Справа № 300/1330/26
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2026-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"30" березня 2026 р. Справа №300/1330/26

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Могила А.Б. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Атаманюк Володимир Михайлович, до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Атаманюк Володимир Михайлович, звернувся в суд із позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_2 №252 від 06.06.2023 «Про внесення змін до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 09.03.2023 №103 «Про результати службового розслідування по факту травмування військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 » відносно ОСОБА_1 .

Ухвалою судді від 16.03.2026 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано позивачу десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням у ній підстав для поновлення такого строку та доказів поважності причин його пропуску.

На виконання ухвали від 16.03.2026 представником позивача подано заяву в якій зазначено, що положеннями частини 5 статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк. Таким чином з даної норми випливає, що термін «щодо» означає безпосередній предмет спору, а не будь-який документ, створений у межах службової діяльності, яким у даному випадку є оскаржуваний наказ. Звернув увагу, що наказ командира військової частини НОМЕР_2 №252 від 06.06.2023 не стосується прийняття на службу ОСОБА_1 , не стосується проходження ним служби у розумінні зміни службового статусу, а також не стосується його звільнення з військової служби. Отже, відсутні підстави для застосування спеціального строку, визначеного ч.5 ст.122 КАС України, а тому застосовується загальний строк на звернення до суду, що згідно з ч.2 ст.122 КАС України становить шість місяців, який позивачем не пропущено.

За результатами розгляду поданої заяви, слід зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

Разом з цим, при визначенні початку перебігу строку звернення до суду законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факт порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про такі факти.

При цьому, «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Такі правові висновки висловлені Верховним Судом у постановах від 28.03.2018 у справі № 809/1087/17 та від 22.11.2018 у справі №815/91/18.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом спірних правовідносин у даній справі є правомірність наказу командира військової частини НОМЕР_2 №252 від 06.06.2023 «Про внесення змін до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 09.03.2023 №103 «Про результати службового розслідування по факту травмування військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 » відносно ОСОБА_1 .

Частиною другою статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Аналіз зазначеної норми дає підстави зробити висновок, що шестимісячний строк звернення до суду в адміністративному судочинстві є загальним і застосовується, якщо інше не встановлено цим Кодексом або іншими законами.

При цьому, спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Цією нормою установлені скорочені строки звернення до адміністративного суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, які своєю чергою не ставлять під сумнів саму суть права доступу до суду, а переслідують легітимну мету якнайскорішого поновлення порушених прав добросовісного позивача. Водночас не порушується пропорційність між застосованими законодавцем засобами (строком звернення до суду за захистом порушеного права протягом одного місяця з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів) та метою звернення до суду.

Публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (пункт 17 частини 1 статті 4 КАС України у чинній редакції).

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Отже, військова служба є різновидом служби публічної.

Строки звернення до суду в порядку адміністративного судочинства визначені у статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України і частина п`ята цієї статті, яка передбачає місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, є спеціальною нормою.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 23 червня 2022 року у справі № 540/2001/21.

У даній категорії справ законодавець визначив строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 27.02.2023 по справі №560/8394/21.

Як вбачається зі змісту позову та доданих до нього матеріалів, спірні правовідносини стосуються проходження позивачем публічної служби, а саме: внесення змін до наказу про результати службового розслідування по факту травмування військовослужбовця ОСОБА_1 .

Таким чином, процесуальним законом визначено місячний строк звернення до суду у справах щодо проходження публічної служби, в тому числі і військової служби.

З огляду на наведене, посилання представника позивача на застосування до заявлених вимог частини 2 статті 122 КАС України є помилковими.

Отже, позивач повинен був звернутися до суду з цим позовом у строк, встановлений частиною 5 статті 122 КАС України, тобто протягом одного місяця, а не протягом шестимісячного строку, як зазначено представником позивача у заяві від 24.03.2026.

З матеріалів долучених до позовної заяви слідує, що позивач на протязі тривалих періодів у 2023-2024 роках перебував на стаціонарному лікуванні. На адвокатський запит представника позивача від 04.08.2025 відповідач листом від 24.09.2025 надав копію наказу командира військової частини НОМЕР_2 №252 від 06.06.2023.

Разом з тим, будь-які докази, які підтверджують причини пропуску строку звернення до суду вже після отримання листа відповідача від 24.09.2025, представником позивача не подано.

Представник позивача звернувся до адміністративного суду з даним позовом 04.03.2026, тобто із значним пропуском місячного строку з дати відмови відповідача.

Отже, позивач пропустив строк звернення до суду, встановлений частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України. У заяві про поновлення строку звернення до суду представник позивача не обґрунтував поважності причин пропуску строку звернення до суду, які пов`язані з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

Враховуючи викладене в сукупності, не встановлено переконливих фактичних обставин, які б свідчили про дійсні істотні перешкоди чи труднощі для своєчасного звернення позивача до суду за захистом своїх прав. Як наслідок, вказані позивачем причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом, не є поважними.

Внаслідок критичної оцінки доводів позивача слід наголосити на тому, що за умови виявлення позивачем належної активності та небайдужості, існувала об`єктивна можливість реалізувати своє право на оскарження дій відповідача у встановлений законом строк.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду передбачені статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина 2 статті 123 Кодексу).

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною 2 статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, оскільки представник позивача не навів поважних причин пропуску Панчаком О.М. строку звернення до суду, то відповідно до частини 2 статті 123 та пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, дана позовна заява підлягає поверненню позивачу разом з доданими до неї матеріалами.

На підставі наведеного, керуючись статтями 122, 123, 169, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду та відмовити ОСОБА_1 у поновленні пропущеного строку звернення до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу.

Позовну заяву ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Атаманюк Володимир Михайлович, до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу - повернути позивачу з усіма доданими до неї матеріалами.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складання в повному обсязі, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя /підпис/ Могила А.Б.