Справа № 420/5044/26
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2026-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5044/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса 65012) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУ ПФУ), в якому позивач просить суд: - визнати протиправними дії відповідача щодо застосування коефіцієнтів, передбачених ст.30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 року» та п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 року №1778, при перерахунку та виплати йому пенсії з 01.01.2026 року;- зобов`язати ГУ ПФУ здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років на підставі довідки Міністерства юстиції України станом на 01.01.2022 року, виданої на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.09.2024 року по справі №420/17953/24, в розмірі 90% грошового забезпечення, без застосування обмежень максимального розміру пенсії та коефіцієнтів зменшення пенсії, передбачених ст.30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 року» та п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 року №1778 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану» з урахуванням раніше виплачених сум.

Позивач зазначив, що він перебуває на обліку в ГУ ПФУ та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262).

Неодноразово звертався до суду за захистом порушений пенсійних прав відповідачем. Рішеннями судів визнано його право на нарахування та отримання пенсії з розрахунку 90% грошового забезпечення без обмежень максимальним розміром.

З 01.01.2026 у зв`язку зі зміною правового регулювання пенсійного забезпечення статтею 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» та п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 №1778 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану» до його пенсії відповідачем застосовані понижуючі коефіцієнти до розміру пенсії, в результаті чого розмір її зніжений.

На думку позивача, його пенсію обмежили протиправно. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016року № 7-рп/2016 та практику Верховного Суду .

Ухвалою суду від 24.02.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У наданому до суду відзиві на позов відповідач просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що безпідставною є вимога позивача стосовно виплати пенсії без обмеження її максимального розміру, оскільки згідно із статтею 2 Закону України від 08.07.2011 № 3668 Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи максимальний розмір пенсій (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України № 2262, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Зазначений Закон є чинним з 1 жовтня 2011 року та неконституційним не визнавався.

Також представник відповідача зазначив про постанову КМУ №1 від 03.01.2025 прийняту відповідно до статті 46 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" Кабінет Міністрів України, якою Уряд визначив розміри і порядок застосування обмежувальних коефіцієнтів до спеціальних пенсій та вважає, що до пенсії позивача вказані обмежувальні коефіцієнти застосовані правомірно.

Справу розглянуто у письмовому провадженні.

Судом встановлено, що позивач отримує пенсію відповідно до Закону України №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно з відомостями автоматизованої системи діловодства суду позивач неодноразово звертався до суду за захистом порушених ГУ ПФУ його пенсійних прав, у тому числі щодо протиправного обмеження максимального розміру пенсії.

Так, рішеннями Одеського окружного адміністративного суду від 02.08.2023 року у справі №420/12893/23 визнано протиправними дії ГУ ПФУ та зобов`язано ГУ ПФУ здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі довідки Міністерства юстиції України від 31.03.2023 року № 39403/16.3.2/12-23, в розмірі 90 відсотків грошового забезпечення та без застосування обмежень максимального розміру пенсії, починаючи з 07 березня 2018 року та з урахуванням здійснених раніше виплат.

Рішеннями Одеського окружного адміністративного суду від 01.10.2024 року у справі №420/20961/24 визнано протиправними дії ГУ ПФУ та зобов`язано ГУ ПФУ провести з 01.02.2019, 01.02.2020, 01.02.2022 років перерахунок пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а також усіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення в розмірах та на підставі довідок про розмір грошового забезпечення для обчислення № 16-42/49, № 16-42/50, № 16-42/51 від 01.05.2024 р. виданих Міністерством юстиції України, в розмірі 90 відсотків грошового забезпечення без застосування обмежень максимального розміру пенсії, з урахуванням здійснених раніше виплат.

Рішеннями Одеського окружного адміністративного суду від 02.06.2025 року у справі №420/12044/25 визнано протиправними дії ГУ ПФУ та зобов`язано ГУ ПФУ здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі довідок Міністерства юстиції України станом на 01.01.2019 року, 27.03.2020 року та 01.01.2022 року, виданих на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.09.2024 року по справі №420/17953/24, та надісланих Головному управлінню ПФУ в Одеській області листом від 21.02.2025 №26766/169-9.2.1-25/16.3.2, без застосування обмежень максимального розміру пенсії та коефіцієнтів зменшення пенсії, передбачених статтею 46 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" та пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 року № 1"Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану", з урахуванням здійснених раніше виплат.

Згідно з розрахунком пенсії позивача станом на 01.01.2026 року здійсненим на виконання рішення суду підсумок пенсії (з надбавками, індексацією) складає 309483,09грн.

У той же час за розрахунком щодо нарахування та виплати пенсії позивачу з електронного кабінету до розміру пенсії позивача застосовані положення ст.30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 року» та п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 року №1778 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану».

Предметом спірних правовідносин є застосування до розміру пенсії позивача обмежуючих коефіцієнтів згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 року №1778.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Частиною 1 статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Частинами 1,2 ст. 63 Закону №2262-ХІІ встановлено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Згідно з ч. 4 ст. 63 Закону №2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Пенсії військовослужбовців при будь-якому перерахунку не підлягають обмеженню, оскільки обмеження пенсій військовослужбовців встановлювались ч.7 ст.43 Закону України №2262-ХІІ, проте вказані рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), тобто з 20.12.2016 року положення ч.7 ст.43 Закону є такими, що втратили чинність.

Вказаний висновок сформований в постановах Верховного Суду від 16.04.2020 року у справі №620/1285/19, від 09.11.2020 року у справі №813/678/18, від 09.02.2021 року у справі №640/2500/18, від 25.01.2024 року у справі №300/2754/23 та в силу приписів до ч.5 ст.242 КАС України підлягає врахуванню при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Верховний суд неодноразово зазначав, що згідно з ч.3 ст.7 КАС України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема, Закон України №2262-ХІІ.

Статтею 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення (п.6 ч.1 ст.92).

Частиною другою статті 64 Конституції України встановлено, що в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Відповідно до статті 3 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ /надалі Указ № 64/2022/, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Отже, у період дії в Україні воєнного стану, введеного Указом № 64/2022, не обмежується конституційне право громадян на соціальний захист, передбачене статтею 46 Конституції України.

Відповідно до ч.3 ст.1-1 Закону №2262-ХІІ зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У рішеннях від 09.07.2007 № 6-рп/2007, від 22.05.2008 № 10-рп/2008 та від 30.11.2010 № 22-рп/2010 Конституційний Суд України дійшов висновку, що законом про Державний бюджет України не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об`єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві; у разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх нечинними мають використовуватися окремі закони.

В абзацах 2 та 3 пункту 4 мотивувальної частини рішення від 28.08.2020 № 10-р/2020 зазначено, що виходячи з того, що предмет регулювання Бюджетного Кодексу України, так само, як і предмет регулювання законів України про Державний бюджет України на кожний рік, є спеціальним, що обумовлено положеннями п.1 ч.2 ст.92 Основного Закону України, Конституційний Суд України в Рішенні від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 дійшов висновку, що Кодексом не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію або скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України (абз.8 пп.2.2 п. 2 мотивувальної частини). Ураховуючи викладене, Конституційний Суд України вкотре наголошує на тому, що скасування чи зміна законом про Державний бюджет України обсягу прав і гарантій та законодавчого регулювання, передбачених у спеціальних законах, суперечить ст.6, ч.2 ст.19, ст.130 Конституції України.

Відповідно до ч.3 ст. 8 Конституції України норми Конституції України є нормами прямої дії.

Згідно з ч.3 ст.7 КАС України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

У разі суперечності між правовими нормами Закону України про Державний бюджет України та правовими нормами спеціальних законів України, якими врегульовано ті ж самі правовідносини, застосуванню підлягають правові норми спеціальних законів України.

Між тим, КМУ прийняв постанову КМУ №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» від 03.01.2025 року, яка встановлювала обмежувальні коефіцієнтів до спеціальних пенсій.

Питання правомірності застосування положень постанови КМУ №1 до пенсій призначених відповідно до Закону № 2262-XII неодноразово були предметом розгляду Верховного Суду.

Так, ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06.02.2025 року відмовлено у відкритті провадження за поданням судді Харківського окружного адміністративного суду Полях Н.А про розгляд Верховним Судом як зразкової справи №520/909/25, в якій позивач, крім іншого, просив зобов`язати ГУ ПФУ виплатити йому без обмеження граничним (максимальним) розміром та без застосування до суми перевищення коефіцієнту, визначеного постановою Кабінету Міністрів України №1.

Колегія суддів в даній ухвалі, звернула увагу на те, що Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію щодо застосування норм права у спорах, пов`язаних з обмеженням максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ. Зокрема, у постановах від 16.12.2021 у справі № 400/2085/19, від 20.07.2022 у справі №340/2476/21, від 25.07.2022 у справі № 580/3451/21, від 30.08.2022 у справі №440/994/20, від 17.03.2023 у справі № 340/3144/21 та інших Верховний Суд дійшов висновку про те, що у правовідносинах щодо призначення та перерахунку пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ норми зазначеного закону підлягають застосуванню з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016, у зв`язку з чим будь-яке обмеження максимального розміру зазначених пенсій є протиправним.

У постанові Верховного Суду від 15.07.2025 року по справі №160/6306/25 щодо правомірності застосування положень постанови КМУ №1 вказано, що Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію щодо застосування норм права у спорах, пов`язаних з обмеженням максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ . Зокрема, у постановах від 16.12.2021 у справі №400/2085/19, від 20.07.2022 у справі №340/2476/21, від 25.07.2022 у справі №580/3451/21, від 30.08.2022 у справі №440/994/20, від 17.03.2023 у справі №340/3144/21 та інших Верховний Суд дійшов висновку про те, що у правовідносинах щодо призначення та перерахунку пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ норми зазначеного закону підлягають застосуванню з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016року, у зв`язку з чим будь-яке обмеження максимального розміру зазначених пенсій є протиправним.

Проте 30.12.2025 року КМУ прийняв постанову №1778 від 30.12.2025 року, якою визначений розмір і порядок застосування обмежувальних коефіцієнтів до спеціальних пенсій на 2026 рік. Відповідач у відзиві зазначив, що до розміру пенсії позивача застосовано положення постанови КМУ №1778.

Відповідно до п.1 Постанови №1778, для тієї частини пенсійних виплат, розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановлюються коефіцієнти до відповідних сум перевищення: від 10 до 11 прожиткових мінімумів - 0,5, від 11 до 13 прожиткових мінімумів - 0,4, від 13 до 17 прожиткових мінімумів - 0,3, від 17 до 21 прожиткових мінімумів 0,2. Для виплат, які перевищують 21 розмір прожиткового мінімуму, встановлено коефіцієнт 0,1.

Також пунктом 2 постанови №1778 визначено коло осіб, до пенсій яких не застосовуються коефіцієнти, визначені пунктом 1 цієї постанови.

Оскільки позивач не відносився до осіб, вказаних у п.2 постанови №1778, до розміру його пенсії, якій перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, застосовані встановлені п.1 коефіцієнти до відповідних частин пенсії, в результаті чого пенсія позивача була зменшена.

Враховуючи, що постанову КМУ №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» та постанова КМУ №1778 від 30.12.2025 року "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану" регламентують подібні правовідносини та порядок застосування обмежувальних коефіцієнтів до спеціальних пенсій, суд вважає, що висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 15.07.2025 року по справі №160/6306/25 є релевантним та підлягає в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України врахуванню при розгляді цієї справ.

Отже застосування при перерахунку пенсії позивача, призначеної відповідно до Закону № 2262-ХІІ, постанови КМУ №1778 є протиправним.

Позивач просить зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років на підставі довідки Міністерства юстиції України станом на 01.01.2022 року, виданої на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.09.2024 року по справі №420/17953/24, в розмірі 90% грошового забезпечення, без застосування обмежень максимального розміру пенсії та коефіцієнтів зменшення пенсії, передбачених ст.30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 року» та п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 року №1778 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану» з урахуванням раніше виплачених сум.

Позивачу нарахована пенсія на виконання рішення суду у розмірі 90% без обмеження максимального розміру, але із застосуванням п.1 постанови КМУ від 30.12.2025 року №1778. Отже порушеними права позивача є в цієї частині.

Суд вважає неспроможними доводи представника відповідача щодо правомірного застосування до пенсії позивача положення п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 року № 1"Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану", оскільки не є предметом цього позову застосування до пенсії позивача п.1 постанови КМУ від 03 січня 2025 року № 1. Більш того, дії ГУ ПФУ щодо застосування обмежувальних коефіцієнтів до пенсії позивача були предметом розгляду по іншій справі та визнані протиправними, а саме рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.06.2025 року у справі №420/12044/25 визнано протиправними дії ГУ ПФУ та зобов`язано ГУ ПФУ здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі довідок Міністерства юстиції України станом на 01.01.2019 року, 27.03.2020 року та 01.01.2022 року, виданих на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.09.2024 року по справі №420/17953/24, та надісланих Головному управлінню ПФУ в Одеській області листом від 21.02.2025 №26766/169-9.2.1-25/16.3.2, без застосування обмежень максимального розміру пенсії та коефіцієнтів зменшення пенсії, передбачених статтею 46 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" та пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 року № 1"Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану", з урахуванням здійснених раніше виплат.

Крім того, у відзиві представник відповідача посилається на те, що ГУ ПФУ до відзиву додає клопотання про залучення третьої сторони яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та клопотання про зупинення провадження до набрання законної сили рішення Верховного Суду у зразковій справі № 200/116/25 .

Між тим, до відзиву не надано будь-яких клопотань. У додатках до відзиву значаться довіреність на ОСОБА_2 , виписка з ЄДР, відправка стороні, квитанція про надсилання стороні ОСОБА_1 .

Згідно з квитанцією стороні направлені відзив, виписка з ЄДР, відправка стороні, тобто будь-яких клопотань також не відправлено. Таким чином, відсутній предмет розгляду судом будь - яких клопотань відповідача.

Отже з урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що позивачу з 01.01.2026 року повинна виплачуватися пенсія у розмірі 90% грошового забезпечення без обмежень максимального розміру пенсії, оскільки таке право позивача встановлено рішеннями судів.

Крім того, пенсія позивачу повинна виплачуватися без застосування коефіцієнтів зменшення пенсії, передбачених ст.30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 року» та п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 року №1778 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану», які протиправно застосовані відповідачем до розміру пенсії позивача та підлягають судовому захисту.

Згідно приписів частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтями 72-76 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, оцінивши достовірність та достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, відповідно до свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в частині порушених відповідачем прав позивача, з урахуванням висновків суду щодо права позивача на нарахування та виплату пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення без обмежень максимального розміру пенсії, оскільки таке право позивача встановлено рішеннями судів.

Керуючись ст.2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 139, 241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса 65012, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо застосування до пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2026 року ст.30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 року», положень п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 року №1778 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату з 01.01.2026 року ОСОБА_1 пенсії без застосування ст.30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 року», положень п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 року №1778 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану».

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва