Справа № 380/10370/24
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2026-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про прийняття звіту про виконання судового рішення

31 березня 2026 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Коморного О.І. розглянув у письмовому провадженні звіт про виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та зобов`язання вчинити дії.

Встановив:

В провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року відмовлено у задоволені позову.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2025 року вирішено :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року в адміністративній справі №380/10370/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії скасувати та ухвалити нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо обчислення ОСОБА_1 пенсії за віком без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком з 20 лютого 2024 року із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки.

У задоволенні решта позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Позивачка подала заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення та просить суд зобов`язати відповідача подати звіт про виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2025 року справа № 380/10370/24 із наданням доказів виконання рішення суду.

Ухвалою суду від 26 лютого 2026 року встановлено судовий контроль за виконанням судового рішення у справі.

30.03.2026 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало звіт щодо виконання рішення суду. Вказує, що на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.09.2025 у справі № 380/10370/24, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області пенсію за віком ОСОБА_1 з 20.02.2024 обчислено із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки (13559,41 грн). Станом на 01.01.2026 розмір пенсії заявниці становить 5303,62 грн, в тому числі: 5147,92 грн - основний розмір пенсії; 155,70 грн - доплата за понаднормовий стаж (за 6 років). Виплата пенсії, перерахованої за рішенням суду, проводиться додатково, виключно в межах виділених бюджетних асигнувань, передбачених бюджетом Пенсійного фонду України на зазначені цілі. У зв`язку із виконанням вищевказаного рішення суду за період з лютого 2024 року по лютий 2026 року заявнику нараховано доплату в сумі 45715,18 грн. На виконання Порядку № 821 ОСОБА_1 проведено виплату частини заборгованості, зокрема в листопаді 2025 року - 35375,05 грн та 4498,95 грн в грудні 2025 року - 442,44 грн, в лютому 2026 року - 1799,58 грн. В подальшому погашення заборгованості буде здійснюватись в межах коштів, передбачених бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік, без додаткового звернення пенсіонера чи вчинення будь-яких інших дій. Також слід зазначити, що на виконання Порядку № 821, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області профінансовано у лютому 2026 року погашення заборгованості на суму 5 942 522,18 грн, з яких фінансування ретроспективних судових рішень на суму 3 453 141,84 грн. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постановах від 13.06.2018 № 757/29541/14-а, від 19.08.2020 № 140/784/19, невиконання судового рішення через відсутність відповідного фінансового забезпечення не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Також вказує, що Верховний Суд у постанові від 24.07.2023 у справі № 420/6671/18 зазначив, що грошові кошти у вигляді заборгованості по пенсії, які належать позивачу, не є власністю органу Пенсійного фонду, не знаходяться на його рахунках. Зазначає, що Головним управлінням рішення Львівського окружного адміністративного суду виконане в межах покладених судом зобов`язань і у спосіб, визначений законодавством та відповідно до вимог чинного на момент виконання судового рішення законодавства та в межах наданої компетенції проведений комплекс заходів задля повного та неухильного виконання рішення суду.

Заявник подала до суду заперечення в яких вказала, що відповідно до інформації, яка відображена в особистому кабінеті на порталі Пенсійного фонду України в розділі судові рішення станом на 28.03.2026 поточна заборгованість з дати набрання рішення законної сили, за рахунок коштів солідарної пенсійної системи в період з 20.02.2024-30.04.2026 по рішенню суду 380/10370/24 складає 4 959,08 грн.

Згідно з частиною першою статті 382-2 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Перевіривши матеріали справи, звіту про виконання рішення в порядку письмового провадження, суд зважає на таке.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення ухвалюється судом іменем України та є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статей 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно частини 2 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VІІІ судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частина четверта та сьома статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, а також статтями 14 та 370 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зі змісту приєднаних до звіту документів випливає, що відповідачем на виконання судового рішення у справі № 380/10370/24 проведено перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки (13559,41 грн).

Щодо заборгованості пенсійного фонду перед позивачем, суд погоджується з доводами ГУПФУ в Львівській області, що рішення суду виконане в межах покладених на Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області зобов`язань та з урахуванням норм чинного законодавства, враховуючи таке.

Відповідно до Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 № 21-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.01.2022 № 53/37389 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09.12.2021 № 35-1) (далі - Порядок), кошти Державного бюджету України передбачаються в бюджеті Пенсійного фонду України в обсягах, визначених Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили, згідно з абзацом 2 пункту 7 розділу II Порядку.

Отже, виплата коштів позивачу на виконання рішення суду здійснюватиметься в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.

Відповідно до статті 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Так як використання в своїй роботі Постанови № 821 для відповідача є обов`язковим, то заборгованість, нарахована на виконання рішення суду у даній справі, виплачувалась позивачу відповідно до вказаної Постанови.

Згідно з Конституцією України, Державний бюджет України і бюджетна система України встановлюється виключно законами України, зокрема, законами України про Державний бюджет України на відповідні роки, Бюджетним кодексом України. Згідно із статтею 23, пунктами 20, 29 частини 1 статті 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України; взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Згідно з пунктами 20, 29 статті 116 Бюджетного кодексу України порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених згаданим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме: взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених згаданим Кодексом чи законом про Державний бюджет України; здійснення видатків бюджету чи надання кредитів з бюджету без встановлених бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч цьому Кодексу чи закону про Державний бюджет України.

Таким чином, фактичне та у повному обсязі виконання судового рішення відповідачем можливе за умови наявності відповідних бюджетних асигнувань на відповідні цілі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 у справі Ейрі проти Ірландії констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі Кйартан Асмундсон проти Ісландії від 12.10.2004. Одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні від 03.06.2014 у справі Великода проти України, свідчить, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними.

Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави Україна та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження справедливого балансу між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Згідно з усталеною правовою позицією Верховного Суду, сформованою у постановах від 21 листопада 2018 року у справі № 373/436/17, від 15 травня 2020 року у справі № 812/1813/18, від 21 травня 2020 року у справі № 310/6910/16-а та від 19 лютого 2020 року у справі № 821/1491/17, невиконання боржником судового рішення в частині виплати грошових коштів стягувану за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Бюджет Фонду затверджується Кабінетом Міністрів України. Кошти Державного бюджету України включаються до бюджету Пенсійного фонду України в обсягах, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Отже, у Головного управління відсутня можливість самостійно формувати бюджет та виділяти кошти із державного бюджету на фінансування пенсій. Тобто, виплати пенсій здійснюються Головним управлінням виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей для здійснення виплат, крім зазначених, Головне управління не має.

За правилами частин першої статті 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.

Дослідивши подані Головним управлінням документи суд дійшов висновку про необхідність прийняття звіту від 30.03.2026 з огляду на те, що у розумінні статті 382-3 відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та надання достатніх доказів на підтвердження факту вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними, вважаються достатньою підставою для визнання рішення виконаним в межах повноважень ГУПФУ у Львівській області.

Керуючись приписами ст.ст. 5-11, 12, 241, 248, 256, 293-295, 370, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

прийняти звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2025 року справа № 380/10370/24.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складений 31.03.2026

Суддя Коморний О.І.