Справа № 380/11606/25
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2026-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань змін чи встановлення способу і порядку

виконання судового рішення

30 березня 2026 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ланкевича А.З., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові заяву представника позивача про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

У провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебувала вказана справа.

Рішенням суду від 16.07.2025 року у справі №380/11606/25 позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 задоволено повністю, зокрема:

- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 , що полягає у невключенні до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» при обчисленні розміру грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 перерахувати ОСОБА_1 компенсацію за невикористані ним дні оплачуваних відпусток в загальній кількості 82 дні, обчисливши її суму, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, з урахуванням сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

18.08.2025 року судове рішення у справі №380/11606/25 набрало законної сили.

26.08.2025 року Львівським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 27.01.2026 року замінено Військову частину НОМЕР_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) на процесуального правонаступника Військову частину НОМЕР_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_4 ).

17.03.2026 року від представника позивача надійшла заява, в якій заявник (позивач) просить змінити спосіб і порядок виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16.07.2025 року у справі №380/11606/25 із зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошової компенсації ОСОБА_1 за невикористані дні оплачуваних відпусток в загальній кількості 82 дні, обчисливши її суму, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, з урахуванням сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» , та провести її виплату з урахуванням раніше виплачених сум, на стягнення з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток в загальній кількості 82 дні, обчисливши її суму, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, з урахуванням сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в сумі 82000,00 грн за банківськими реквізитами: ПІБ отримувача - Михайло Миколайович Гелета, IBAN/рахунок - НОМЕР_5 , ІПН НОМЕР_6 , банк - АТ «Ощадбанк» (Львівська філія), призначення платежу - для поповнення карткового рахунку, ОСОБА_2 . В обґрунтування заяви посилається на те, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16.07.2025 року у справі №380/11606/25 набрало законної сили 18.08.2025 року, а тому з цієї дати воно є обов`язковим для відповідача і підлягає виконанню ним на всій території України. Водночас вказує, що з дати набрання законної сили судовим рішенням та по дату звернення до суду з цією заявою, таке не було виконане відповідачем у повному обсязі. Наведене і зумовило позивача звернутись до суду з даною заявою.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 18.03.2026 року, яка доставлена відповідачу до його електронного кабінету 18.03.2026 року о 13:40 год, призначено до розгляду вищевказану заяву представника позивача. Крім того, цією ухвалою суд встановив відповідачу строк для подання пояснень п`ять днів з дня отримання цієї ухвали; однак жодних заяв від відповідача на адресу суду не надходило.

Вирішуючи заяву, суд враховує наступне.

Згідно зі ст.129-1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Положеннями ч.ч.2, 3 ст.14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) також передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Обов`язковість судового рішення означає, що таке рішення буде виконано своєчасно (у розумні строки), належним чином (у спосіб, визначений судом) та у повному обсязі (у точній відповідності із приписами мотивувальної та резолютивної частин рішення суду).

Порядок та підстави зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовані ст.378 КАС України.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.378 КАС України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно з ч.3 ст.378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Як видно з матеріалів справи, на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16.07.2025 року у справі №380/11606/25, яке набрало законної сили 18.08.2025 року, Військова частина НОМЕР_1 перерахувала ОСОБА_1 компенсацію за невикористані ним дні оплачуваних відпусток в загальній кількості 82 дні, обчисливши її суму, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, з урахуванням сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168. Згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 22.09.2025 року №3752 сума нарахованих, але не виплачених, коштів становить 82000,00 грн.

Обґрунтовуючи причини невиконання судового рішення, відповідач посилається на відсутність у нього відповідних бюджетних призначень.

Даючи оцінку вказаному, суд враховує, що відповідно до ст.ст.23 та 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 24.07.2023 року у справі №420/6671/18, стягнення з суб`єкта владних повноважень коштів, які знаходяться на його рахунках, але призначені для іншої мети, можуть поставити під загрозу функціонування такого суб`єкта, виконання покладених на нього функцій та, відповідно, нанесення шкоди необмеженій кількості осіб.

При цьому, суд наголошує, що право особи, тобто стягувача, на здійснення виплати заборгованості складових грошового забезпечення не може ставитися в залежність від бюджетних асигнувань, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування не можуть покликатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

У той же час, у спірному випадку предметом розгляду є не саме право позивача на виплату, а наявність правових підстав для зміни способу і порядку виконання вже ухваленого судового рішення.

Суд акцентує, що зміна способу виконання рішення із зобов`язання на стягнення конкретної суми за своєю суттю є зміною способу захисту права, що обирається на стадії розгляду справи по суті. Оскільки додаткова винагорода є складовою грошового забезпечення, її виплата здійснюється у визначеному спеціальним законодавством порядку. Зміна способу виконання на «стягнення» не створює нових джерел фінансування і не пришвидшує процедуру отримання коштів, яка фактично залежить від наявності відповідних бюджетних асигнувань за відповідним кодом видатків.

Поряд з цим, визначення судом конкретної суми до стягнення на стадії виконання рішення (яка не була предметом дослідження під час розгляду справи по суті) фактично призведе до зміни змісту резолютивної частини рішення від 16.07.2025 року, що виходить за межі повноважень, визначених ст.378 КАС України.

Крім того, суд вважає безпідставними посилання представника позивача на положення абз.2 ч.3 ст.378 КАС України, адже зазначена норма має спеціальний та вичерпний характер; вона застосовується виключно у випадках невиконання судових рішень щодо обчислення, призначення, перерахунку та виплати пенсій та інших соціальних виплат, перелік яких наведений у цій нормі.

Водночас пенсійні виплати, соціальні виплати непрацездатним громадянам, виплати за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплати та пільги дітям війни чи будь-які інші соціальні виплати, передбачені ч.3 ст.378 КАС України, предметом розгляду у даній справі не були.

Натомість, предметом спору у справі №380/11606/25 був перерахунок грошової компенсації за невикористані позивачем дні оплачуваних відпусток із урахуванням додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168. Суд наголошує, що вказані виплати є складовими грошового забезпечення військовослужбовця, а не соціальними чи пенсійними виплатами в розумінні наведеної норми процесуального закону.

З огляду на встановлені обставини та викладені норми права, суд дійшов висновку, що представником позивача не доведено наявності достатніх та обґрунтованих підстав для зміни способу і порядку виконання рішення Львівського окружного адміністративного від 16.07.2025 року у справі №380/11606/25. Тому, у її задоволенні належить відмовити.

Керуючись ст.ст.243, 248, 250, 256, 293-295, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні заяви представника позивача про зміну способу і порядку виконання судового рішення від 16.07.2025 року у справі №380/11606/25 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.