Справа № 380/21946/25
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2026-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань ухвалення додаткового рішення

30 березня 2026 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сподарик Н.І., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом приватного підприємства «ГАЛИЧ-КОМФОРТ» до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява приватного підприємства «ГАЛИЧ-КОМФОРТ» (79069, м. Львів, вул. Тракт Глинянський, 139/64; ) до Державної податкової служби України (04053, м. Київ, площа Львівська, 8; ), Головного управління ДПС у Львівській області (79003, Львівська область, м. Львів, вул. Стрийська, 35; ) із вимогами:

- визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Львівській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 25.09.2025 №№ 13306614/37831458; 13306615/37831458; 13306616/37831458; 13306617/37831458; 13306618/37831458; 13306619/37831458; 13306620/37831458; від 14.10.2025 №13363153/37831458;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 03.06.2025 №96, від 11.06.2025 №98, від 12.06.2025 №99, від 14.06.2025 №101, від 17.06.2025 №102, від 27.06.2025 №112, від 27.06.2025 №112, від 07.08.2025 №133, від 24.09.2025 №152 датою їх подання на реєстрацію.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17.03.2026 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Львівській області №13306614/37831458 від 25.09.2025 про відмову у реєстрації податкової накладної №98 від 11.06.2025 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №98 від 11.06.2025, що складена приватним підприємством «ГАЛИЧ-КОМФОРТ» датою її подання на реєстрацію.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Львівській області №13306615/37831458 від 25.09.2025 про відмову у реєстрації податкової накладної №112 від 27.06.2025 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №112 від 27.06.2025, що складена приватним підприємством «ГАЛИЧ-КОМФОРТ» датою її подання на реєстрацію.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Львівській області №13306616/37831458 від 25.09.2025 про відмову у реєстрації податкової накладної №101 від 14.06.2025 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №101 від 14.06.2025, що складена приватним підприємством «ГАЛИЧ-КОМФОРТ» датою її подання на реєстрацію.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Львівській області №13306617/37831458 від 25.09.2025 про відмову у реєстрації податкової накладної №102 від 17.06.2025 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №102 від 17.06.2025, що складена приватним підприємством «ГАЛИЧ-КОМФОРТ» датою її подання на реєстрацію.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Львівській області №13306618/37831458 від 25.09.2025 про відмову у реєстрації податкової накладної №99 від 12.06.2025 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №99 від 12.06.2025, що складена приватним підприємством «ГАЛИЧ-КОМФОРТ» датою її подання на реєстрацію.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Львівській області №13306619/37831458 від 25.09.2025 про відмову у реєстрації податкової накладної №96 від 03.06.2025 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №96 від 03.06.2025, що приватним підприємством «ГАЛИЧ-КОМФОРТ» датою її подання на реєстрацію.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Львівській області №13306620/37831458 від 25.09.2025 про відмову у реєстрації податкової накладної №133 від 07.08.2025 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №133 від 07.08.2025, що складена приватним підприємством «ГАЛИЧ-КОМФОРТ» датою її подання на реєстрацію.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Львівській області №13363153/37831458 від 14.10.2025 про відмову у реєстрації податкової накладної №152 від 24.09.2025 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №152 від 24.09.2025, що складена приватним підприємством «ГАЛИЧ-КОМФОРТ» датою її подання на реєстрацію.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнуто з Державної податкової служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь приватного підприємства «ГАЛИЧ-КОМФОРТ» судовий збір в сумі 19379 (дев`ятнадцять тисяч триста сімдесят дев`ять) гривень 20 копійок.

Стягнуто з Головного управління ДПС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь приватного підприємства «ГАЛИЧ-КОМФОРТ» судовий збір в сумі 19379 (дев`ятнадцять тисяч триста сімдесят дев`ять) гривень 20 копійок.

18.03.2026 за вх.№22130 від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з ГУ ДПС у Львівській області на користь приватного підприємства «ГАЛИЧ-КОМФОРТ» витрати на правничу допомогу в сумі 7000,00 гривень.

26.03.2026 за вх.№ 24743 від представника відповідачів надійшли заперечення щодо заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.

Оскільки розгляд справи №380/21946/25 здійснено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами (у письмовому провадженні), суд вважає за доцільне розгляд цієї заяви здійснити у порядку письмового провадження.

Вирішуючи подану заяву, суд враховує наступне.

Відповідно до положень ч. 1-3 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Пунктом першим частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною першою статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною сьомою цієї статті розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

За вимогами статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За змістом частин другої - п`ятої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Тобто, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити обґрунтованість рівня витрат на правничу допомогу у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

За приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У свою чергу, в підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Слід зазначити, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові КАС ВС від 27.06.2024 року у справі № 805/5029/18-а.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Верховний Суд у постановах від 02.02.2023 у справі №120/4765/21-а, від 22.08.2023 у справі №380/7394/21 вказав, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, потребують належного документального підтвердження, на чому неодноразово наголошував Верховний Суд у судових рішеннях. Визначений у них орієнтир, яким мають керуватися суди нижчих інстанцій при вирішенні питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу адвоката, головним чином вимагає повного і всебічного дослідження доказів, якими підтверджується надання правничої допомоги, особливо її вартість і оплата. Зважаючи на те, що понесені витрати відшкодовуватиме інша сторона, дослідження цих доказів вимагає ретельного підходу, адже їх стягнення, з одного боку, є компенсацією (певною мірою вимушених) фінансових затрат сторони, на користь якої ухвалено судове рішення, але водночас ця компенсація не може бути надмірною. Тож окрім того, що витрати на правничу допомогу мають бути документально доведеними, вони мають відповідати також критерію співмірності у розумінні частини п`ятої статті 134 КАС України.

Так, на підтвердження судових витрат до суду представником позивача до заяви від 17.03.2026 надано договір про надання правничої допомоги від 17.01.2023, рахунок на оплату №024 від 21.02.2025, платіжну інструкції №557 від 24.02.205, акт (звіт) прийому наданих послуг до договору №008-ППР про надання правової допомоги від 21.02.2025.

При цьому, з наданих представником позивача до матеріалів справи документів не можливо встановити, що вони стосуються надання правової допомоги саме у цій справі, зокрема, в акті від 25.02.2025 (звіті) прийому наданих послуг до договору №008-ППР про надання правової допомоги від 21.02.2025 про надання юридичних послуг до договору б/н від 02.05.2025 року найменування наданих послуг описані таким чином, що не дають можливості пов`язати зазначені послуги саме із цією справою, оскільки наявне посилання на здійснені адвокатом послуги: підготовка позовної заяви про визнання протиправним та скасування ППР ГУ ДПС у Львівській області від 20.02.205 №7068/13-01-07-10.

Разом з цим, суд зауважує, справа №380/21946/25 стосувалась оскарження рішень ГУ ДПС у Львівській про відмову в реєстрації податкових накладних, складених ПП «ГАЛИЧ-КОМФОРТ».

Отже, суд дійшов висновку про те, що позивач та його представник документально не підтвердили понесення витрат на правову допомогу в сумі 7000,00 грн саме у цій справі, тому правові та фактичні підстави для стягнення на користь позивача зазначених витрат відсутні.

З урахуванням наведеного, відсутні підстави, визначені пунктом 3 частини першої статті 252 КАС України, для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

За приписами частини четвертої статті 252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 134, 139, 252, 294, 295, 297 КАС України, суд,

у х в а л и в:

В задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат по адміністративній справі № 380/21946/25 за позовом приватного підприємства «ГАЛИЧ-КОМФОРТ» до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена у порядку та строки визначені статтею 295, 297 КАС України.

Суддя Сподарик Наталія Іванівна