Справа № 380/12215/25
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2026-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань встановлення судового контролю

30 березня 2026 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брильовського Р.М. розглянувши заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ) про визнання протиправним дій, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

На розгляді Львівського окружного адміністративного суду перебувала позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про визнання протиправним дій, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням від 20 серпня 2025 року у справі № 380/12215/25 адміністративний позов задоволено повністю; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії на підставі довідки виданої Головним управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.02.2023 на підставі довідки виданої Головним управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області від 19.05.2025 № 103-ДВ/5807 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 без обмеження максимальним розміром, з врахуванням сум індексації та з врахуванням раніше виплачених сум.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 7 січня 2026 року у справі № № 380/12215/25 апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задоволено частково; рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2025 року скасовано та ухвалено постанову, якою позовні вимоги задоволено частково; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії на підставі довідки, виданої Головним управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області від 19.05.2025 № 103-ДВ/5807 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.02.2023 на підставі довідки виданої Головним управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області від 19.05.2025 № 103-ДВ/5807 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо застосування до обрахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 положень статі 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та коефіцієнтів пониження розміру пенсії згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану»; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.01.2025 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії без застосування обмежувальних коефіцієнтів до відповідних сум перевищення, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо обмеження максимальним розміром та не виплати ОСОБА_1 з 01.03.2025 пенсії, з урахуванням нарахованої індексації пенсії, проведеної згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році»; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області з 01.03.2025 виплачувати ОСОБА_1 пенсію з урахуванням нарахованої індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році», без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням вже виплачених сум; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_1 подав до суд заяву про встановлення судового контролю. Вказує про те, що після виконання судового рішення пенсія позивачу підлягала виплаті без застосування будь-яких обмежень, не передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». З метою його належного виконання позивач звернувся до відповідача із заявою від 07.01.2026 про проведення перерахунку пенсії та забезпечення її виплати з 01.02.2026. При цьому законодавче регулювання спірних правовідносин не змінювалося. За результатами розгляду заяви відповідач повідомив про проведення перерахунку пенсії та визначив її розмір станом на 01.02.2026, однак фактична виплата здійснюється у значно меншому розмірі, із застосуванням обмежень, максимального розміру та понижуючих коефіцієнтів, що суперечить судовому рішенню. Крім того, перерахунок проведено не з 01.02.2023, а з 01.01.2025, а заборгованість виплачена не в повному обсязі. Таким чином, попри формальне виконання рішення, порушене право позивача фактично не відновлено, оскільки пенсія і надалі виплачується у заниженому розмірі. У зв`язку з цим позивач ініціював відкриття виконавчого провадження, яке станом на теперішній час залишається відкритим, тоді як відповідач безпідставно стверджує про повне виконання рішення суду.

Заперечень на заяву про встановлення судового контролю Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області до суду не надало.

Розглянувши подану заявником заяву, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до приписів частини другої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з частини 1 статті 382-2 КАС України подана заява може бути розглянута у порядку письмового провадження.

За змістом статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини 2 статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Отже, судове рішення, яке набрало законної сили, є підставою для його виконання, тому відповідач повинен виконати рішення суду у справі.

Згідно з частинами першою та другою статті 6 КАС України суд під час вирішення справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини звертає увагу на те, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі Скордіно проти Італії (Scordino v. Italy). Отже, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі Сіка проти Словаччини (Sika v. Slovaki), № 2132/02, пп. 24-27 від 13 червня 2006 року, пп. 18 рішення Ліпісвіцька проти України № 11944/05 від 12 травня 2011 року).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах Ромашов проти України від 27 квітня 2004 року, Шаренок проти України від 22 лютого 2004 року зазначено, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі Сокур проти України (Sokur v. Ukraine), № 29439/02 від 26 квітня 2005 року та у справі Крищук проти України (Kryshchuk v. Ukraine), № 1811/06 від 19 лютого 2009 року).

Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Відповідно до статті 381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За змістом частини першої статті 382-1 КАС України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що за наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Аналізуючи наведені норми, суд зауважує, що частина друга статті 381-1 КАС України передбачає, що суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Конституційний Суд України у Рішенні від 30.06.2009 №16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Суд встановив, що Постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 7 січня 2026 року у справі № № 380/12215/25 набрала законної сили 7 січня 2026 року.

Проте, позивач вказує що з 01.02.2026 йому відповідач застосував обмеження максимального розміру пенсії, що прямо суперечить резолютивній частині Постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 7 січня 2026 року у справі № 380/12215/25.

Суд зазначає про те, що разом із заявою про встановлення контролю за виконанням рішення надає перерахунок пенсії від 01.02.2026. Підставою для вказаного перерахунку стала Постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі № 380/12215/25.

01.02.2026 відповідач провів перерахунок розміру пенсії позивача із застосуванням коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 №1778 Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану, за результатами якого розмір пенсії (з надбавками) становить 73985,26 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії 36 453,17 грн.

Суд наголошує на тому, що у межах розгляду справи №380/12215/25 не вирішувалося питання про перерахунок розміру пенсії позивача без застосування коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 №1778 Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану.

При цьому суд наголошує, що у разі незгоди позивача, пов`язаної із обмеження максимального розміру пенсії з 01.02.2026 позивач вправі оскаржити такі дії/бездіяльність у судовому порядку, звернувшись із окремим позовом.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про встановлення судового контролю за виконання судового рішення у справі №380/12215/25.

Керуючись ст.ст. 248, 382 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

відмовити у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним дій, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду у п`ятнадцятиденний строк з дати її складання.

Суддя Брильовський Р.М.