Справа № 320/13074/26
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2026-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення позову

26 березня 2026 року 320/13074/26

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши в місті Києві у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з вимогами:

- визнати протиправними дії Відповідача-1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), що полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» відомостей про «порушення правил військового обліку» стосовно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) без наявності протоколу та/ або постанови за ст. 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- визнати протиправними дії Відповідача-1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), що полягають в ініціюванні звернення від 21.01.2026 № Е4479291 до органів Національної поліції про доставлення ОСОБА_1 до ТЦК та СП за відсутності встановленого факту адміністративного правопорушення та за наявності чинної довідки про визнання невійськовозобов`язаним від 30.06.2006 № 1/26;

- визнати протиправною бездіяльність Відповідача-2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Києві), що полягає у невиконанні обов`язку щодо перевірки та приведення даних у ЄДР «Оберіг» стосовно ОСОБА_1 у відповідність до чинної довідки ІНФОРМАЦІЯ_6 від 30.06.2006 № 1/26;

- зобов`язати Відповідача-1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) невідкладно виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» відомості про «порушення правил військового обліку» стосовно ОСОБА_1 та будь-які похідні негативні статуси, що сприймаються як «розшук»;

- зобов`язати Відповідача-1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) відкликати звернення до органів Національної поліції від 21.01.2026 № Е4479291 про доставлення ОСОБА_1 та направити до ГУ НП у м. Києві (Дарницьке управління поліції) повідомлення про відсутність підстав для адміністративного затримання та/або доставлення;

- зобов`язати Відповідача-2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) привести відомості у ЄДР «Оберіг» щодо ОСОБА_1 у відповідність до фактичного правового статусу невійськовозобов`язаного на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_6 від 30.06.2006 № 1/26;

- стягнути з Відповідачів на користь позивача ОСОБА_1 понесені судові витрати, в тому числі судовий збір у розмірі 1 331,20 грн та витрати на професійну правничу допомогу (чіткий розмір буде визначено окремою заявою до ухвалення рішення).

Разом із позовною заявою позивачем подана заява про забезпечення адміністративного позову, у якій він просив суд забезпечити позов шляхом:

- заборони Відповідачу-1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ), а також будь-яким підпорядкованим районним (міським) ТЦК та СП, вчиняти дії щодо примусового доставлення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до будь-якого ТЦК та СП на підставі звернення від 21.01.2026 № Е4479291 та/або на підставі відомостей про «порушення правил військового обліку», внесених до ЄДР «Оберіг», до набрання рішенням суду у цій справі законної сили;

- заборони Третій особі (ГУ НП у м. Києві) та підпорядкованим підрозділам (зокрема Дарницькому управлінню поліції) здійснювати адміністративне затримання та/або примусове доставлення ОСОБА_1 на підставі звернення від 21.01.2026 № Е4479291 (зареєстрованого за № 9178 від 23.01.2026) до набрання рішенням суду законної сили;

- зобов`язання Відповідача-1 утриматися від вчинення будь-яких дій щодо зміни правового статусу позивача у ЄДР «Оберіг» (зокрема нових звернень до поліції, внесення додаткових негативних позначок) до набрання рішенням суду законної сили.

Необхідність забезпечення позову обґрунтована тим, що, на думку заявника, у разі примусового доставлення позивача до ТЦК до ухвалення рішення судом, наступні наслідки можуть бути незворотними або вкрай важкими для відновлення:

а) Проходження ВЛК. ТЦК може направити позивача на проходження військово-лікарської комісії, результат якої може змінити його правовий статус. Навіть якщо суд згодом визнає дії ТЦК протиправними, скасування результатів ВЛК потребуватиме окремого провадження.

б) Мобілізаційні дії. У період дії воєнного стану ТЦК може вчинити мобілізаційні дії щодо позивача (вручення мобілізаційного розпорядження, направлення на проходження служби). Ці наслідки є практично незворотними та не можуть бути повноцінно компенсовані судовим рішенням post factum.

в) Обмеження свободи. Адміністративне затримання для доставлення означає фізичне позбавлення волі, яке неможливо «відмінити» після його здійснення.

г) Психологічна шкода. Постійна загроза затримання створює стан невизначеності та тривоги, що порушує право позивача на мирне користування своїм майном та приватним життям (ст. 1 Протоколу 1 та ст. 8 ЄКПЛ).

Вказана заява зареєстрована Київським окружним адміністративним судом 26.03.2026 та передана судді Щавінському В.Р.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та доданні до неї матеріали, суд приходить до висновку, що у задоволені даної заяви слід відмовити виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З урахуванням наведеного положення КАС України, розгляд заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову здійснюється без повідомлення сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до абз. 1 п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" від 06.03.2008 № 2 встановлено, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Судом враховується правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні від 15.11.2007 у справі "Бендерський проти України", в якому суд зазначив, що судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.

У справі "Беєлер проти Італії" Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні ч. 1 ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо забезпечено "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Питання щодо того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

Крім того, у рішенні від 09.01.2007 у справі "Інтерсплав" проти України" суд наголосив, що втручання має бути пропорційним та не становити надмірного тягаря, іншими словами воно має забезпечувати "справедливий баланс" між інтересами особи і суспільства.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

Відповідно, розгляд заяв про забезпечення позову здійснюється з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, суд повинен пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У випадку звернення сторони з вимогою про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою вимогою та надати відповідні докази, які б підтверджували факт існування реальної загрози його правам, свободам та інтересам.

Відтак, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову перш за все необхідно перевірити наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Станом на момент подання заяви про забезпечення позову до суду заявником не представлено доказів та не наведено аргументів, які б свідчили, що невжиття таких заходів, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Отже, перевіривши зазначені у поданій заяві доводи на предмет їх відповідності вище викладеним нормам та з`ясованим судом обставинам, а також оцінивши додані до неї докази, суд прийшов до висновку про необґрунтованість поданої заяви та, як наслідок, про відсутність підстав для її задоволення.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 241-243, 248 КАС України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Копію ухвали суду надіслати (надати) учасникам справи (їх представникам), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженнні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Щавінський В.Р.