Справа № 480/5504/24
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2026-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2026 року Справа № 480/5504/24

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гелети С.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області, Кролевецького районного суду Сумської області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області, Кролевецького районного суду Сумської області, та, з урахуванням уточнених позовних вимог від 04.07.2024, просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Кролевецького районного суду Сумської області від 21 лютого 2024 року №07 к-ос «Про встановлення та виплату надбавки за вислугу років на державній службі» ОСОБА_1 , старшому секретарю суду Кролевецького районного суду Сумської області, у розмірі 30 відсотків посадового окладу;

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Сумській області здійснити з лютого 2024 перерахунок та виплату надбавки за вислугу років на державній службі ОСОБА_1 , старшому секретарю суду Кролевецького районного суду Сумської області відповідно до статті 52 Закону України «Про державну службу», а саме на рівні 3 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 50 відсотків посадового окладу, з урахуванням виплаченого.

В обґрунтування вимог позивач зазначає, що позивачка є державним службовцем, якій встановлено надбавку за вислугу років на державній службі у розмірі 48 відсотків. Водночас оскаржуваним наказом їй було встановлено надбавку за вислугу років у розмірі 30 відсотків посадового окладу, що обчислена з урахуванням вимог пункту 12 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 № 3460-IX. Позивачка вважає такий наказ протиправним, оскільки його положення не відповідають змісту частини першої статті 52 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII. У зв`язку з цим вона звернулася до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Від Кролевецького районного суду Сумської області надійшов відзив, в якому просить відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі, оскільки оплата праці державних службовців у 2024 році здійснюється з урахуванням Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», яким встановлено надбавку за вислугу років у розмірі 2% посадового окладу за кожний рік стажу, але не більше 30%. Відповідачем проведено класифікацію посад державної служби, погоджену Національним агентством України з питань державної служби, після чого внесено зміни до штатного розпису та збільшено посадові оклади. На підставі цього видано наказ про встановлення надбавки за вислугу років відповідно до вимог чинного законодавства та роз`яснень НАДС.

Позивач була ознайомлена з відповідними наказами, їх не оскаржувала та заперечень не подавала.

Крім того, відповідно до Бюджетного кодексу України, виплати можуть здійснюватися лише в межах бюджетних асигнувань, а порушення цього правила є незаконним.

Таким чином, відповідач діяв у межах повноважень, відповідно до вимог законодавства, а підстави для задоволення позову відсутні.

Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Сумській області відзиві на позовну заяву зазначило, що Державна судова адміністрація України є головним розпорядником бюджетних коштів, а її територіальні управління розпорядниками нижчого рівня, які здійснюють виплати лише в межах кошторису. Відповідно до статей 22, 23, 48 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі здійснюються виключно в межах бюджетних призначень.

Отже, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Сумській області не має правових підстав здійснювати нарахування або виплати понад межі бюджетних асигнувань. Нарахування надбавок за вислугу років здійснювалося відповідно до вимог Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» №3460-ІХ та відповідних наказів суду, з урахуванням встановлених обмежень.

Таким чином, дії відповідача є правомірними, здійсненими в межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством.

Відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та поновлено строк звернення до суду з цим позовом. Також провадження у даній справі зупинялося до розгляду Верховним Судом зразкової справи №240/7215/24.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач обіймає посаду, яка віднесена до державної служби у Кролевецькому районному суді Сумської області. Дані обставини не є спірними, сторонами не заперечуються.

Оскаржуваним наказом позивачці відповідно до абзацу другого пункту 12 розділу Прикінцеві положення Закону України від 09.11.2023 року № 3460-ІХ "Про держаний бюджет" розраховано надбавку за вислугу років у розмірі 2% посадового окладу за кожний рік стажу, але не більше 30%.

Вважаючи зазначений наказ протиправним та таким, що не відповідає вимогам статті 52 Закону України «Про державну службу», відповідно до якої надбавка за вислугу років встановлюється у розмірі 3 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 50 відсотків посадового окладу, позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно із ч.2ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус державного службовця та відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає Закон № 889-VIII.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону № 889-VIII державний службовець має право, зокрема, на оплату праці залежно від займаної посади, результатів службової діяльності, стажу державної служби, рангу та умов контракту про проходження державної служби (у разі укладення).

Згідно з частиною першою статті 46 Закону № 889-VIII стаж державної служби дає право на встановлення державному службовцю надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Частинами першою, другою статті 50 Закону № 889-VIII передбачено, що держава забезпечує достатній рівень оплати праці державних службовців для професійного виконання посадових обов`язків, заохочує їх до результативної, ефективної, доброчесної та ініціативної роботи. Заробітна плата державного службовця складається з: посадового окладу; надбавки за вислугу років; надбавки за ранг державного службовця; премії (у разі встановлення).

Таким чином, заробітна плата державного службовця складається із сталих складових, які є фіксованою виплатою та, по суті, основною винагородою за виконання посадових обов`язків, а також факультативної складової, яка залежить від особистого внеску державного службовця в загальний результат роботи державного органу, є винагородою за ініціативну роботу, своєчасне і якісне виконання завдань, виконання додаткового обсягу завдань.

Надбавка за вислугу років є складовою обов`язкової частини заробітної плати державного службовця та згідно із частиною першою статті 46 Закону №889-VIII обумовлена досягненням особою певного стажу державної служби.

Відповідно до статті 52 Закону № 889-VIII надбавка за вислугу років на державній службі встановлюється на рівні 3 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 50 відсотків посадового окладу.

Водночас 01 січня 2024 року набрав чинності Закон №3460-ІХ, у пункті 10 розділу «Прикінцеві положення» якого законодавець визначив, що у 2024 році оплата праці державних службовців здійснюється на основі класифікації посад, крім державних органів, зазначених у пунктах 20-22 цього розділу.

Відтак, пунктом 10 розділу «Прикінцеві положення» Закону № 3460-IX установлено, що у 2024 році оплата праці державних службовців здійснюється на основі класифікації посад, крім державних органів, зазначених у пунктах 20-22 цього розділу.

Згідно з пунктом 12 розділу «Прикінцеві положення» Закону № 3460-IX у 2024 році заробітна плата державного службовця державного органу, який провів класифікацію посад державної служби, складається з посадового окладу, надбавки за ранг державного службовця, надбавки за вислугу років, місячної або квартальної премії, компенсації за додаткове навантаження та за вакантною посадою, грошової допомоги, що виплачується з наданням щорічної основної оплачуваної відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та інших доплат, передбачених законами України.

Надбавка за вислугу років на державній службі встановлюється на рівні 2 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 30 відсотків посадового окладу.

Норми Закону № 889-VIII щодо умов та порядку оплати праці державних службовців застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Спірні правовідносини у даній справі виникли у зв`язку із встановленням позивачу у 2024 році надбавки за вислугу років у розмірі 2% посадового окладу за кожний рік стажу, але не більше 30%.

Таким чином, визначальним для розгляду цієї справи є рішення питання про те, які норми підлягають застосуванню під час визначення розміру надбавки за вислугу років: законодавства про державну службу чи про державний бюджет.

Дане питання вирішувалося під час розгляду Верховним Судом зразкової справи №240/7215/24, до розгляду якої зупинялося провадження у даній справі, та за наслідком розгляду якої ухвалено постанову Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2026 року.

Велика Палата Верховного Суду від 19.02.2026 у зразковій справі № 240/7215/24 виснувала, що нарахування та виплата у 2024 році державним службовцям надбавки за вислугу років має відбуватися з урахуванням вимог пункту 12 розділу «Прикінцеві положення» Закону № 3460-IX на рівні 2 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 30 відсотків посадового окладу. Зміни щодо розміру надбавки за вислугу років на державній службі в сукупності зі збільшенням посадового окладу не є проявом очевидного свавілля та в кінцевому результаті не призвели до реального порушення будь-яких прав позивачки як державного службовця. Саме лише зменшення розміру надбавки за вислугу років на державній службі не спричинило звуження соціальних гарантій і зменшення загального розміру грошової винагороди, а є складовим елементом послідовного та виваженого підходу держави до поступового підвищення конкурентоспроможності заробітних плат на посадах державної служби.

Частиною п`ятою статті 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи предмет спору, суд зазначає, що дана справа є типовою, а тому враховує відповідні висновки Великої Палати Верховного Суду при її розгляді.

А отже нарахування та виплата у 2024 році державним службовцям надбавки за вислугу років має здійснюватися з урахуванням вимог пункту 12 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 № 3460-IX.

Також суд звертає увагу, що вказана норма неконституційною у встановленому законом порядку не визнавалася, а отже, підлягла застосуванню відповідачем стосовно позивача.

Згідно частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи наведені обставини в їх сукупності та висновки Великої Палати Верховного суду у вищенаведеній зразковій справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 6, 9, 73-80, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області, Кролевецького районного суду Сумської області щодо визнання протиправним та скасування наказу Кролевецького районного суду Сумської області від 21 лютого 2024 року №07 к-ос «Про встановлення та виплату надбавки за вислугу років на державній службі» ОСОБА_1 , старшому секретарю суду Кролевецького районного суду Сумської області, у розмірі 30 відсотків посадового окладу; зобов`язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області здійснити з лютого 2024 перерахунок та виплату надбавки за вислугу років на державній службі ОСОБА_1 , старшому секретарю суду Кролевецького районного суду Сумської області відповідно до статті 52 Закону України «Про державну службу», а саме на рівні 3 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 50 відсотків посадового окладу, з урахуванням виплаченого відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя С.М. Гелета