсутні. Враховуючи вищезазначене, відповідач висновує, що дії Головного управління є правомірними та відповідають чинному законодавству України, а вимоги позивача, викладені в позовній заяві, є такими, які не підлягають до задоволення.

Апелянт також вказав про те, що суд першої інстанції при винесенні рішення у поточній справі не врахував висновки, викладені в постановах Верховного Суду, що свідчить про порушення норм процесуального права, а тому прийняте ним рішення підлягає скасуванню.

Ухвалами колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 3 грудня 2025 року та від 15 січня 2026 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

8 грудня 2025 року позивач подав відзив на апеляційну скаргу.

Керуючись частинами 1 та 2 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до фактичних обставин справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримує з 28.05.1991 пенсію по інвалідності відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII.

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 1); строк дії - безстроково; група інвалідності - 2, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 04.06.2019.

На виконання рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 27.09.2004 у справі № 2-1442/04 ВАТ «Лисичанський завод гумових технічних виробів» видав позивачу довідку від 17.11.2004 № 2589 про заробітну плату за роботу в зоні відчуження з 07.05.1986 по 09.06.1986.

Відповідно до розпорядження про призначення/перерахунок пенсії від 29.03.2025 основний розмір пенсії від середнього заробітку складав 88 082,62 грн; розмір пенсії з надбавками становив 67 004,54 грн; максимальний розмір пенсії - 23 610,00 грн.

Згідно з розпорядженням про призначення/перерахунок пенсії від 27.07.2025 основний розмір пенсії від середнього заробітку становить 20 689,07 грн; розмір пенсії з надбавками складає 20 100,59 грн.

Позивач звернувся до пенсійного органу із заявою від 19.06.2025 щодо перерахунку пенсії.

Листом від 25.07.2025 № 28847-31720/Б-03/8-2800/25 Головне управління повідомило позивача, що у матеріалах пенсійної справи міститься довідка про заробітну плату за роботу в зоні відчуження від 29.05.2003 № 317, видана ВАТ «Лисичанський завод гумових технічних виробів». Оскільки довідка видана без дотримання положень законодавства про оплату праці за роботу в зоні відчуження, яке діяло у 1986 році (зокрема, заробіток за роботу в зоні відчуження розраховано виходячи з підвищеної на 100 % тарифної ставки з урахуванням показника кратності), та відсутні первинні документи, які підтверджують нарахування премії, підстави для її врахування при обчисленні пенсії відсутні.

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції зазначив, що перевірка достовірності виданих підприємством документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні/перерахунку пенсії. Таким чином, суд вважав, що на Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області слід покласти обов`язок щодо зарахування при перерахунку пенсії спірної довідки та повторно розглянути заяву про перерахунок пенсії від 19.06.2025.

Переглядаючи оскаржуване рішення в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України у апеляційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала апеляційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги відповідача, останній заперечує зміст довідки про заробітну плату від 29.05.2003 № 317, що видана ВАТ «Лисичанський завод гумових технічних виробів», а саме відповідач вважає, що така довідка видана без дотримання положень законодавства про оплату праці за роботу в зоні відчуження, яке діяло у 1986 році:

заробіток за роботу в зоні відчуження розраховано виходячи з підвищеної на 100 % тарифної ставки з урахуванням показника кратності;

відсутні первинні документи, які підтверджують нарахування премії, підстави для її врахування при обчисленні пенсії відсутні.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статі 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до пункту 4.1 Інструкції №58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Отже, обов`язок щодо внесення достовірних даних покладено на уповноважений ним орган, тобто на підприємство де працював позивач.

Поряд із цим суд зауважує, що особа не може відповідати за правильність та повноту оформлення його трудової книжки та бухгалтерських документів уповноваженою особою і, тому неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини уповноваженого органу не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на загальних підставах.

Даний правовий висновок відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 21.02.2018 по справі №687/975/17.

За таких обставин, пенсійний орган фактично переклав відповідальність за належне та правильне оформлення довідки про заробітну плату на позивача, що є непропорційним заявленій легітимній меті (підтвердження страхового стажу), тому зазначені дії не можна вважати такими, які вчинені обґрунтовано, добросовісно та розсудливо.

Водночас, суд зауважує, що на підставі пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1 (надалі Порядок №22-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж.

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Суд звертає увагу, що відповідачем не надано суду доказів проведення ним перевірки відомостей, поданих для обчислення пенсії з первинними документами.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, який вказав, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом, зокрема, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати при перерахунку пенсії ОСОБА_1 довідку від 17.11.2004 № 2589 про заробітну плату та повторно розглянути його заяву від 19.06.2025 про перерахунок пенсії.

Належних обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга відповідача не містить.

Доказів, які б відповідали вимогам статей 73-76 Кодексу адміністративного судочинства України, та спростовували зазначені вище мотиви або підтверджували відсутність підстав для задоволення позову апелянтом до суду апеляційної інстанції не надано.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують висновки суду першої інстанцій.

Відповідно до статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно зі статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 242, 308, 315, 311, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя доповідач: В.Ю. Ключкович

Судді: О.О. Беспалов

І.О. Грибан