Справа № 300/9317/25
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2026-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

"27" березня 2026 р. справа № 300/9317/25

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Остап`юка С.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про відвід судді у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Міністерство оборони України про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 29.12.2025 через систему "Електронний суд" звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Міністерство оборони України про визнання протиправним та скасування наказу.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.01.2026 дану позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України та надано десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

15.01.2026 позивачем зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху недоліки усунуто, відтак ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.01.2026 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, яке буде проводитися без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

20.03.2026 позивачем через підсистему "Електронний суд" подано заяву про відвід судді Микитюка Р.В., яка мотивована тим, що позивач не згідний з ухвалою суду від 18.03.2026 про відмову у задоволенні заяви позивача про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Також зазначає, що сукупність взаємопов`язаних обставин, які проявилися у перебігу розгляду цієї справи та які з позиції об`єктивного спостерігача дають підстави сумніватися, що справа й надалі розглядатиметься без наперед сформованого ставлення до процесуальної позиції позивача. Звертає увагу на те, що підставою для відводу є послідовна сукупність, одновекторність і логічний зв`язок між ними, зокрема, спочатку позов було залишено без руху через нібито відсутністю вказівку щодо сторони третьої особи, хоча така вказівка в позові була, далі при відкритті провадження суд не надав жодної належної процесуальної реакції на подані із позовом клопотання про загальне провадження та витребування доказів, потім повторне клопотання про перехід у загальне провадження було відхилено із твердженням, що воно взагалі не містить обґрунтування, хоча таке обґрунтування фактично було викладене, після цього позивач був змушений вдруге звертатися із клопотанням про витребування доказів і лише тоді суд відреагував, а насамкінець, коли після витребування матеріалів з`явилася реальна можливість конкретизувати предмет допиту свідків, суд послався на те, що розгляд по суті вже розпочався і тому свідків допитувати не можна, додатково заявивши, що письмових доказів достатньо. Вказані обставини, на переконання позивача, викликають сумніви щодо неупередженості судді у даній справі, а тому відповідно до статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя підлягає відводу.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.03.2026 визнано необґрунтованим відвід судді Микитюка Р.В., а адміністративну справу № 300/9317/25 передано для вирішення питання про відвід судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу і визначається в порядку, встановленому частиною 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.03.2026 визначено головуючого суддю Остап`юка С.В.

Вирішуючи питання про відвід судді Микитюка Р.В., суд виходить з наступного.

Згідно частин 3 та 4 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України, питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до частини 8 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Згідно вказаного припису процесуального закону, заява про відвід судді вирішена в порядку письмового провадження.

За наслідками розгляду вищевказаної заяви, суд дійшов висновку про відсутність підстав з наведених в заяві обставин для відводу головуючого судді у справі.

Статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено вичерпний перелік підстав для відводу судді.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України Про судоустрій та статус суддів, здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя не може брати участь в розгляді адміністративної справи та підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини 4 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України не згода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Частиною 4 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що заявник звільняється від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу виключно у випадку встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-3, 5 частини 1 статті 36, статті 37 цього Кодексу.

Однак, в заяві про відвід судді обставини, визначені пунктами 1-3, 5 частини першої статті 36, статтею 37 Кодексу адміністративного судочинства України, не зазначені, та, як наслідок, на позивача покладений обов`язок доведення підставності сумніву в неупередженості або об`єктивності судді, з посиланням на конкретні факти, які мають бути підтверджені відповідними доказами.

При цьому, заявником жодного доказу існування будь-яких обставин, які викликають у нього аргументований сумнів у неупередженості або об`єктивності судді в заяві не наведено та суду не надано, а незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Як наслідок, суд приходить до висновку, що заява позивача про відвід судді Микитюка Р.В. задоволенню не підлягає, оскільки, не містить обґрунтованих підстав для відводу судді.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 36, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви про відвід судді Микитюка Р.В. в справі № 300/9317/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Міністерство оборони України про визнання протиправним та скасування наказ.

Ухвала окремо не оскаржується, заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Суддя Остап`юк С.В.