Справа № 632/166/26
Суддя: Библів С. В.
Дата ухвалення: 2026-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 632/166/26
провадження № 2-а/632/10/26
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"31" березня 2026 р. м. Златопіль

Златопільський міськрайонний суд Харківської області у складі: судді Библіва C.В., за участі секретаря Кузьменко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2026 року до суду надійшла вказана позовна заява, в якій представник позивача просив скасувати постанову т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.2101 Кодексу України про адміністративні правопорушення через порушення вимог законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в частині не прибуття 14.10.2024 року за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для уточнення даних за повісткою № 281310. Позивача примусово доставлено до відповідача 17.01.2025 року для складання відповідного протоколу, що є порушенням вимог абз.2 ч.1, ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ч.2 ст.17 ЗУ «Про оборону». Підставою для винесення оскаржуваної постанови було складання уповноваженою особою відповідача в особі начальника ГДЗ ІНФОРМАЦІЯ_2 протоколу № 46 від 03.02.2025 року після примусового доставлення позивача до першого відділу відповідача. Підставою для скасування постанови зазначено, що повістку про явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 14.10.2024 року ОСОБА_1 не отримував та про розгляд справи про адміністративне правопорушення не повідомлявся.

В позовній заяві представник просив поновити строк для оскарження відповідної постанови у відповідності до вимог ч.1 ст.121 КАС України, оскільки про вказану постанову ОСОБА_1 дізнався тільки 03.02.2026 року після отримання її копії зі Златопільського ВДВС у Лозівському районі Харківської області, що підтверджує супровідний лист вказаного органу державної виконавчої служби (а.с.17-18).

Ухвалою судді від 23 лютого 2026 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у порядку ст.286 КАС України, визначений відповідачу строк для подання відзиву, враховуючи відсутність реєстрації відповідача у електронному суді, у порядку ч.1 ст.268 КАС направлено вказану ухвалу та копії позовної заяви з додатками кур`єром на адресу відповідача; витребувано у відповідача адміністративну справу відносно ОСОБА_1 ; питання поновлення позивачу строку звернення до адміністративного суду залишено відкритим до часу розгляду справи по суті (а.с.19).

Позивач у судове засідання не прибув, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак в позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, підтримує позовні вимог у повному обсязі та просив їх задовільнити.

Відповідач відзив не подавав, у судове засідання не прибув, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, копію позову з додатками отримав. Заяв та клопотань на адресу суду не подавав та не виконав ухвалу суду щодо витребування матеріалів адміністративної справи.

Враховуючи неявку учасників справи фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється на підставі ч.4 ст.229 КАС України.

Первинно суд, вважає за необхідне поновити позивачу строк на звернення до суду із даним адміністративним позовом, оскільки, як вбачається із даних, наданих позивачем, копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав зі Златопільського ВДВС у Лозівському районі Харківської області 03.02.2026 року, а до суду він звернувся в межах 10-денного строку після її отримання, тобто 06.02.2026 року. За відсутності інших даних саме позицію позивача суд сприймає як доведену належними доказами.

На підставі ч.1, ч.3, ч.4 та ч.6 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення; якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні; одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк; про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Після поновлення позивачу строку для звернення до адміністративного суду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного.

Постановою у справі про адміністративне правопорушення від 17 лютого 2025 року, винесеною т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.2101 КУпАП через порушення вимог законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в частині не прибуття 14.10.2024 року за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для уточнення даних за повісткою № 281310. Позивача примусово доставлено до відповідача 17.01.2025 року для складання відповідного протоколу, що є порушенням вимог абз.2 ч.1, ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ч.2 ст.17 ЗУ «Про оборону».

Підставою для винесення оскаржуваної постанови було складання уповноваженою особою відповідача в особі начальника ГДЗ ІНФОРМАЦІЯ_2 протоколу № 46 від 03.02.2025 року після примусового доставлення позивача до першого відділу відповідача.

Вирішуючи справу по суті, суд вважає, що відповідач не надав належних доказів на підтвердження факту ухилення позивача від явки до відповідача, оскільки суду не були надані докази того, що ухилення з боку позивача мала місце, хоча докази вказаного факту в даній категорії справ повинен надати саме відповідач, а тому складання відповідного протоколу про відповідне правопорушення не підтверджується належними доказами порушення з боку позивача, та оспорювана постанова не містить доказів на підтвердження порушень з боку позивача. Відповідач не надав на вимогу суду матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 для всебічного, повного та безпосереднього встановлення обставин справи, тому, суд робить висновок про відсутність доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частинами другою та третьою статті 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по-батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по-батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В свою чергу, згідно з п.1.ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність складу правопорушення доводиться шляхом надання відповідних доказів, які характеризують суб`єктивну та об`єктивну сторону правопорушення.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даній справі з боку відповідача жодного доказу протиправної поведінки позивача щодо необхідності відвідування відповідача у визначені день, час та місце, надано не було, хоча у самій постанові міститься посилання на реєстрацію вказаного порушення відповідними доказами.

Враховуючи викладене, судом встановлюється відсутність підтвердження належними та допустимими доказами факту скоєння позивачем 14 жовтня 2024 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.2101 КУпАП.

Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з вимог ст.139 КАС України, відповідно до яких при задоволенні позову, стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Матеріалами справи підтверджено, що позивачем понесені судові витрати у сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 665,60 грн. Тому саме вказану суму слід стягнути на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.77, 139, 243-245, 251, 268-272, 286, 292-295 КАС України, ст.ст. 247, 254, 277, 283 КУпАП, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 2101 КУпАП від 17 лютого 2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 2101 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 2101 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 судові витрати у справі, які складаються із сплаченого при зверненні до суду судового збору у розмірі 665,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або шляхом використання підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а в разі його оскарження після його розгляду в апеляційному порядку по суті, відмови у відкритті апеляційного провадження чи поверненні апеляційної скарги.

Повний текст рішення суду проголошений 31 березня 2026 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя: С. В. Библів