Справа № 160/16034/25
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2026-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 березня 2026 року м. Дніпросправа № 160/16034/25 (суддя Калугіна Н.Є., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Шальєвої В.А.,

за участю секретаря судового засідання: Перетятько К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2025 року у справі №160/16034/25 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСАМ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕСАМ» 30 травня 2025 року звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, згідно з яким, просить визнати протиправним та скасувати прийняте відповідачем 12.03.2025 податкове повідомлення-рішення № про сплату податку на додану вартість у сумі 1 994 239 грн. 00 коп. та застосування фінансових санкцій у розмірі 498 559 грн. 75 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вказане податкове повідомлення-рішення повинно бути скасовано, оскільки висновки відповідача, щодо нереальності господарських операцій позивача з його контрагентами викладені в акті № 287/04-36-07-05/23931528 від 27.01.2025 року (далі - акт перевірки) на підставі якого було прийнято оскаржене рішення є безпідставними.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2025 року адміністративний позов задоволено.

Суд визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення, складене Головним управлінням ДПС у Дніпропетровської області № від 12.03.2025.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідачем не доведено правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, судом встановлено наявність обставин реальності спірних господарських операції позивача.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач оскаржив його в апеляційному порядку з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Просить відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою та рішення суду першої інстанції скасувати.

В апеляційній скарзі відтворює зміст відзиву на позов, зазначає про оформлення позивачем первинних документів щодо операцій з постачання товарів без їх реального здійснення, відсутності сертифікатів походження товарів, відсутності виробничих та трудових ресурсів у контрагентів позивача.

Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, позивач зазначаючи про її необґрунтованість, просить у задоволені скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Зазначає про формальний характер апеляційної скарги відповідача, оскільки в ній відсутньо обґрунтування неправильності застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права; безпідставне посилання в апеляційній скарзі, як контрагента позивача, ТОВ «МОТИВ ПРОЕКТ» інформація щодо якого відсутня в акті перевірки.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, який підтримав доводи апеляційної скарги, пояснення представника позивача, який заперечував щодо її задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕСАМ» зареєстроване 30.11.1995 року, номер запису0002117. Відомості про товариство містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за номером. Як платник податків перебуває на податковому обліку у Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області.

Наказом від 30.12.2024 №6935-п Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області, па підставі п. 19 -1.1 ст. 19-1, п.п.20.1.4 п.20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.1, п.п. 78.1.4 п.78.1 ст. 78, п.82.2 ст. 82 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями) наказано провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ВЕСАМ» () з 14.01.2025 року тривалістю 5 робочих днів з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «НЕОН ФОРКС» () за період з 01.11.2019 по 31.12.2019, з ТОВ «КОМПАНІЯ ДІПКО» () за період з 01.07.2020 по 31.07.2020, з ТОВ «ТЕРМО-ЛАЙН» () за період з 01.12.2020 по 31.12.2020, з ТОВ «КОМПАНІЯ «МЕТАЛГРУПІНВЕСТ» (попередня назва - ТОВ «СТАЛЫНВЕСТМИР»; ) за період з 01.11.2021 по 30.11.2021 року та всіх звітних періодів, в яких було задекларовано податковий кредит по взаємовідносинам з цими контрагентами.

За результатами перевірки 27.01.2025 року складений акт №287/04-36-07-05//23931528 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ВЕСАМ» () з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «НЕОН ФОРКС» () за період з 01.11.2019 по 31.12.2019, 3 ТОВ «КОМПАНІЯ ДІПКО» () за період з 01.07.2020 по 31.07.2020, з ТОВ «ТЕРМО-ЛАЙН» () за період з 01.12.2020 по 31.12.2020, з ТОВ «КОМПАНІЯ «МЕТАЛГРУПІНВЕСТ» (попередня назва - ТОВ «СТАЛЫНВЕСТМИР», ) за період з 01.11.2021 по 30.11.2021 року та всіх звітних періодів, в яких було задекларовано податковий кредит по взаємовідносинам з цими контрагентами.».

Згідно з висновками акта перевірки, в порушення п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПКУ позивачем завищено податковий кредит на суму 1 994 239 грн., в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 1 994 239 грн., у т.ч.: за листопад 2019 року у сумі 149 455 грн, за грудень 2019 року у сумі 153 748 грн, за вересень 2020 року у сумі 255 327 грн, за грудень 2020 року у сумі 183 851 грн, за листопад 2021 року у сумі 472 982 грн, за грудень 2021 року у сумі 778 876 грн.

За результатами розгляду заперечень на акт, комісія відповідача у відповіді від 05.03.2025 №18849/6/04-36-07-05 залишила без змін висновки, викладені в акті.

На підставі акта перевірки відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 12.03.2025 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість із застосуванням штрафних санкцій на загальну суму 2 492 798,75 грн.

Позивачем подана скарга на вказане податкове повідомлення рішення, яка рішенням Державної податкової служби України від 21.05.2025 № 14504/6/99-00-06-01-01-06 залишена без задоволення, податкове повідомлення- рішення - без змін.

Правомірність та обґрунтованість вказаного рішення відповідача є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між сторонами та задовольняючи позов повністю, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що спірне рішення відповідачем прийнято не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені статтею 44 Податкового Кодексу України (далі ПК). Так, згідно з положенням пункту 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон № 996-ХIV.

Відповідно до статті 1 цього Закону первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-ХIV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом частин першої та другої статті 9 Закону № 996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Слід зазначити, що договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку. Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Отже, договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання.

Відповідно до наведеного вище визначенні господарські операції пов`язані не з фактом підписання договорів, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України (далі - ПК).

Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138 ПК витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Водночас відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту та витрат, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.

Разом з тим відповідно до принципу змагальності суб`єкт господарювання зобов`язаний заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.

Згідно з висновками відповідача, викладеними в акті перевірки, за перевіряємий період позивачем задекларовано податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «НЕОН ФОРКС» () за період з 01.11.2019 по 31.12.2019, з ТОВ «КОМПАНІЯ ДІПКО» () за період з 01.07.2020 по 31.07.2020, з ТОВ «ТЕРМО-ЛАЙН» () за період з 01.12.2020 по 31.12.2020, з ТОВ «КОМПАНІЯ «МЕТАЛГРУПІНВЕСТ» (попередня назва - ТОВ «СТАЛЫНВЕСТМИР»; ) за період з 01.11.2021 по 30.11.2021 року на загальну суму ПДВ 1 994,24 тис грн.

Водночас, як правильно встановлено судом першої інстанції та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, позивач у письмовій формі уклав з ТОВ «НЕОН ФОРКС» (постачальник) договір поставки № 21/11/2019-2 від 21.11.2019.

За результатами виконання умов цього договору його сторонами складено відповідні документи, а саме: видаткові накладні № 816 від 06 грудня 2019, № 823 від 20 грудня 2019, №826 вiд 20 грудня 2019, товарно-транспортні накладні №Р816 від 06 грудня 2019, №Р823 від 20 грудня 2019, №23/12-3 від 23 грудня 2019, платіжні доручення № 2578 від 22 листопада 2019, № 2742 від 17 грудня 2019, податкові накладні від 25.12.2019 № 33, від 17.12.2019 №16, від 17.12.2019 №17, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № НП-003175028, спеціфікація до акта наданих послуг №НП-003175028 від 31 грудня 2019, оборотно-сальдова відомість по рахунку 631 за листопад 2019 - грудень 2024.

Транспортування товару відбувалось на підставі товаро-транспортних накладних, а також з відділення ТОВ «Нова пошта» товар доставлено на склад підприємства.

Згідно з видатковими накладними № 816 від 06.12.2019 та № 823 від 20.12.2019 придбаний товар був використаний ТОВ «ВЕСАМ» при виконанні будівельно-монтажних робіт в рамках укладеного між ДП «НВО «Павлоградський хімічний завод» () та позивачем договору № 563719 від 12.06.2019.

19.06.2017 між позивачем та ТОВ «КОМПАНІЯ ДІПКО» (продавець) було укладено договір купівлі- продажу товару № ДИ19062017.

За результатами виконання умов договору сторонами договору складені відповідні акти, а саме: видаткові накладні від 21.08.2020 №РН-0000107, від 16.07.2020 №0000088, №РН-0000089, №РН- 0000079, №РН-0000087, від 17.07.2020 №РН-0000090, товарно-транспортні накладні від 21.08.2020 №21/08-1, від 16.07.2020 №16/07-3, від 16.07.2020 №16/07-4, №16/07-1, №16/07-2, від 17.07.2020 №17/07-2, платіжні документи від 03.07.2020 №3247, від 31.07.2020 №3317, від 08.09.2020 №3472, №271, від 07.10.2021 №5203, від 31.08.2020 №3410, від 19.11.2020 №3725, від 21.08.2020 №3409, від 19.11.20202 №3729, від 25.06.2020 №3201, від 04.08.2020 №3332, від 19.11.2020 №3727, від 22.12.2020 №3916, від 28.08.2020 №3430, від 31.08.2020 №3407, від 20.11.2020 №3756, від 20.12.2020 №5823, від 21.08.2020 №3408, від 25.11.2020 №3771, від 22.12.2020 №3915, податкові накладні від 03.07.2020 №5, від 31.07.2020 №21, від 16.07.2020 №25, від 16.07.2020 №22, №23, №26, від 17.07.2020 №24.

Позивачем вказаний товар був використаний ТОВ «ВЕСАМ» при виконанні будівельно-монтажних робіт за укладеним договором з ДП «НВО «Павлоградський хімічний завод» () № 563719 від 12.06.2019 та № 502721 від 21.12.2020. Товар згідно з планом виконання робіт змонтований та прийнятий замовником ДП «НВО «Павлоградський хімічний завод» за актом приймання виконаних будівельних робіт № 19 від 31.07.2020, № 19пу від 31.07.2020, № 20 від 31.08.2020, № 1 від 30.06.2021.

01.12.2020 між позивачем (покупцем) та ТОВ «ТЕРМО-ЛАЙН» (постачальник) укладено договір поставки вентиляційне устаткування №01/12-02.

За результатами виконання умов цього договору його сторонами складені відповідні документи, а саме: видаткова накладна від 16.12.2020 №25, товарно-транспортна накладна від 16.12.2020 №16/12-2, платіжні документи від 25.02.2021 №4274, від 01.03.2021 №4297, від 02.03.2021 №4301, №05.03.2021 від 4328, від 09.03.2021 №4338, від 11.03.2021 №4351, від 15.03.2021 №4373, від 19.03.2021 №4431, від 22.03.2021 №4445, від 31.03.2021 №4513, від 01.04.2021 №4519, від 21.04.2021 від 4638, від 28.04.2021 №4567, від 30.04.2021 №4671, від 19.05.2021 №4752, від 20.05.2021 №4761, від 24.05.2021 №4778, від 04.06.2021 від 4815, від 17.06.2021 №4778, від 18.06.2021 №4815, №4817, від 01.07.2021 №4694, від 05.07.2021 №4709, від 06.07.2021 №4721, від 15.07.2021 №4760, від 19.07.2021 №4772, від 20.07.2021 №4776, від 21.07.2021 №4778, від 30.07.2021 від 4831, від 05.08.2021 №4867, від 08.08.2021 від 4873, від 20.08.2021 №4835, від 01.09.2021 №4968, від 03.09.2021 №4994, №20.09.2021 №5093, від 05.10.2021 №5183, від 12.10.2021 №5246, від 18.10.2021 №5292, 20.10.2021 №5314, від 22.10.2021 №5339, податкова накладна від 18.12.2020 №2.

04.11.2020 між позивачем (замовник) та ТОВ «Термо-Лайн» (підрядник) укладено договір підряду № 04/11-02, щодо виконання робіт по будівництву дослідно-промислового об`єкта виробництва корпусних елементів спецвиробів.

За результатами виконання умов договору сторонами договору складені відповідні акти, а саме: акт виконаних робіт від 18.12.2020 №1, платіжні документи від 29.03.2021 №4490, податкова накладна від 18.12.2020 №3.

01.12.2021 між позивачем (замовником) та ТОВ «ТермоЛайн» (підрядник) укладено договір підряду, щодо виконання робіт по реконструкції будівлі 164 для проведення підготовчих та кінцевих операцій виробів, споряджених енергетичними речовинами.

За результатами виконання умов договору сторонами договору складені відповідні акти, а саме: акт виконаних робіт від 24.12.2020 №1, платіжний документ від 09.02.2021 №4148, податкова накладна від 24.12.2020 №5.

18.11.2020 між позивачем (покупець) та ТОВ «ТЕРМО-ЛАЙН» (постачальник укладено договір поставки вентиляційного устаткування №18/11-01.

За результатами виконання умов договору сторонами договору складені відповідні акти, а саме: видаткова накладна від 30.12.2020 №1, платіжні документи від 01.02.2021 №4094, від 02.02.2021 №4097, від 04.02.2021 №4112, від 04.02.2021 №4113, 05.02.2021 №4130, від 09.02.2021 №4156, від 29.03.2021 №4491, податкова накладна від 30.12.2020 №7, товарно-транспортна накладна від 30.12.2020 №30/12-1.

Щодо доводів позивача про наявність сумніву в економічної доцільності укладання наведеного вище договору з боку позивача, адже, ТОВ «ВЕСАМ» може самостійно виконати роботи, які виконав ТОВ "ТЕРМО-ЛАЙН", слід зазначити, що такий сумнів відповідачем необґрунтовано, а ні економічним розрахунком, а ні іншими розрахунками, що підтверджують недоцільність цієї господарської операції для позивача.

07.12.2020 між позивачем (замовник) та ТОВ «Термо-Лайн» (підрядник) укладено договір підряду №07/12-01, щодо виконання робіт з ремонту системи пожежогасіння у будівлі

За результатами виконання умов договору сторонами договору складені відповідні акти, а саме: акт виконаних робіт від 30.12.2020 №30, платіжні документи від 09.02.2021 №4149, податкова накладна від 30.12.2020 №6.

18.01.2021 року між ТОВ «ВЕСАМ» (покупець) та ТОВ "СТАЛЬІНВЕСТМИР" () (постачальник) укладено договір поставки товару №180103.

За результатами виконання умов договору сторонами договору складені відповідні акти, а саме: видаткові накладні від 03.11.2021 №10/29-05, №10/28-08, №10/29-08, №10/29-04, №10/29-07, від 04.11.2021 № 11/01-06, № 11/01-03, № 11/01-07, №11/01-04, № 11/01-05, № 11/01-02, від 005.11.2021 № 11/02-05, №11/02-09, № 11/02-06. № 11/02-08, № 11/02-07, № 11/02-04, від 16.11.2021 № 10/13-06, №10/13-05, № 10/12-08, № 10/12-07, від 18.11.2021 №10/12-09, від 26.11.2021 №11/23-03, №11/23-04, №11/23-06, № 11/23-05, №11/23-02, №11/25-07, від 29.11.2021 №11/25-02, №11/25-05, №11/26-04, 11/25-04, №11/26-05, №11/25-05, від 30.11.2021 №11/26-07, №11/26-09, №11/26-08, №11/26-06, від 09.12.2021 № 11/26-03, №11/29-02, №10/26-03, №11/15-01, від 10.12.2021 №11/24-05, №11/24-04, №11/24-06, №11/24-03; товарно-транспортні накладні від 03.11.2021 №03/11-3, №03/11-4, №03/11-2, №03/111, №03/11-5, від 04.11.2021 №04/11-4, №04/11-2, № 04/11-3, №04/11-6, №04/11-7, №04/11-5, від 05.11.2021 №05/11-2, № 05/11-6, №05/11-5, №05/11-4, №05/11-3, №05/11-1, від 16.11.2021 № 16/11-4, №16/11-5, №16/11-2, №16/11-3, від 18.11.2021 №18/11-1, від 26.11.2021 №26/11-5, №26/11-7, №26/11-1, №26/11-4, №26/11-6, №26/11-2, від 29.11.2021 №29/11-5, №29/11-4, №29/11-7, №29/11-2, №29/11-6, №29/11-3, від 30.11.2021 №30/11-6, №30/11-7, №30/11-5, №30/11-4, від 09.12.2021 №09/12-4, №09/12-1, № 09/12-3, від 10.12.2021 №10/12-3, №10/12-2, № 10/12-4, № 10/12-5; податкові накладні від 03.11.2021 №571, №574, №572, №568, №573, від 04.11.2021 №581, №578, №582, №579, №580, №577, від 05.11.2021 №584, №588, № 585, №587, №586, №583, від 11.11.2021 № 609, № №608, №612, №611, №610, від 12.11.2021 №614, від 15.11.2021 №619, №618, від 24.11.2021 № 636, № 638, № 637, № 639, від 26.11.2021 №652, № 653, № 655, № 654, №651, №656, № 648, від 29.11.2021 №657, №662, № 664, № 666, № 663, № 667, №665, від 30.11.2021 №672, №674, №673, № 671, платіжні інструкції від 13.10.2021 № 5296, № 5268, № 5257. № 5266, № 5255, № 5267, № 5256, № 5265, від 26.10.2021 №5383, від 11.11.2021 № 5513, №5514, №5510, №5511, №5512, від 12.11.2021 № 5517, від 15.11.2021 №5523, від 15.11.2021 №5624, від 18.11.2021 №5559, №5560, №5557, №5558, №5561, від 24.11.2021 №5614, №5611, №5613, №5612, від 26.11.2021 №5641, від 29.11.2021 № 5646, від 28.01.2022 №6021, №6022, №6023, від 19.11.2021 № 5578, № 5579, №5580, № 5581, № 5583, №5582, від 13.04.2023 №7733, №7730, №7729, № 7732, № 7731, № 7735, №7734, від 11.02.2022 № 6166, №6165, № 6167, №6168, №6169, від 22.11.2021 № 5592, № 5591, №5590, № 5594, № 5593, № 5596, від 17.02.2022 № 6167, № 6196, № 6195, від 06.12.2021 №5685, від 08.12.2021 № 5727, № 5724, №5723, №5725, №5728, №5726, №5722, від 18.01.2023 № 7966, від 12.06.2022 №6664, від 15.06.2022 № 6663, № 6665, № 6666, № 6667, від 28.02.2023 № 7509, від 09.12.2021 № 5733, № 5729, №5734, № 5735, № 5730, №5747, №5748, від 10.12.2021 № 5753, № 5754, №5755, від 13.12.2021 №5763, від 13.01.2022 №5918, від 09.02.2023 №8115.

Отже, позивачем отримано податкових накладних за період з 01.11.2021 по 30.11.2021 на суму 7 511 146,27 грн, в т.ч. ПДВ 1 251 857,70 грн. В бухгалтерському обліку ці операції проведено наступним записом: Дт 631 Кт 311 - 9 972 184,28 грн. Дт 201 Кт 631 - 8 310 153,57 грн. Дт 6441 Кт 631 - 1 662 030,71 грн. Дт 231 Кт 201 - 8 310 153,57 грн. Дт 903 Кт 231 - 8 310 153,57 грн. Станом на 30.04.2023 р. кредиторська та дебіторська заборгованість з ТОВ «СТАЛЬІНВЕСТМИР» по зазначеним вище взаємовідносинам відсутня.

Крім того, суд першої інстанції досліджуючи спірні правовідносини, правильно з`ясував, що вказані господарські операції з ТОВ «НЕОН ФОРКС» (), ТОВ «КОМПАНІЯ ДІПКО» (), з ТОВ «ТЕРМО-ЛАЙН» (), ТОВ «КОМПАНІЯ «МЕТАЛГРУПІНВЕСТ» (попередня назва - ТОВ «СТАЛЫНВЕСТМИР») здійснювались з метою виконання позивачем будівельно-монтажних робіт за договорами укладеними з ДП «НВО «Павлоградський хімічний завод» () № 563719 від 12.06.2019, №502721 від 21.12.2020, № 554520 від 18.09.2020, № 502821 від 21.12.2020, № 504921 від 21.01.2021, № 506421 від 27.01.2021 та з ТОВ "ВП "ДЕБОРАЕЛЕКТРО" () № 04/11-01 від 04.11.2020.

Обставини виконання позивачем договорів, укладених з ДП «НВО «Павлоградський хімічний завод», підтверджуються наявними в матеріалах справи актами приймання виконаних будівельних робiт: від « 3» червня 2021 за червень 2021 року, акт № 2 вiд « 24» грудня 2020 за грудень 2020 року, акт №3 вiд « 27» квiтня 2021 за квітень 2021 року, акт № 6 вiд « 16» грудня 2021 за грудень 2021 року, акт № 1 вiд « 30» грудня 2020 за грудень 2020 року, акт №3 від « 16» rрудня 2021 за грудень 2021 року, акт №11 вiд « 30» листопада 2021 за листопад 2021 року, акт №12 вiд « 30» листопада 2021 за листопад 2021 року, акт №15 від « 16» грудня 2021 за грудень 2021 року, акт №6 вiд « 30» листопада 2021 за листопад 2021 року, акт №2 від « 18» грудня 2020 за грудень 2020 року.

Таким чином, судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок про реальність спірних господарських операції між позивачем та зазначеними контрагентами за наслідками яких сформовано спірний податковий кредит, оскільки встановлені обставини справи свідчать про поставку товару, виконання робіт, оплату їх вартості, використання у власній господарській діяльності.

Також слід зазначити, що висновки про не підтвердження реальності господарських операцій між позивачем та вказаними контрагентами зроблені відповідачем лише на підставі баз даних контролюючого органу.

Жодних зауважень до складання первинної документації та/або відсутності чи недостатності поданих позивачем документів, акт перевірки не містить.

Будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація, надана іншими контролюючими органами, в тому числі і отримана з причин неможливості проведення документальних перевірок, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального закону.

Наведена правова позиція узгоджується з правовим висновком викладеним у постанові Верховного Суду від 04.06.2020 року у справі №340/422/19.

Посилання контролюючого органу на податкову інформацію, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагента позивача, як критерія оцінки реальності господарських операцій є безпідставним, оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону

Така правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 31.07.2018 року у справі №817/1339/17.

Щодо доводів відповідача в обґрунтування своїх висновків, про відсутність сертифікатів походження товарів, колегія суддів зазначає, що такі сертифікати не є первинними документами бухгалтерського обліку у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», вони не містять в собі відомості про господарську операцію, не пов`язані з нарахуванням та сплатою податків та не можуть підтверджувати чи навпаки, в разі їх відсутності, спростовувати факт проведення господарських операцій. Згідно зі ст.83 ПК України, вони не входять до кола матеріалів, які є підставами для висновків під час перевірки, та у відповідності до ст.85 ПК України не обов`язкові для надання платником податків під час перевірки.

Також слід зазначити, що доводи відповідача про відсутність у контрагентів позивача трудових та матеріальних ресурсів для ведення господарської діяльності не спростовують обставин виконання зазначеними особами умов укладених ними договорів, адже така діяльність може здійснюватися не лише за рахунок власних ресурсів, але й за рахунок ресурсів, що належать іншим особам (найманих ресурсів). Крім того, відповідач не зазначає які саме ресурси на його думку є достатніми для цих підприємств для виконання господарської діяльності та чим це підтверджується.

Крім того, відсутність реальності вчинення господарської діяльності пов`язується податковим органом з обставинами діяльності підприємства постачальників стосовно деяких прийнято рішення про відповідність їх критеріям ризиковості платника податків, наявні порушення податкової дисципліни.

Стаття 61 Конституції України закріплює принцип індивідуального характеру юридичної відповідальності особи.

Крім того, рішеннями Європейського Суду від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав проти України» та від 22.01.2009 «Булвес» АД проти Болгарії, які згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, вказано на те, що коли Держави-члени Конвенції володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною компанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань… Суд вважає, що коли національна влада за відсутності будь-яких вказівок на пряму участь фізичної або юридичної особи у зловживаннях, пов`язаних зі сплатою ПДВ, що нараховується при низці операцій з поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все таки карає одержувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов`язання, за дії чи бездіяльність постачальника, який знаходився поза контролем одержувача і по відношенню до якого не було засобів відстеження і забезпечення його старанності, то влада виходить за розумні межі і порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту права власності.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Отже, виходячи з наведеного, порушення, допущені одним платником податків, за загальним правилом, не впливають на права та обов`язки іншого платника податків. Крім того, чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Між тим відповідач зазначеного обов`язку не виконав.

Відносно інших доводів відповідача, які викладені в апеляційній скарзі та які зводяться до незгоди з судовим рішенням слід зазначити, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків правосуддя, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду.

Всі інші аргументи апеляційної скарги не є доречними і важливими аргументами, оскільки не спростовують висновок суду про наявність підстав для задоволення позову.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: статтями 241-245, 250, пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2025 року у справі №160/16034/25 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 26 березня 2026 року.

Повне судове рішення складено 30 березня 2026 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.А. Шальєва