Справа № 420/297/25
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2026-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/297/25
УХВАЛА

30 березня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши заяву Військової академії (м.Одеса) про відстрочення виконання судового рішення в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової Академії (м.Одеса) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

I. Зміст заяви та позиція сторін.

До суду звернулась Військова академія (м.Одеса) (далі - заявник) з заявою про відстрочення виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.08.2025 по справі № 420/297/25 строком на 120 днів, яка обґрунтована тим, що Військова академія (м. Одеса) є розпорядником коштів третього рівня та фінансується забезпечувальним фінансовим органом, яким є Сухопутні війська Збройних Сил України. Станом на дату подання заяви про відстрочення виконання рішення суду, Військової академії (м.Одеса) згідно направлених заявок не отримала коштів від Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України. Враховуючи, що Військова академія (м. Одеса) є військовим формуванням, яке входить до складу Збройних Сил України та починаючи з 24.02.2022 року всі наявні фінансові ресурси, йдуть на потреби оборони та підтримки з відсічі збройної агресії рф проти України, потреба у виконанні вказаного рішення не задоволена та кошти не виділені. Разом з тим, з моменту отриманням фінансування, рішення суду буде виконано у найкоротший час у добровільному порядку.

II. Процесуальні дії суду.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23.03.2026 року вказана заява передана на розгляд судді Дубровній В.А.

Питання відстрочення і розстрочення виконання, зміна чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення врегульовано статтями 378 КАС України.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду (частина друга статті 378 КАС України).

Перевіривши матеріали заяви на предмет її відповідності статтям 167, 378 КАС України, та з метою збереження життя та здоров`я учасників справи та їх представників, працівників суду та суддів, суд дійшов висновку, що в умовах воєнного стану розгляд даної заяви доречно здійснювати без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами.

IІІ. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.08.2025 по справі № 420/297/25 позовну заяву ОСОБА_1 до Військової Академії (м. Одеса) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії-задоволено частково.

Визнано протиправними дії Військової Академії (м. Одеса) щодо нарахування ОСОБА_1 за період з 23.09.2021 по 19.05.2023 року включно грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення), грошової допомоги для оздоровлення за 2022-2023 р. та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 р., з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 року.

Зобов`язано Військову Академію (м. Одеса) здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату за період з 23.09.2021 по 19.05.2023 року включно грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення), грошової допомоги для оздоровлення за 2022-2023 р. та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 р., з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» в редакції від 29 січня 2020 року, з урахуванням раніше сплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення набрало законної сили 20 жовтня 2025 року.

Вважаючи, що обставиною, що ускладнює виконання рішення суду по справі № 420/297/25 є не виділення розпорядником вищого рівня бюджетних асигнувань на виконання судового рішення, заявник звернувся до суду з заявою про надання розстрочки виконання судового рішення.

ІV. Норми права, які застосував суд.

Відповідно до Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129), суд ухвалює рішення іменем України, а судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Основного Закону України).

Зазначені норми Конституції України знайшли своє відображення в процесуальному законодавстві України.

Так, у відповідності із частиною 2 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно із статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини першої статті 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Частиною третьою статті 378 КАС України визначено, що підставою для встановлення або зміни порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання рішення суду є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його виконання неможливим.

За частиною 4 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно частиною п`ятою статті 378 КАС України, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.

V. Оцінка та висновок суду.

З аналізу наведених вище норм законодавства України слідує, що розстрочкою/відстрочкою, в розумінні зазначеної норми закону, є відкладення чи перенесення дати виконання рішення на новий строк, який визначається адміністративним судом, допускається у виняткових випадках, залежно від обставин справи.

Підставою для відстрочки/розстрочки можуть бути конкретні існуючи обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або встановленим судом способом.

Такий спосіб відтермінування виконання судового рішення у судовому порядку пов`язується з об`єктивними, виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Вказані обставини повинні мати, як правило, об`єктивний характер, але обов`язковою умовою є ускладнення виконання рішення суду або фактичне унеможливлення його виконання.

До обставин, що ускладнюють виконання судового рішення та які є підставою для відстрочки/розстрочки його виконання, належать скрутне матеріальне становище боржника, природні явища (стихійне лихо), інші надзвичайні події тощо.

Відстрочка/розстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

У постанові від 06.12.2019 у справі №2а/0570/6531/2011 Верховний Суд дійшов висновку, що відстрочення в розумінні зазначеної норми закону є відкладенням чи перенесенням дати виконання рішення на новий строк, який визначається адміністративним судом, та допускається у виняткових випадках, залежно від обставин справи. Підставою для відстрочення можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке.

Оцінюючи доводи заяви про відстрочення/розстрочення виконання судового рішення, суди повинні враховувати, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але і його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення (позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 30.01.2020 у справі № 819/150/17).

Як вбачається зі змісту заяви про відстрочення виконання рішення суду від 28.08.2025 по справі № 420/297/25 строком на 120 днів, заявник обґрунтовує тим, що визначена позивачу до виплати сума компенсації втрати частини грошових доходів не виплачена позивачу через не отримання від Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України згоди на виконання судового рішення за фактом направлення заявником такого клопотання.

Отже, на даний момент Військова академія (м.Одеса), будучи розпорядником коштів третього рівня, очікує отримання коштів від Сухопутних військ Збройних Сил України, як забезпечувального фінансового органу.

Проте, суд зауважує, що наявність обставин, які ускладнюють виконання особою судового рішення, мають бути підтверджені належними доказами.

Так, представником заявника до вказаної заяви додано Розрахунок потреби в коштах для військовослужбовців, звільнених з військової служби (переміщених до інших військових частин), виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 "Інші поточні видатки" за напрямом грошового забезпечення військової академії ( м. Одеса), у т.ч. січень 2026 року.

Будь-яких інших доказів заявником не надано.

Однак, право особи на здійснення виплати заборгованості по грошовому забезпеченні не може ставитися в залежність від бюджетних асигнувань, а органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Відсутність відповідних бюджетних призначень не є підставою для відстрочення виконання судового рішення відповідно до частини 3 статті 378 КАС України, а може лише свідчити про поважність причин невиконання судового рішення.

Крім того, заявник зазначає, що він вчинив та продовжує вчиняти вичерпні дії, спрямовані на якнайшвидше виконання рішення суду по справі № 420/297/25, в межах, визначених чинним законодавством.

В свою чергу, повнота та своєчасність отримання необхідного для виконання рішення суду по справі № 420/297/25 фінансування не обумовлена подальшим вчиненням відповідачем будь-яких інших дій, окрім як уточнення потреб в коштах на кожен наступний місяць та подання до забезпечувального органу (розпорядника бюджетних коштів другого рівня) відповідних заявок

Суд у рішенні зобов`язав відповідача не тільки здійснити нарахування позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку та компенсації втрати частини грошових доходів, а й виплатити їх, тому на переконання суду, заява відповідача про відстрочення виконання рішення позбавляє позивача права на отримання таких коштів.

Тобто, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, має з урахуванням поточних умов вишукувати заходів для найшвидшого поновлення прав позивача, а відстрочення виконання рішення суду призведе до необґрунтованого та невизначеного у часі продовження порушення законних прав та інтересів позивача.

Більш того, суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що на даний час на рахунках Військової академії (м.Одеса) відсутні грошові кошти для виконання рішення суду, як і не містять доказів на підтвердження того, що після завершення терміну відстрочення (120 днів) рішення суду буде виконано, що нівелює значення інституту судового захисту прав громадян.

Враховуючи вищезазначене, заявником не було доведено існування виняткових обставин, які ускладнюють можливість виконання судового рішення, а тому суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяву представника Військової академії (м.Одеса) про відстрочення виконання судового рішення у справі № 420/297/25.

Керуючись статтями 248, 378 КАС України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви Військової академії (м.Одеса) про відстрочення виконання судового рішення від 28.08.2025 по справі № 420/297/25 - відмовити.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.А. Дубровна