Справа № 420/309/26
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2026-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/309/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складу головуючої судді Скупінської О.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 05.01.2026 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправним рішення про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 15.12.2025 № 75;

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди її роботи з 09.08.1983 по 09.08.1993, з 10.08.1993 по 19.11.1993, з 25.11.1993 по 25.07.1994, з 05.08.1994 по 30.08.1998, та призначити і виплачувати з 16 жовтня 2025 року ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що вона 09.12.2025 звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивачем, окрім інших, були надані до органів Пенсійного фонду України наступні документи: паспорт громадянина України, РНОКПП, трудову книжку серії НОМЕР_1 від 11.08.1983, свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 03.09.1997. Рішенням про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 15.12.2025 № 75 було відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. Зокрема в рішенні відповідача зазначено, що: страховий стаж особи становить 26 років 5 місяців 29 днів. За доданими документами до страхового стажу не зараховано: періоди роботи згідно трудової книжки від 11.08.1983 НОМЕР_1 , оскільки на титульній сторінці зміна прізвища з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 » внесена з порушенням вимог Інструкції - не повністю зазначено документ (а саме відсутня дата) згідно якого зроблені зміни. Документ про зміну прізвищ не надано. Так, відповідач не зарахував в страховий стаж позивачу періоди її роботи з 09.08.1983 по 30.08.1998.

Вважаючи таке рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області протиправним, позивач звернулася до суду з відповідним позовом.

Ухвалою судді від 08.01.2026 постановлено прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 та відкрити провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи; витребувати у Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_3 ).

23.01.2026 від представника відповідача Головного управління ПФУ в Хмельницькій області надійшло клопотання (вх. №ЕС/9193/26) про залучення у якості співвідповідача головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, 65107, ).

23.01.2026 від представника відповідача Головного управління ПФУ в Хмельницькій області надійшов відзив (вх. №ЕС/9188/26), в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог; провести розгляд справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін в режимі відеоконференції в порядку ст. 195 КАС України з зали судового засідання Хмельницького окружного адміністративного суду (вул. Козацька, 42, м. Хмельницький, 29009).

У вказаному відзиві зазначили, що відповідно до Порядку № 22-1, до заяви про призначення пенсії додаються документи про стаж, що визначені Порядком № 637. 09.12.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV. До заяви про призначення пенсії позивачкою надано, зокрема, трудову книжку від 11.08.1983 серії НОМЕР_1 . Відповідно до положень пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 в редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №75 від 15.12.2025 відмовлено, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у призначенні пенсії за віком згідно заяви від 09.12.2025 у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи, передбаченого ст. 26 Закону № 1058-IV. Звертаємо увагу суду, що до страхового стажу позивачки не враховано періоди роботи з 09.08.1983 по 09.08.1993, з 10.08.1993 по 19.11.1993, з 25.11.1993 по 25.07.1994, з 05.08.1994 по 30.08.1998 згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 11.08.1983,оскільки на титульній сторінці зміна прізвища з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 » внесена з порушенням вимог Інструкції не повністю зазначено документ (а саме відсутня дата) згідно якого зроблені зміни. Документ про зміну прізвищ не надано. Згідно поданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж позивачки становить 26 років 5 місяців 29 днів, що недостатньо для призначення пенсії за віком. Жодних інших документів, підтверджуючих вищезазначені періоди роботи, передбачені Порядком №637 ОСОБА_1 при зверненні за призначенням пенсії не надано.

Крім того, на думку Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій у зв`язку з складністю справи, а також з метою з`ясування всіх обставин справи та ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення, необхідно розглянути справу з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 26.01.2026 постановлено відмовити у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вх. №ЕС/9193/26 від 23.01.2026) про залучення співвідповідача.

Ухвалою суду від 26.01.2026 постановлено відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача ГУ ПФУ в Хмельницькій області (вх. №ЕС/9188/26 від 23.01.2026) про розгляд справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін в режимі відеоконференції у справі № 420/309/26.

Інші заяви по суті справи учасниками справи не надавались, додаткові докази не надходили.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), вивчивши зміст позовної заяви, письмових пояснень, клопотань, заяв по справі, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення проти них, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 , 09.12.2025 звернулася через вебпортал Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком, відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За принципом екстериторіальності заяву було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області за результатами якої прийнято рішення про відмову у призначення пенсії від 15.12.2025 №75.

У вказаному рішення зазначено, що пенсійний вік, визначений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування», становить 60 роки.

Вік заявниці 60 років 1 місяць 24 дні.

Необхідний стаж, визначений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», становить 32 роки.

Страховий стаж особи становить 26 років 5 місяців 29 днів.

За доданими документами до страхового стажу не зараховано: періоди роботи згідно трудової книжки від 11.08.1983 року НОМЕР_1 , оскільки на титульній сторінці зміна прізвища з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 » внесена з порушенням вимог Інструкції не повністю зазначено документ (а саме відсутня дата) згідно якого зроблені зміни. Документ про зміну прізвищ не надано.

Для зарахування до страхового стажу періодів роботи згідно трудової книжки від 11.08.1983 НОМЕР_1 необхідно вірно внести зміни в трудову книжку згідно Інструкції або надати документ про зміну прізвища з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 », або надати уточнюючі довідки про роботу, видані на підставі первинних документів та відповідні довідки про реорганізацію.

Відмовлено в призначенні пенсії за віком згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Не погоджуючись із рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області №75 від 15.12.2025, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (надалі по тексту також Закон №1058-IV).

Статтею 1 Закону №1058-IV передбачено, що пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону №1058-ІV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону № 1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог нього Закону за даними, що містяться в системі, персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно вимог частини 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

В силу правового регулювання положень частини 1 статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та за наявності страхового стажу з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.

Відповідно до частини 3 статті 26 Закону № 1058 у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу: з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 15 до 22 років.

Позивач на момент звернення із заявою про призначення пенсії за віком досягнув 60 років. Таким чином, для призначення пенсії позивачу необхідно мати від 15 до 22 року страхового стажу. Саме відсутність вказаного страхового стажу стала підставою для відмови у призначенні пенсії.

Повертаючись до фактичних обставин справи, встановлених вище по тексту судового рішення, ОСОБА_1 , 09.12.2025 звернулася до Пенсійного фонду України із заявою, в якій просив призначити пенсію за віком до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 за №1058-IV.

За принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, розглянувши заяву та додані документи ОСОБА_1 від 09.12.2025 про призначення пенсії за віком, прийняло рішення за №75 від 15.12.2025 про відмову у призначенні пенсії з підстав відсутності необхідного страхового стажу.

Страховий стаж позивача становить 26 років 5 місяців 29 днів.

Спірним рішенням відповідачем не зараховано до страхового стажу позивача періоди роботи згідно трудової книжки від 11.08.1983 року НОМЕР_1 , оскільки на титульній сторінці зміна прізвища з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 » внесена з порушенням вимог Інструкції не повністю зазначено документ (а саме відсутня дата) згідно якого зроблені зміни. Документ про зміну прізвищ не надано.

Судом встановлено відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 заповнену 11.08.1983 на ім`я ( ОСОБА_4 , встановлено наступні записи:

- до вступу на ОПТО ім. Н.К. Крупської навчання в технікумі;

- з 01.08.1983 прийняття в АСУ на посаду оператора ЄВМ (наказ №350-ок від 18.08.1983);

- з 24.10.1983 переведена в фінансовий відділ на посаду фінансиста-економіста (наказ №318-ок від 17.10.1983);

- з 09.08.1993 звільнена згідно ст. 38 КЗпП України за власним бажанням (наказ №60-ос від 05.08.1993);

- з 10.08.1993 по 19.11.1993 прийнята на роботу в АП «Чайка» магазин №46 на посаду бухгалтера (наказ №11 від 10.08.1993 наказ №13 від 19.11.1993);

- з 25.11.1993 по 25.07.1994 на посаді бухгалтера (наказ №45 від 25.11.1993 наказ №34 від 25.07.1994);

- з 05.08.1994 по 30.08.1998 на посаді головного бухгалтера (наказ №2 від 06.08.1994 наказ №27 від 31.08.1998);

- з 11.09.1998 по 05.08.2003 на посаді економіста (наказ №79-к від 04.09.1998), переведена на посаду бухгалтера І категорії (наказ №84-к від 15.09.1998), звільнена (наказ №60-к від 23.07.2003);

- з 06.08.2003 по 21.01.2009 на посаду головного бухгалтера в Одеському обласному КП «Островное» (наказ №2к від 06.08.2003 наказ №1-к від 20.01.2009);

- з 28.10.2008 прийнята головним бухгалтером за сумісництвом (наказ №22-к від 27.10.2008);

- з 22.01.2009 переведена на постійну посаду головного бухгалтера (наказ № 3-к від 22.01.2009);

- з 21.11.2011 звільнена за власним бажанням (наказ №77-к від 21.11.2011);

- запис від 21.11.2011 (з 06.06.2005 по 20.11.2011 робота за сумісництвом головним бухгалтером (наказ №5-к від 06.06.2005);

- з 21.11.2011 переведена на посаду головного бухгалтера (наказ №9-к від 21.11.2011);

- з 14.05.2013 переведена на посаду заступника головного бухгалтера (наказ №31-к від 14.05.2013).

На внутрішньому боці обкладинки трудової книжки міститься відмітка «Фамилия Хархота изменена на Комлева согласно свидетельства о заключении брака НОМЕР_4 » (рос. мовою оригінала) засвідчене підписом відповідальної особи та печаткою.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеної норми Закону, постановою Кабінету міністрів України №637 від 12.08.1993 року затверджено «Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки чи відповідних записів в ній» (далі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку №637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 №637 зазначеного Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Також згідно із ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Аналіз наведених правових положень свідчить про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка. А необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Подібний висновок відображений у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.01.2020 року у справі № 588/647/17.

Так, на час первинного заповнення трудової книжки позивача (11.08.1983) діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СССР від 20.06.1974 №162.

Відповідно до п.1.1 Інструкції №162 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців.

Відповідно п.2.11. Інструкції №162 після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом засвідчує правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Відповідно до п. 2.13. Зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

Записи роблять акуратно, використовуючи чорнильну або кулькову ручку, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольору (абз.3 п.2.3 Інструкції №162).

Згідно з абз.1 п.4.1. Інструкції №162 при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження та заохочення, внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи і печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Отже, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, якій належить трудова книжка.

Відповідно до пункту 1 постанови Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09.1973 №656 «Про трудові книжки робітників та службовців» встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робочих та державних службовців, кооперативних і громадських підприємств, установ та організацій, що пропрацювали більше 5 днів, в тому числі на сезонних та тимчасових роботах, а також на позаштатних працівників при умові, що вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 13 вказаної постанови «Про трудові книжки робітників та службовців» при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження та подяки, занесені до трудової книжки за час роботи на даному підприємстві, в установі, підприємстві засвідчуються підписом керівника або спеціально уповноваженої особи та печаткою.

При цьому, відповідно до пункту 18 Постанови відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несуть спеціально уповноважені особи, що призначені наказом керівника підприємства, установи, організації.

Отже, з системного аналізу вказаних вище норм слідує, що позивач не може нести відповідальність за правильність заповнення трудової книжки, оскільки записи у її трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто позивачем, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати відсутнім страховий стаж позивача за спірний період.

Така правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року по справі №687/975/17.

Як зазначено вище підставою для відмови у врахуванні даного стажу позивача згідно поданої трудової книжки було те, що на титульній сторінці зміна прізвища з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 » внесена з порушенням вимог Інструкції не повністю зазначено документ (а саме відсутня дата) згідно якого зроблені зміни. Документ про зміну прізвищ не надано.

Так судом встановлено, що На внутрішньому боці обкладинки трудової книжки міститься відмітка «Фамилия Хархота изменена на Комлева согласно свидетельства о заключении брака НОМЕР_4 » (рос. мовою оригінала) засвідчене підписом відповідальної особи та печаткою, однак дійсно не вказано дати документа на підставі якого внесено зміни.

Проте, суд зазначає що наявні записи у трудовій книжці є послідовними чіткими без перекреслень, містять підпис відповідальної особи та печатки підприємств номера і дати наказу про прийняття та звільнення з роботи.

При цьому, суд зазначає що жодних неправильних чи неточних записів саме про періоди роботи позивача, у зв`язку з чим необхідно підтверджувати трудовий стаж контролюючим органом не виявлено.

Крім того, за правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №754/14898/15-а, не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальною обставиною є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Таким чином, суд вважає, що недоліки оформлення трудової книжки позивача, не можуть вважатися достатньою і самостійною підставою для відмови позивачу у зарахуванні періоду роботи до його загального страхового стажу на підставі трудової книжки, оскільки вина позивача в тому, що трудова книжка заповнена роботодавцем із порушенням встановленого порядку, відсутня.

Також у постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначає, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про визнання рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 15.12.2025 №75 протиправним та таким, що належить до скасування.

Беручи до уваги, що конституційне право на соціальний захист включає право на пенсійне забезпечення у старості та в інших випадках, передбачених законом, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права, який відповідатиме змісту спірних правовідносин, буде визнання протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України Хмельницькій області від 15.12.2025 №75 про відмову ОСОБА_1 в призначені пенсії за віком, та наявність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.12.2025 про призначення пенсії за віком, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

На думку суду, саме такий спосіб судового захисту слід застосувати виходячи з обставин справи.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Інших суттєвих доводів та/або доказів щодо обґрунтування правомірності вчинення оскаржуваних дій відповідачем суду не наведено та не надано.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, оцінивши докази, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства та судову практику, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 139 КАС України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 1064,96 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №1.475577109.1 від 03.01.2026.

Відтак, суд вважає за доцільне стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 1064,96 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 243-246, 293, 295, 296 КАС, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України Хмельницькій області від 15.12.2025 №75 про відмову ОСОБА_1 в призначені пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.12.2025 про призначення пенсії за віком, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 1064,96 грн.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (29013, Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Чекірди Гната, 10, ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА