Справа № 380/25179/25
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2026-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2026 рокусправа № 380/25179/25
м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Коморного О.І., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області та зобов`язання вчинити дії.

Обставини справи.

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами:

- визнати протиправними дії Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області щодо відмови у виготовленні та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області нової довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , розрахованого відповідно до вимог ст. 9,43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу та окладу за військове (спеціальне) звання, які розраховані шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028,00 грн), встановленого Законами України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», «Про Державний бюджет України на 2025 рік», на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1, 14 до Постанови №704, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах у відсотках, встановлених для відповідної категорії військовослужбовців за відповідною посадою та обчислених з урахуванням розмірів встановлених окладів станом на 2024 та станом на 2025 роки, для перерахунку пенсії з 1 лютого 2024 року та з 01 липня 2025 року;

- зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області нову довідку про розміри грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2024 року та станом на 18.06.2025 року, у відповідності до вимог ст. 9, 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри посадового окладу та окладу за військове (спеціальне) звання, які розраховані шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028,00 грн.), встановленого Законами України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», «Про Державний бюджет України на 2025 рік», на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1, 14 до Постанови №704, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, а саме - надбавки за особливості проходження служби у розмірі (50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років); премії (231% посадового окладу), які встановлені на 2024 рік та надбавки за особливості проходження служби у розмірі (50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років); премії (231% посадового окладу), які встановлені на 2025 рік для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01 лютого 2024 та 01 липня 2025 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач зазначає, що він перебуває на обліку в пенсійному органі та отримує пенсію за вислугу років, призначену згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ). Позивач переконаний, що у зв`язку зі зростанням базового державного соціального стандарту прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який Законами України «Про Державний бюджет України» на 2024 та 2025 роки встановлений станом на 1 січня відповідного року на рівні 3028,00 грн, у нього виникло беззаперечне та законне право на отримання оновлених довідок про розмір грошового забезпечення для подальшого перерахунку пенсії.

Таке право, на думку Позивача, обґрунтовується тим, що судовими рішеннями у справі № 320/29450/24 (які набрали законної сили 18.06.2025) визнано протиправним та нечинним пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 № 481, яким Уряд намагався штучно зафіксувати розрахункову величину для окладів на рівні 1762,00 грн. Відповідно, свою юридичну дію відновила первинна редакція пункту 4 Постанови КМУ від 30.08.2017 № 704, яка імперативно вимагає визначення розмірів посадових окладів шляхом множення тарифного коефіцієнта на актуальний прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня календарного року.

Окрім цього, Позивач наполягає на обов`язковому включенні до цих нових довідок надбавки за особливості проходження служби у розмірі 50% та премії у розмірі 231%. Свою вимогу він мотивує тим, що саме такі відсотки фактично виплачувалися у 2024 2025 роках діючим співробітникам ДСНС на аналогічних посадах, що було прямо підтверджено офіційним листом самого Відповідача від 26.11.2025. Відмову Відповідача у видачі таких довідок Позивач вважає протиправною, такою, що звужує його соціальні гарантії та порушує право на мирне володіння майном.

Ухвалою від 30 грудня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, вважаючи його безпідставним.

Свою правову позицію ГУ ДСНС мотивує тим, що відповідно до Порядку № 45 підставою для перерахунку пенсій є виключно прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо підвищення розміру грошового забезпечення військовослужбовців. Проте після ухвалення Постанови № 704 у 2017 році Уряд не приймав жодних нових рішень про підвищення складових грошового забезпечення, які б слугували правовою підставою для масового перерахунку пенсій за статтею 63 Закону № 2262-ХІІ. Відповідач зазначає, що постанова КМУ № 481 (яка закріпила сталу величину 1762 грн) була чинною та обов`язковою до виконання станом на 01.01.2024, оскільки судове рішення про її скасування (справа № 320/29450/24) набрало законної сили лише 18.06.2025. Тому станом на 01.01.2024 у Відповідача не було жодних законних підстав для самовільної зміни розрахункової величини та видачі нових довідок.

Крім того, Відповідач заперечує проти вимоги зазначати в довідках (у разі їх видачі) премію на рівні 231% та надбавку на рівні 50%. Вказує, що ці високі відсоткові ставки встановлювалися діючим працівникам виключно внутрішніми відомчими наказами ДСНС у межах економії фонду грошового забезпечення, що було зумовлено саме тим, що їхні базові оклади продовжували розраховуватися від суми 1762 грн. Застосування цих відсотків до нової бази (3028 грн) призведе до безпідставного та штучного завищення загального розміру виплат. Відповідач, з посиланням на сталу практику Верховного Суду, стверджує, що відомчі накази про встановлення поточних премій мають виключно тимчасовий характер, не є нормативними рішеннями КМУ про підвищення грошового забезпечення і не породжують жодних юридичних підстав для перерахунку пенсій колишнім працівникам.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення публічно-правового спору по суті, суд

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та починаючи з 01 січня 2019 року отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (Закон № 2262-ХІІ). Пенсію Позивачу призначено за посадою: головний фахівець Стрийського районного відділу ГУ ДСНС України у Львівській області (підполковник служби цивільного захисту).

Вважаючи, що зміна прожиткового мінімуму породжує право на перерахунок пенсії, 12 листопада 2025 року представник Позивача звернувся до ГУ ДСНС України у Львівській області із письмовою заявою про підготовку та надання до пенсійного органу довідок про розмір грошового забезпечення Позивача станом на 01.01.2024 та 18.06.2025 із застосуванням як розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн.

Листом від 26.11.2025 за вих. № 58 02-8020/58 14 Відповідач відмовив у задоволенні вказаної заяви. Відмова мотивована тим, що на урядовому рівні рішень щодо масового проведення перерахунку пенсій не приймалося, а розміри посадових окладів для діючих працівників продовжують розраховуватися від прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018 (тобто від величини 1762,00 грн), відтак підстави для оформлення нових довідок відсутні.

Водночас, у цьому ж листі-відповіді від 26.11.2025 Відповідач повідомив Позивача, що середній розмір премії по відповідній (аналогічній) посаді, яку займав Позивач, станом на 01.01.2024 та 18.06.2025 фактично становить 231% посадового окладу (який наразі розраховується від 1762 грн), а надбавка за особливості проходження служби встановлюється в розмірі до 50%.

Не погоджуючись із такою відмовою суб`єкта владних повноважень та вважаючи, що Відповідач діє всупереч вимогам чинного законодавства, порушуючи право на належне пенсійне забезпечення, Позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із комплексного аналізу норм матеріального права та актуальної практики Верховного Суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 8 Основного Закону в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Частиною першою статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 25 березня 1992 року № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262-ХІІ).

Згідно з частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ пенсії особам, які мають право на пенсію за цим Законом, обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством.

Частиною вісімнадцятою статті 43 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Правовою основою для реалізації гарантії перерахунку призначених пенсій особам, звільненим зі служби, є положення статті 63 Закону № 2262-ХІІ. Частиною четвертою вказаної статті імперативно визначено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Отже, Кабінету Міністрів України надано право встановлювати умови та порядок перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення. Реалізуючи вказані повноваження, 30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова № 704).

Пунктом 4 Постанови № 704 (у первинній редакції) було передбачено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Таке нормативне регулювання повністю узгоджувалося з положеннями Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», статтями 1 та 6 якого визначено, що базовим державним соціальним стандартом є прожитковий мінімум, встановлений законом, на основі якого визначаються державні соціальні гарантії та стандарти у сферах доходів населення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 розрахункову величину встановлено на рівні прожиткового мінімуму станом на 01 січня 2018 року (1762,00 грн). Проте вказані зміни визнані протиправними та скасовані у 2020 році (рішення у справі № 826/6453/18).

Надалі, 12 травня 2023 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 481, якою пункт 4 Постанови № 704 змінено та викладено в такій редакції: «розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».

Саме на цю постанову № 481 посилається Відповідач, стверджуючи, що станом на 01 січня 2024 року та 01 січня 2025 року вона була чинною, а тому оклади мали розраховуватися виключно від фіксованої суми 1762,00 грн.

Суд відхиляє ці доводи Відповідача як такі, що ґрунтуються на хибному тлумаченні норм права та нехтуванні принципом ієрархії нормативно-правових актів, керуючись правовими висновками Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеними у постанові від 17 лютого 2026 року у справі № 520/5814/24.

Відповідно до частин першої - третьої статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Вирішуючи правовий спір щодо відмови у видачі довідок за 2024 рік, Судова палата Верховного Суду у постанові від 17 лютого 2026 року вказала: «З дня набрання чинності Постановою № 481 (20 травня 2023 року) Кабінет Міністрів України замість розрахункової величини «прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року» запровадив сталу розрахункову величину для посадового окладу та окладу за військове звання 1762,00 грн. Така зміна правового регулювання скасовує основну новелу пункту 4 Постанови № 704 та зводить нанівець мету її прийняття... З огляду на визначені в частині третій статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами пункт 2 Постанови № 481 стосовно внесення змін до пункту 4 Постанови № 704 в частині, що суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу, а саме закону про Державний бюджет України на відповідний рік, не підлягає застосуванню як такий, що є протиправним і таким, що не відповідає правовим актам вищої юридичної сили».

Верховний Суд наголосив: «Суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи. ...

Таким чином, застосування фіксованої величини 1762,00 грн (замість актуального прожиткового мінімуму, затвердженого законом) є незаконним з моменту прийняття Постанови № 481. Той факт, що Постанову № 481 скасовано судом (зокрема, у справі № 320/29450/24, рішення в якій набрало законної сили 18.06.2025), жодним чином не позбавляє Позивача права на перерахунок пенсії з 01 січня 2024 року та 01 січня 2025 року. До правовідносин підлягає застосуванню первісна редакція пункту 4 Постанови № 704.

Прожитковий мінімум щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Так, станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб визначений у статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» і становить 3028,00 грн. Аналогічний розмір (3028,00 грн) закріплено і Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» станом на 01 січня 2025 року.

Зростання цього базового державного соціального стандарту автоматично породжує безперечне, передбачене законом право Позивача на отримання оновлених довідок із застосуванням розрахункової величини 3028,00 грн для обчислення посадового окладу та окладу за спеціальним званням станом на 1 січня відповідного календарного року, з подальшим проведенням Головним управлінням Пенсійного фонду України перерахунку основного розміру його пенсії. Відмова Відповідача у видачі таких довідок є прямою формою протиправної бездіяльності, що порушує гарантоване державою право на належне пенсійне забезпечення.

Надаючи правову оцінку вимозі Позивача про обов`язкове зазначення в довідках надбавки за особливості проходження служби саме у розмірі 50% та премії у розмірі 231%, суд зазначає наступне.

Позивач у позовній заяві стверджує, що оскільки діючим службовцям ДСНС на аналогічних посадах у 2024 та 2025 роках фактично виплачувалися премії в розмірі 231% та надбавки у розмірі 50%, то саме ці фіксовані відсотки мають бути механічно та безумовно перенесені у його пенсійну довідку, але вже пораховані від нової, значно вищої бази (3028,00 грн замість 1762,00 грн).

Відповідач у своєму відзиві заперечує такий підхід, вказуючи, що безпрецедентно високі відсотки преміювання (231%) встановлювалися наказами ДСНС виключно в межах наявної економії фонду грошового забезпечення. Така економія виникла саме з огляду на те, що базові оклади діючих працівників залишалися «замороженими» на рівні прожиткового мінімуму 2018 року (1762,00 грн). Відповідно, штучне поєднання підвищеної бази розрахунку (3028,00 грн) та максимальних відсотків додаткових виплат, які запроваджувалися як компенсаторний механізм, призведе до безпідставного завищення загального розміру грошового забезпечення, що не відображає дійсної волі Кабінету Міністрів України.

Оцінюючи ці доводи, суд безпосередньо враховує обов`язкову правову позицію, викладену у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 лютого 2026 року у справі № 520/5814/24.

У наведеній постанові Судова палата Верховного Суду здійснила системний аналіз законодавства і чітко розмежувала право на підвищення базових окладів (яке об`єктивно ґрунтується на зміні прожиткового мінімуму в Законі про Державний бюджет) та право на перерахунок додаткових видів забезпечення (премій та надбавок), які щомісячно чи щорічно встановлюються внутрішніми відомчими наказами.

Верховний Суд сформулював такий висновок: «Накази (доручення) Міністерства оборони України чи інших центральних органів виконавчої влади, якими встановлювався розмір премії (або надбавки) для діючих військовослужбовців, є відомчими, внутрішніми розпорядчими документами, які носять виключно тимчасовий характер, не містять загальнообов`язкових нормативно-правових приписів та не породжують будь-яких правових підстав для проведення перерахунку пенсії. Встановлені зазначеними наказами премії стосуються лише діючих працівників у межах відповідного бюджетного року і не можуть автоматично стосуватися колишніх військовослужбовців. Таким чином, встановлення премії, передбаченої тимчасовими відомчими наказами, не є самостійною підставою для перерахунку пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ».

Отже, внутрішні накази ДСНС (зокрема, накази від 02.01.2024 № НС-4 та від 02.01.2025 № НС-9), якими для діючих працівників служби цивільного захисту встановлено премію у розмірі 231%, є виключно розпорядчими актами тимчасового характеру. Їхньою метою є належна виплата грошового забезпечення діючим службовцям у конкретному бюджетному році в межах виділених державою асигнувань. Вони не є рішеннями Кабінету Міністрів України про зміну розміру або введення нових видів грошового забезпечення, з прийняттям яких частина четверта статті 63 Закону № 2262-ХІІ пов`язує виникнення права на перерахунок пенсії.

Відтак, вимога Позивача про зобов`язання Відповідача включити до нових довідок (база розрахунку яких збільшена до 3028,00 грн) специфічних, фіксованих відсотків надбавки (50%) та премії (231%), які були встановлені відомчими наказами для діючих працівників в умовах базового окладу, є юридично безпідставною та такою, що прямо суперечить висновкам Судової палати Верховного Суду.

Водночас, Позивач має безперечне право на отримання належної довідки, в якій додаткові види грошового забезпечення (надбавки та премія) будуть розраховані та зазначені у відповідності до вимог Порядку № 45 та Постанови КМУ № 704. Повна відмова ГУ ДСНС у видачі довідок як таких (навіть без конкретизації спірних відсотків) є неправомірною, становить прояв протиправної бездіяльності та безпосередньо порушує конституційне право Позивача на належне та справедливе пенсійне забезпечення.

Зважаючи на встановлені судом обставини та баланс інтересів сторін, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Суд вважає за необхідне визнати протиправною відмову Відповідача у підготовці та наданні до територіального пенсійного органу нових довідок про розмір грошового забезпечення Позивача станом на 01 січня 2024 року та 18 червня 2025 року.

Відновлюючи порушене право, суд зобов`язує Відповідача підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області оновлені довідки станом на 01.01.2024 та 18.06.2025 із застосуванням належної розрахункової величини прожиткового мінімуму 3028,00 грн, із обов`язковим зазначенням відомостей про надбавку за вислугу років та щомісячні додаткові види грошового забезпечення і премії у розмірах, визначених чинним законодавством. У задоволенні інших позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано; розсудливо; пропорційно. Суд констатує, що відмова Відповідача не відповідає вказаним критеріям.

Згідно з частиною першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою і в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. ГУ ДСНС України у Львівській області не довело правомірності повної відмови у видачі оновлених довідок.

За правилами статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушених прав, суд керується пунктом 4 частини другої статті 245 КАС України, відповідно до якого у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності або дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, що повністю кореспондується із зобов`язанням Відповідача скласти та подати нові довідки.

Згідно з вимогами статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права та з урахуванням висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. Згідно з частиною третьою цієї ж статті, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що основний публічно-правовий спір (визнання незаконною відмови Відповідача та підтвердження права на отримання оновлених довідок із застосуванням збільшеної базової величини 3028,00 грн) вирішено на користь Позивача, а відмова у фіксації конкретних відсотків не змінює суті задоволеної майнової вимоги, суд вважає за справедливе і необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача сплачений Позивачем судовий збір у повному обсязі 968,96 грн.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною відмову Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області, яка полягає у непідготовці та ненаданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідок про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2024 року та 18 червня 2025 року, розрахованих із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законами України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» та «Про Державний бюджет України на 2025 рік».

3. Зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області (79006, Львівська обл., м. Львів, вул. Підвальна, буд. 6; ) підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) станом на 01 січня 2024 року та станом на 18 червня 2025 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704, у яких розміри посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням розрахувати шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року (3028,00 грн), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до Постанови КМУ № 704, із обов`язковим зазначенням відомостей про надбавку за вислугу років та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, визначених законодавством, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01 лютого 2024 та 01 липня 2025 року.

4. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області (79006, Львівська обл., м. Львів, вул. Підвальна, буд. 6; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у вигляді судового збору в сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 30 березня 2026 року.

Суддя Коморний О.І.