Справа № 160/21803/25
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2026-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
28.07.2025 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі відповідач), в якому просила:
- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (форми Ф):
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.08.2025 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу у десятиденний строк з моменту отримання ухвали надати до суду уточнену позовну заяву.
13.08.2025 позивач повідомила про виконання вимог ухвали суду від 04.08.2025 про залишення позовної заяви без руху надавши уточнену позовну заяву.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.08.2025 відкрито провадження в частині позовних вимог щодо оскарження податкових повідомлень-рішень від 15.04.2025 та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами з 26.09.2025, відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Крім того, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.08.2025 позовну заяву в частині оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 04.04.2024 залишено без руху та запропоновано позивачу у десятиденний строк з моменту отримання ухвали надати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду щодо оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 04.04.2024 із значенням обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску вказаного строку та докази на підтвердження таких обставин.
05.09.2025 позивач повідомила про виконання вимог ухвали суду від 29.08.2025 про залишення позовної заяви без руху надавши заяву про поновлення строку звернення до суду щодо оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 04.04.2024.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.09.2025 поновлено строк звернення до суду в частині вимог щодо оскарження податкових повідомлень-рішень від 04.04.2024, відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами з 26.09.2025, відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач зазначає, що є власником нерухомого майна, яке підлягає оподаткуванню загальна площа якого становить 211,07 кв.м. Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийняті податкові повідомлення-рішення за якими визначено податкове зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за податковий період 2020-2024 роки на загальну суму 132 613,32 грн. Позивач вважає вказані податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки невірно розраховано суму податкового зобов`язання через застосування при її розрахунку неналежним чином обраховану базу оподаткування та ставки податку для об`єктів житлової та нежитлової нерухомості. Податкові повідомлення-рішення мають визначати податкові зобов`язання щодо частини житлової/нежитлової нерухомості, виходячи з розміру фактичної частки, яка перебуває у власності позивача, в той час, як відповідачем помилково визначено у спірних повідомленнях базу оподаткування об`єкту нежитлової нерухомості у розмірі 282,91 кв.м. Також, незрозумілим залишається база оподаткування об`єктів житлової нерухомості, оскільки приведені розрахунки не дають змоги встановити точну сумарну площу об`єктів житлової нерухомості або їх часток, починаючи з 2020 року, оскільки в графі 7 вказані різні числові показники, які не є розшифрованими і деталізованими. Крім того, неможливо перевірити, чи застосував контролюючий орган пільгу у вигляді зменшення бази оподаткування на 180 кв.м. за період з 2021 року по 2023 рік, як це передбачено ПК України. Крім того, контролюючим органом розраховано суму податку для об`єктів житлової нерухомості за 2020-2024 роки без урахування пільг зі сплати податку на нерухомість на території міста Дніпра, встановлених рішенням Дніпровської міської ради № 12/27 від 06 грудня 2017 року «Про ставки та пільги зі сплати на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території міста», з подальшим внесенням відповідних змін до вказаного рішення міської ради, оскільки в графі 8 взагалі не вказано про зменшення бази оподаткування, незважаючи на те, що загальна площа об`єктів нерухомого майна, які перебували у власності позивача, не перевищували п`ятикратний розмір неоподаткованої площі всіх об`єктів, встановленої пп. 266.4.1 п. 266.4 ст.266 ПКУ (300,00 кв.м + 600 кв.м. = 900, кв.м). Також, з самого тексту спірних податкових повідомлень-рішень неможливо встановити порядок визначення контролюючим органом застосованого ним податку у розмірі 1% розміру мінімальної заробітної плати, а в подальшому у розмірі 0,750%, за об`єкти нежитлових приміщень, починаючи з 2020 по 2024 рік, тобто відповідачем внаслідок неправомірних дій, які полягають у застосуванні невірної ставки об`єкта оподаткування у вказаних податкових повідомленнях-рішеннях, допущено завищення розміру податкового зобов`язання, у зв`язку із чим прийняті податкові повідомлення-рішення, є безпідставними. Крім того, зазначила, що частина нежитлового приміщення, що їй належить на праві власності, а саме, будівлі та споруди літ. А1-1 поз. №8-20, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , є гаражами та відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК-018-2000, який призначений для використання всіма суб`єктами господарювання України, в тому числі контролюючими органами відноситься до групи «Будівлі транспорту та зв`язку» та належить до коду 124, що включає підклас: 1242 «Будівлі гаражів». При цьому, зараз ці гаражі у комерційних цілях позивачем, або будь-якими іншими особами не використовуються та жодна діяльність в даному приміщенні не ведеться. Отже, при нарахуванні податкових зобов`язань контролюючий орган мав встановити фактичне використання позивачем частини нежитлового приміщення та з урахуванням встановленого визначитись зі ставками податку, які й підлягають застосуванню. Таким чином, прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.
18.09.2025 представником відповідача через систему «Електронний суд» подано письмовий відзив на позов, у якому у задоволенні позову просила відмовити повністю, посилаючись на те, що згідно даним інформаційно-комунікаційної системи позивач перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області як платник податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна позивач є власником ряду об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, у зв`язку з чим, відповідно до пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 ПК України, контролюючим органом нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020-2024 роки та сформовані податкові повідомлення-рішення від 04.04.2024 та від 15.04.2025 у кількості 21 шт. Прийняті рішення направлені рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу платника згідно даних ДРФО, а саме: АДРЕСА_2 , при цьому податкові повідомлення-рішення від 04.04.2024 були отримані позивачем 06.05.2024, а податкові повідомлення-рішення від 15.04.2025 повернуті до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з зазначенням «за закінченням терміну зберігання» 14.05.2025, отже, згідно п.42.2 ст. 42 ПК України, є такими, що належним чином вручені. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивач володіє 9 різними типами об`єктів нерухомого майна, зокрема: житлова нерухомість, яка містить житлові будинки та квартири, загальна площа яких з урахуванням їх частин складає 627,57 кв. м. = (269,6 кв.м + 39,7 кв.м + 29,6 кв.м /3 + 75,8 кв.м + 98,6 кв.м + 92,2 кв.м + 41,8 кв. м). Для обчислення розміру податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки у 2020-2024 роках контролюючим органом використано розміри ставок згідно діючих рішень Дніпровської міської ради, а саме від 6 грудня 2017 року №12/27 «Про ставки та пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території міста», від 26 травня 2021 року № 10/7 «Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №12/27 «Про ставки та пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території міста» та від 13 липня 2022 року № 2/24 «Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №12/27 «Про ставки та пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території міста». Крім того, при розрахунку суми податку за нерухоме майно по житловій нерухомості, що належить позивачу на праві власності та складається з різних типів нерухомості застосовувалась пільга у вигляді зменшення бази оподаткування на 180 кв.м. Посилання позивача на рішення Дніпропетровської міської ради про встановлення на території Дніпра пільги з оподаткування за нульовою ставкою для квартир площею від 60 кв. метрів до 85 кв. метрів є не правомірним, оскільки житлова нерухомість, яка належить останній має різні типи об`єкта житлової нерухомості (квартири та житлові будинки). Отже, контролюючим органом при розрахунку податку за нерухоме майно, саме по житловій нерухомості (квартири, житлові будинки) врахована пільга у вигляді зменшення бази оподаткування на 180 кв. метрів до загальної площі об`єктів житлової нерухомості. Крім того, звертала увагу суду, що об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення, загальною площею 832,1 кв.м, а саме: будівлі та споруди, загальною площею 767,1 кв.м та мийка автомобілів площею 65,0 кв.м. належать до класифікації 1242 гаражі, які здаються в оренду, лізинг, заставу, використовуються у підприємницькій діяльності, що підтверджується повідомленням за формою №20-ОПП. Отже, твердження позивача, що гаражі у комерційній цілях не використовуються, є хибними. Враховуючи викладене, спірні податкові повідомлення-рішення є правомірними та прийнятими відповідно до вимог діючого законодавства. На підставі викладеного у задоволенні позову просила відмовити.
Ухвалою суду від 06.11.2025 відмовлено у задоволенні клопотання Дніпровської міської ради про залучення до участі у розгляді справи в якості третьої особи.
Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Згідно із ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що відповідно даних інформаційно-комунікаційної системи ДПС ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області (Чечелівський район м. Дніпра) як платник податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у власності ОСОБА_1 перебувають об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, а саме:
- нежитлове приміщення: загальною площею 832,1 кв.м: будівлі та споруди, загальною площею 767,1 кв.м та мийка автомобілів площею 65,0 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , державна реєстрація права власності 14.03.2018, частка власності 27/100;
- житловий будинок, загальною площею 39,7 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , державна реєстрація права власності 22.11.2010, частка власності 1;
- приміщення гаражу, загальною площею 21,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , державна реєстрація права власності 23.03.2018, частка власності 1;
- квартира, загальною площею 29,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , державна реєстрація права власності 30.11.2018, частка власності 1/3 9,87 кв.м;
- квартира, загальною площею 98,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , державна реєстрація права власності 11.10.2006, частка власності 1;
- квартира, загальною площею 41,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 , державна реєстрація права власності 30.09.2022, частка власності 1.
За висновками податкового органу окремі об`єкти нерухомості, відповідно до вимог пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України є об`єктами оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у зв`язку з чим Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийняті податкові повідомлення-рішення від 04.04.2024 та від 15.04.2025, якими визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за період 2020-2024 роки, а саме:
1) за нежитлове приміщення: загальною площею 832,1 кв.м: будівлі та споруди, загальною площею 767,1 кв.м та мийка автомобілів площею 65,0 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , державна реєстрація права власності 14.03.2018, частка власності 27/100:
2) за житловий будинок, загальною площею 269,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , державна реєстрація права власності 01.01.2001, частка власності 1:
3) за житловий будинок, загальною площею 39,7 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , державна реєстрація права власності 22.11.2010, частка власності 1:
4) за квартиру, загальною площею 29,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , державна реєстрація права власності 30.11.2018, частка власності 1/3 9,87 кв.м:
5) за квартиру, загальною площею 75,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_8 , державна реєстрація права власності 26.12.2006, частка власності 1:
6) за квартиру, загальною площею 98,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , державна реєстрація права власності 11.10.2006, частка власності 1:
7) за квартиру, загальною площею 92,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_9 , державна реєстрація права власності 17.03.2007, частка власності 1:
8) за квартиру, загальною площею 41,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 , державна реєстрація права власності 30.09.2022, частка власності 1:
Вказані податкові повідомлення-рішення були направлені ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням про вручення за адресою: АДРЕСА_2 . Поштові відправлення від 15.04.2025 повернулися до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з відміткою «за закінченням терміну зберігання» - 14.05.2025, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та конвертами, копії яких наявні в матеріалах справи. Поштові відправлення від 04.04.2024 були отримані позивачем - 06.05.2024.
Отже, спір між сторонами виник з підстав обґрунтованості нарахування відповідачем суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020 - 2024 роки.
Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною першою статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються нормами Податковим кодексом України (далі - ПК України).
Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України визначено, що платник податку зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно із п. 36.1 - 36.3 ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
За змістом п. 10.1 ст. 10, п. 265.1 ст. 265 ПК України податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та плата за землю є податком на майно та належать до місцевих податків.
Стаття 266 ПК України регулює питання, пов`язані з податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Так, згідно із пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 261 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (пп. 266.2.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України).
Відповідно до пп. 14.1.129-1 п. 14.1 ст. 14 ПК України об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, їх складові частини, що не є об`єктами житлової нерухомості.
До об`єктів нежитлової нерухомості відносяться: а) будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку; б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей; в) будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування; г) гаражі - гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки; ґ) будівлі промислові та склади; д) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки); е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо; є) інші будівлі.
В силу положень пп. 266.3.1 ст. 266 цього ж кодексу базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.
Відповідно до положення пп. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування (пп. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України).
Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (пп. 266.6.1 п. 266.6 ст. 266 ПК України).
Згідно із пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:
а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів «а» або «б» підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;
б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів «а» або «б» підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;
в) за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту «в» підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;
г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів «б» і «в» цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості.
Відповідно до пп. 266.7.2. п. 266.7 ст. 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з пп. 266.7.1 п. 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).
Підпунктом 266.7.3 п. 266.7 ст. 266 ПК України визначено, що платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за своєю податковою адресою для проведення звірки даних щодо: об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку; розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку; права на користування пільгою із сплати податку; розміру ставки податку; нарахованої суми податку.
У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за своєю податковою адресою платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).
Відповідно до пп. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 ПКУкраїни податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
Підставою для нарахування податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2020-2024 роки стали дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Так, згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна позивач є власником об`єктів житлової та нежитлової нерухомості.
Об`єктами житлової нерухомості, які належать позивачу на праві власності та на які податковим органом нараховано податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки є:
- житловий будинок, загальною площею 39,7 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , державна реєстрація права власності 22.11.2010, частка власності 1;
- квартира, загальною площею 29,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , державна реєстрація права власності 30.11.2018, частка власності 1/3 9,87 кв.м;
- квартира, загальною площею 98,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , державна реєстрація права власності 11.10.2006, частка власності 1;
- квартира, загальною площею 41,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 , державна реєстрація права власності 30.09.2022, частка власності 1.
За житловий будинок, загальною площею 39,7 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , державна реєстрація права власності 22.11.2010, частка власності 1, Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийняті:
За квартиру, загальною площею 29,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , державна реєстрація права власності 30.11.2018, частка власності 1/3 9,87 кв.м, Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийняті:
За квартиру, загальною площею 98,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , державна реєстрація права власності 11.10.2006, частка власності 1, Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийняті:
За квартиру, загальною площею 41,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 , державна реєстрація права власності 30.09.2022, частка власності 1, Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийняті:
Водночас, з матеріалів справи вбачається, що податковим органом позивачу було нараховано податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки також і на такі об`єкти житлової нерухомості, як:
- житловий будинок, загальною площею 269,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , державна реєстрація права власності 01.01.2001, частка власності 1;
- квартиру, загальною площею 75,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_8 , державна реєстрація права власності 26.12.2006, частка власності 1;
- квартиру, загальною площею 92,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_9 , державна реєстрація права власності 17.03.2007, частка власності 1.
За житловий будинок, загальною площею 269,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , державна реєстрація права власності 01.01.2001, частка власності 1, Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийняті:
За квартиру, загальною площею 75,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_8 , державна реєстрація права власності 26.12.2006, частка власності 1, Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийняті:
За квартиру, загальною площею 92,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_9 , державна реєстрація права власності 17.03.2007, частка власності 1, Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийнято:
Отже, починаючи з 03.10.2018 власником квартири, яка є об`єктом оподаткування ( АДРЕСА_9 ) є ОСОБА_2 , що узгоджується із інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна та договором купівлі-продажу квартири зареєстрованого в реєстрі №2332.
Отже, починаючи з 18.05.2019 власником квартири, яка є об`єктом оподаткування ( АДРЕСА_8 ) є ОСОБА_3 , що узгоджується із інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна та договором купівлі-продажу квартири, зареєстрованого в реєстрі №3636.
Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Крім того, з довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, вбачається, що в останніх відсутні відомості щодо права власності позивача на житловий будинок, загальною площею 269,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України, платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Необхідною умовою виникнення обов`язку зі сплати податку є наявність у особи права власності на об`єкт нерухомості, який існує як об`єкт цивільних прав. У разі відсутності права власності або фактичного припинення існування об`єкта нерухомого майна відсутній і сам об`єкт оподаткування в розумінні статті 266 ПК України.
Контролюючий орган при визначенні податкових зобов`язань повинен виходити з достовірних даних щодо наявності у платника права власності на конкретний об`єкт нерухомості та його характеристик. Якщо ж об`єкт фактично припинив існування, а право власності на нього не зареєстроване за позивачем у спірний період, покладення на нього обов`язку зі сплати податку суперечить вимогам податкового законодавства.
Такі висновки узгоджуються з приписами ст. 266 ПК України та принципом індивідуальної відповідальності платника податків лише за наявності передбаченого законом об`єкта оподаткування.
Отже, зміна власника майна, яке є об`єктом оподаткування, змінює платника такого майна.
Таким чином, визначення позивача як платника податків за вказаними об`єктами нерухомості є не законним та не обґрунтованим, у зв`язку з чим податковий орган безпідставно нарахував позивачу податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки на такі об`єкти житлової нерухомості, як:
- квартиру, загальною площею 75,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_8 ;.
- квартиру, загальною площею 92,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_9 , а також
- житловий будинок, загальною площею 269,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Щодо правомірності інших податкових повідомлень рішень, якими нараховано податок на об`єкти житлової нерухомості, суд зазначає наступне.
Так, рішенням Дніпровської міської ради від 06.12.2017 №12/27 «Про встановлення ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території м. Дніпро» ставку податку встановлено у розмірі 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
Додатком №2 до вказаного рішення встановлений перелік пільг для фізичних і юридичних осіб, наданих відповідно до пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України, зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Зокрема, житлова нерухомість, що перебуває у власності фізичних осіб платників податку, а саме: квартира/квартири, незалежно від їх кількості, з площею від 60 кв.м. до 85 кв.м. оподатковується податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за нульовою ставкою (оподатковується на загальних підставах площа, що перевищує 85 кв.м.).
Рішенням Дніпровської міської ради від 23.05.2018 №4/32 внесено зміни до рішення міської ради від 06.12.2017 №12/27, примітка 2 додатка 1 викладена у редакції, відповідно до якої житлова нерухомість, що перебуває у власності фізичних осіб - платників податку, а саме: квартира/квартири, їх частки, загальна площа яких сумарно не перевищує 85 кв.м., оподатковується податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за нульовою ставкою. Якщо житлова нерухомість, що перебуває у власності фізичних осіб - платників податку, а саме: квартира/квартири, їх частки, незалежно від кількості, загальна площа яких сумарно перевищує 85 кв.м., то таке перевищення оподатковується податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на загальних підставах.

Рішенням Дніпровської міської ради №10/7 від 26.05.2021 «Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №12/27 «Про ставки та пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території міста» (набрало чинності з 01.01.2022), викладено у новій редакції Додатки 1 та 2.

Таким чином, з січня 2022 року міська рада своїми рішеннями зменшила податкові пільги щодо податку на нерухомість, а саме: прибрала нульову ставку щодо площі квартир до 85 кв.м.

Разом з тим, в цьому випадку суд вважає безпідставними посилання позивача на Примітку 2 додатку 1 до рішення Дніпровської міської ради від 23.05.2018 року №4/32, про встановлення на території Дніпра пільги з оподаткування за нульовою ставкою для квартир площею від 60 кв. метрів до 85 кв. метрів, оскільки житлова нерухомість, яка належить позивачу має різні типи об`єкта житлової нерухомості (квартири та житлові будинки).

Судом встановлено, що контролюючим органом при розрахунку податку за нерухоме майно, враховані норми Податкового кодексу та пільги по житловій нерухомості (квартири, житловий будинок) у вигляді зменшення бази оподаткування на 180 кв. метрів до загальної площі об`єктів житлової нерухомості, що підтверджується у розрахунках податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020-2024 роки.

Разом з тим, щодо правильності визначення контролюючим органом податкового зобов`язання обчисленого із його загальної площі 627,57 кв.м, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось судом, пп.266.3.1, 266.3.2 п.266.3 ст.266 ПК України передбачено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

З матеріалів справи вбачається, що сумарна площа об`єктів житлової нерухомості, що належали позивачу у 2020 2023 роках складала (9,87 + 98,6 + 39,7) = 148,17 кв.м, а 2024 року (9,87 + 98,6 + 48,1 + 39,7) = 196,27 кв.м.

Однак, як встановлено судом зі змісту оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, а також зі змісту розрахунків податку за наведені періоди, контролюючим органом було проведено обчислення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки із загальної площі житлової нерухомості 627,57 кв. м. = (269,6 кв.м + 39,7 кв.м +29,6 кв.м /3 + 75,8 кв.м + 98,6 кв.м + 92,2 кв.м + 41,8 кв. м), що підтверджено і представником відповідача у відзиві на позов.

Таке нарахування контролюючим органом є безпідставним та не обґрунтованим, оскільки нарахування у наведений спосіб суперечить нормам пп.266.3.1, 266.3.2 п.266.3 ст.266 ПК України, якими передбачено, що обчислення податку має здійснюватися лише за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Як вже зазначалось, суми податку саме з об`єктів/об`єкта нежитлової нерухомості мають обчислюватися виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку ч.2 п.п.266.7.1 п.266.7 ст.266 ПК України.

Обчислення спірного податку у наведений спосіб за оспорюваними податковими повідомленнями-рішеннями, контролюючим органом проведено не було, відповідні розрахунки відсутні та таких доказів у ході розгляду справи суду відповідачем не надано.

За викладених обставин та враховуючи, що контролюючим органом обчислення суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за періоди 2020 - 2024 роки за оспорюваними податковими повідомленнями-рішеннями проведено не правильно із загальної площі 627,57 кв.м. (без використання даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; без урахування способу та порядку обчислення податку саме за об`єкти нежитлової нерухомості, виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку), тобто, всупереч вимогам п.п.266.3.1, 266.3.2 п.266.3, п.п.266.4.1 п.266.4, ч.2 п.п.266.7.1 п.266.7 ст.266 ПК України, у зв`язку з чим суд доходить висновку, що такі податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Включення до загальної площі житлових приміщень площ квартир, які вже не перебували у власності позивача, вплинуло, в тому числі на визначення оподаткованої площі кожного з об`єктів оподаткування, а також на розподілення суми податку. Так, розподілення суми податку контролюючим органом здійснено непропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості.

Зазначені обставини є самостійною підставою для скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

При цьому, суд критично оцінює доводи представника відповідача з приводу того, що позивач у разі виявлення розбіжностей між даними податкового органу та даними підтвердженими оригіналами відповідних документів на право власності має право звернутися із заявою про перерахунок суми податку, оскільки наведені обставини не звільняють відповідача (як суб`єкта владних повноважень) від обов`язку обчислювати відповідний податок на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, до якого посадові особи контролюючого органу мають доступ.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення №0-0462-UA0034205 від 15.04.2025 за 2020 рік на суму 259,77 грн, №0-0466-UA0034205 від 04.04.2024 за 2021 рік на суму 330,01 грн, №0-0466-UA0034205 від 04.04.2024 за 2022 рік на суму 902,57 грн, №0-0466-UA0034205 від 04.04.2024 за 2023 рік на суму 984,49 грн, №0-0462-UA0034205 від 15.04.2025 за 2024 рік на суму 1 005,12 грн, №0-0462-UA0033698 від 15.04.2025 за 2020 рік на суму 484,21 грн, №0-0462-UA0033698 від 15.04.2025 за 2024 рік на суму 599,53 грн, №0-0462-UA0033698 від 15.04.2025 за 2020 рік на суму 4 838,80 грн, №0-0462-UA0033698 від 15.04.2025 за 2024 рік на суму 5 991,21 грн, №0-0466-UA0033698 від 04.04.2024 за 2023 рік на суму 2 396,79 грн, №0-0462-UA0033698 від 15.04.2025 за 2024 рік на суму 2 539,88 грн, про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020-2024 роки, прийняті відповідачем протиправно та не обґрунтовано, у зв`язку з чим останні підлягають скасуванню, а позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Щодо правомірності нарахування податкових зобов`язань стосовно об`єктів нежитлової нерухомості, суд зазначає наступне.

Об`єктом нежитлової нерухомості, який належать позивачу на праві власності та на який податковим органом нараховано податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки є:

нежитлове приміщення: загальною площею 832,1 кв.м, а саме: будівлі та споруди, загальною площею 767,1кв.м та мийка автомобілів площею 65,0 кв.м, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Янгеля академіка, буд. 42, дата державної реєстрації права власності 14.03.2018, частка власності 27/100 224,7 кв.м., за який Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийняті:

- податкове повідомлення-рішення №0-0462-UA0033698 від 15.04.2025, яким визначено суму податкового зобов`язання за 2020 рік у розмірі 12 248,53 грн;

- податкове повідомлення-рішення №0-0466-UA0033698 від 04.04.2024, яким визначено суму податкового зобов`язання за 2022 рік у розмірі 18 389,41 грн;

- податкове повідомлення-рішення №0-0466-UA0033698 від 04.04.2024, яким визначено суму податкового зобов`язання за 2023 рік у розмірі 14 216,43 грн;

- податкове повідомлення-рішення №0-0462-UA0033698 від 15.04.2025, яким визначено суму податкового зобов`язання за 2024 рік у розмірі 15 065,17 грн.

Судом встановлено, що будівлі та споруди літ. А1-1 поз. №8-20, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , є гаражами та відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК-018-2000, який призначений для використання всіма суб`єктами господарювання України, в тому числі контролюючими органами відноситься до групи «Будівлі транспорту та зв`язку» та належить до коду 124, що включає підклас: 1242 «Будівлі гаражів».

Згідно рішення Дніпровської міської ради від 06.12.2017р. №12/27 «Про ставки та пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території міста» з 2018 року встановлені ставки податку, які діяли у 2020-2021 роках, зі змісту Додатку 1 до якого, вбачається, що ним визначені ставки цього податку, та у розділі «Класифікація будівель і споруд» 124 «Будівлі транспорту та засобів зв`язку» 1242.1 «гаражі наземні» для фізичних осіб встановлена ставка податку у зоні 1 - 1,000%, у зоні 2 - 0,500%.

При цьому, у Примітці 1 до згаданого Додатку 1 рішення міської ради наведений перелік вулиць, яка належать до зони 1 та зазначено, що до зони 2 належить вся інша територія міста, яка не увійшла до зони 1.

Як свідчить зміст Примітки 1, вул. Янгеля академіка, будинок 42, м. Дніпро (де розташоване нежитлове приміщення (гаражі), які належать на праві власності позивачу) у перелік до зони 1 не увійшла.

Відтак, нежитлові приміщення за цією адресою мають оподатковуватися податком за ставкою зони 2, що становить 0,500%.

Разом з тим, при обчисленні контролюючим органом згаданого податку за 2020 рік позивачу за нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (нежитлові приміщення - гаражі) було застосовано ставку податку 1,00 відсоток, що підтверджується змістом копії оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №0-0462-UA0033698 від 15.04.2025 за 2020 рік на суму 12 248,53 грн.

При цьому, жодних доказів, які б свідчили про правомірність обчислення податку позивачу із застосуванням ставки податку 1,00% замість 0,500% від мінімальної заробітної плати за спірним податковим рішенням, відповідачем суду не надано.

Таким чином, суд доходить висновку, що застосування відповідачем при обчисленні ставки податку за 2020 рік у розмірі 1,00 %, замість 0,5% суперечить ставці податку, встановленій вищенаведеним рішенням органу місцевого самоврядування, у зв`язку з чим, з підстав неправильності обчислення суми податку, податкове повідомлення-рішення №0-0462-UA0033698 від 15.04.2025 за 2020 рік на суму 12 248,53 грн, підлягає визнанню судом протиправним та скасуванню, як наслідок позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо правильності обчислення ставки податку за податковими повідомленнями-рішеннями №0-0466-UA0033698 від 04.04.2024 за 2023 рік на суму 14 216,43 грн та №0-0462-UA0033698 від 15.04.2025 за 2024 рік на суму 15 065,17 грн, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, згідно змісту копій оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, а також копій розрахунків до них, контролюючим органом позивачу обчислено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, виходячи зі ставки податку 0,750% від мінімальної заробітної плати за 1 кв. метр, що відповідає коду 1242.1 «гаражі наземні» та Примітці 3 Додатку 1 до рішення міської ради від 13.07.2022р. №2/24.

Наведене рішення міської ради від 13.07.2022р. №2/24 набрало чинності з 01.01.2023р. та діє тимчасово, протягом дії воєнного стану на території України та 12 місяців після місяця, в якому буде припинено або скасовано воєнний стан на території України пункт 2 згаданого рішення міської ради.

Так, у цьому рішенні міської ради зазначено, що за кодом 1242.1 «гаражі наземні» ставки податку для фізичних осіб поділені на три зони, а саме: 1 зона - 0,750%, 2 зона -0,750%, 3 зона - 0,370%.

Проте, зазначене рішення міської ради від 13.07.2022р. №2/24, яке діяло і у 2024 році, не містить інформації щодо віднесення вулиць, площ, провулків міста Дніпра до відповідних зон.

При цьому, пунктом 2 рішення міської ради від 14.12.2022 року №6/31 встановлено, що вказаним рішенням затверджено перелік вулиць, площ та інших найменувань м. Дніпра по зонах.

Вказане рішення набрало чинності з 01.01.2023р. та діяло і у 2024 році (інших доказів учасниками справи суду не надано).

Судом встановлено, що за змістом розділів І та ІІ вказаного Переліку вулиць, площ та інших найменувань м. Дніпра по зонах, вул. Янгеля академіка (де розташований об`єкт нежитлової нерухомості позивача) не увійшли ні до зони І, ні до зони ІІ.

А згідно розділу Ш цього Переліку, зазначено, що усі вулиці, площі та найменування м. Дніпра (крім І та ІІ зон) віднесено до зони ІІІ.

Згідно Додатку 1 до рішення міської ради від 13.07.2022р. №2/24 за кодом 1242.1 «гаражі наземні» встановлено, що такі об`єкти нежитлової нерухомості (віднесені до зони Ш) оподатковуються за ставкою податку 0,370% від мінімальної заробітної плати за 1 кв. метр.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що нежитлове приміщення (гаражі) у комерційний цілях позивачем або будь-якими іншими особами не використовується та жодна діяльність позивачем в цьому приміщенні не ведеться, з огляду на те, що п.п.266.2.2 п.266.2 ст. 266 ПК України містить перелік об`єктів нерухомого майна, яке не є об`єктами оподаткування, проте позивачем у позові не наведено жодних підстав, які б звільняли об`єкт нежитлової нерухомості, який зазначений вище та належить позивачу від оподаткування таким податком, а також і відповідних доказів позивачем суду не надано.

Таким чином, суд доходить висновку, що за спірними податковими повідомленнями-рішеннями за 2023 2024 роки контролюючим органом було застосовано помилково та неправомірно ставку 0,750% замість 0,370%, у зв`язку із чим податкові повідомлення-рішення №0-0466-UA0033698 від 04.04.2024 за 2023 рік на суму 14 216,43 грн та №0-0462-UA0033698 від 15.04.2025 за 2024 рік на суму 15 065,17 грн є протиправними та такими, що підлягають скасуванню внаслідок неправильності обчислення ставки податку.

Також, суд звертає увагу контролюючого органу на те, що останній при обчисленні відповідного податку за вказані періоди безпідставно не врахував загальну площу об`єкта нежитлової нерухомості гараж 21,1 кв.м до сумарної площі об`єктів нежитлової нерухомості, який належить позивачу, що, в свою чергу, призвело до неправильного обчислення сум податку.

Щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0-0466-UA0033698 від 04.04.2024 за 2022 рік на суму 18 389,41 грн, суд зазначає наступне.

Разом з відзивом відповідачем було заявлено клопотання про залишення без розгляду позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0-0466-UA0033698 від 04.04.2024 за 2022 рік на суму 18 389,41 грн, оскільки останнє оскаржується у іншій справі №160/17497/25, яка перебуває в провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду. Отже, наявний спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Розглянувши заявлене клопотання, суд вважає, що останнє підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ч. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Зі змісту рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.11.2025 у адміністративній справі №160/17497/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Дніпровська міська рада про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, податкової вимоги, яке набрало законної сили 17.03.2026, вбачається, що останнім було визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №0-0466-UA0033698 від 04.04.2024, яким визначено суму податкового зобов`язання за 2022 рік у розмірі 18 389,41 грн;

За викладених обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду в частині вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0-0466-UA0033698 від 04.04.2024 за 2022 рік на суму 18 389,41 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову в розмірі 968,96 грн, що документально підтверджується платіжною інструкцією від 22.07.2025.

Враховуючи викладене, сплачений позивачем судовий збір за подачу позову до суду в сумі 968,96 грн підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Дніпропетровській області.

Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_13 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-а, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №0-0462-UA0033698 від 15.04.2025, яким визначено суму податкового зобов`язання за 2020 рік у розмірі 3 719,89 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №0-0466-UA0033698 від 04.04.2024, яким визначено суму податкового зобов`язання за 2021 рік у розмірі 4 725,67 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №0-0462-UA0033698 від 15.04.2025, яким визначено суму податкового зобов`язання за 2024 рік у розмірі 4 605,82 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №0-0462-UA0033698 від 15.04.2025, яким визначено суму податкового зобов`язання за 2020 рік у розмірі 13 230,64 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №0-0462-UA0033698 від 15.04.2025, яким визначено суму податкового зобов`язання за 2024 рік у розмірі 20 477,05 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №0-0462-UA0033698 від 15.04.2025, яким визначено суму податкового зобов`язання за 2024 рік у розмірі 5 602,33 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №0-0462-UA0034205 від 15.04.2025, яким визначено суму податкового зобов`язання за 2020 рік у розмірі 259,77 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №0-0466-UA0034205 від 04.04.2024, яким визначено суму податкового зобов`язання за 2021 рік у розмірі 330,01 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №0-0466-UA0034205 від 04.04.2024, яким визначено суму податкового зобов`язання за 2022 рік у розмірі 902,57 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №0-0466-UA0034205 від 04.04.2024, яким визначено суму податкового зобов`язання за 2023 рік у розмірі 984,49 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №0-0462-UA0034205 від 15.04.2025, яким визначено суму податкового зобов`язання за 2024 рік у розмірі 1 005,12 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №0-0462-UA0033698 від 15.04.2025, яким визначено суму податкового зобов`язання за 2020 рік у розмірі 484,21 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №0-0462-UA0033698 від 15.04.2025, яким визначено суму податкового зобов`язання за 2024 рік у розмірі 599,53 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №0-0462-UA0033698 від 15.04.2025, яким визначено суму податкового зобов`язання за 2020 рік у розмірі 4 838,80 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №0-0462-UA0033698 від 15.04.2025, яким визначено суму податкового зобов`язання за 2024 рік у розмірі 5 991,21 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №0-0466-UA0033698 від 04.04.2024, яким визначено суму податкового зобов`язання за 2023 рік у розмірі 2 396,79 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №0-0462-UA0033698 від 15.04.2025, яким визначено суму податкового зобов`язання за 2024 рік у розмірі 2 539,88 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №0-0462-UA0033698 від 15.04.2025, яким визначено суму податкового зобов`язання за 2020 рік у розмірі 12 248,53 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №0-0466-UA0033698 від 04.04.2024, яким визначено суму податкового зобов`язання за 2023 рік у розмірі 14 216,43 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №0-0462-UA0033698 від 15.04.2025, яким визначено суму податкового зобов`язання за 2024 рік у розмірі 15 065,17 грн.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0-0466-UA0033698 від 04.04.2024, яким визначено суму податкового зобов`язання за 2022 рік у розмірі 18 389,41 грн залишити без розгляду.

Стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (40005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17а, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_13 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 968,96 (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок) грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець