Справа № 398/6216/25
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2026-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 лютого 2026 року м.Дніпросправа № 398/6216/25 2-а/398/181/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 листопада 2025 року у справі № 398/6216/25 (2-а/398/181/25) (суддя Сердюк Н.В.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі відповідач) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5733027 від 16.09.2025, винесеної інспектором батальйону патрульної поліції в місті Кременчук УПП в Полтавській області старшим лейтенантом поліції Ратушним М.А., якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн..

В обґрунтування позову зазначав, що вказане адміністративне правопорушення ним не вчинялось, а наявність тріщини чи сколів в районі склоочисників не є технічною несправністю, за якої б заборонялась експлуатація транспортного засобу.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 листопада 2025 року адміністративний позов задоволено. Суд визнав протиправною та скасував оскаржену позивачем постанову, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП закрив.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, скаржник просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування скарги зазначає, що дії позивача щодо керування транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, не відповідає вимогам ДСТУ 3649:2010, що є порушенням пп.31.1 ПДР України та тягнуть за собою адміністративну відповідальність саме за ч.2 ст. 121 КУпАП.

Позивач подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу відповідача. У відзиві зазначає, що суд встановив, що в його діях відсутній склад правопорушення, а спірна постанова є протиправною. Просить відмовити відповідачу у задоволенні його апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що згідно постанови серії ЕНА № 5733027 від 16.09.2025, винесеної інспектором Батальону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області старшим лейтенантом поліції Ратушним М.А., водій ОСОБА_1 , 16.09.2025 о 10 годині 15 хвилин, на дорозі Соснівка-Кременчук-Горішні Плавні, керуючи автобусом рухався поза населеним пунктом без увімкненого ближнього світла фар, з тріщиною лобового скла в зоні дії склоочисників, чим порушив пункт 6.8.5 ДСТУ 36496:2010 та вимоги п.31.1 ПДР. Вчинене діяння кваліфіковано за частиною 2 статті 121 КУпАП.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи оскаржену постанову, вказав, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, яке передбачено ч.2 ст.121 КУпАП, є безпідставним, оскільки факт вчинення правопорушення не є доведеним належними та допустимими доказами.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (далі - ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п.1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до частини 2 статті 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 31.1 Правил дорожнього руху України, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Пунктом 1.3.1. Вимог до перевірки конструкції та технічного стану колісного транспортного засобу, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 26.11.2012 № 710, визначено, що для ідентифікації ТЗ, визначення вимог і методів для його перевірки застосовують такі нормативно-технічні документи: ДСТУ 3649:2010 "Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання".

У вказаному ДСТУ 3649:2010 викладені вимоги до технічного стану автотранспортних засобів, які знаходяться в експлуатації.

Згідно з підпункту 1.1 ДСТУ 3649:2010 цей стандарт поширюється на колісні транспортні засоби (далі КТЗ) категорій M, MG, N, NG, O, призначені для перевезення вантажів та (або) пасажирів, а також на КТЗ, які за своєю конструкцією та обладнанням призначені для виконання спеціальних робочих функцій, або призначені для перевезення пасажирів чи вантажів певних категорій, на дорогах загального користування.

Пунктом 6.8. ДСТУ 3649:2010 передбачено вимоги до інших елементів конструкції, зокрема, пп. 6.8.5 п. 6.8 ДСТУ 3649:2010 визначено, що на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників. Разом з тим, приписами ДСТУ 3649:2010 такі пошкодження не віднесено до технічної несправності автомобіля.

У пункті 31 Правил дорожнього руху викладений перелік технічних несправностей транспортних засобів, за наявності яких забороняється їх експлуатація, однак вказаний перелік технічних несправностей не містить такої несправності, як тріщина на вітровому склі в зоні роботи склоочисників.

Таким чином, за змістом ПДР України, тріщина на лобовому склі транспортного засобу не віднесена до технічної несправності автомобіля. Наявність вказаного дефекту свідчить про його пошкодження, а не про технічну несправність автомобіля.

З огляду на вище наведене, наявність тріщини на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу, яким керував позивач, не забороняє його експлуатацію, що виключає можливість притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 121 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив та дійшов обґрунтованого висновку про протиправність оскарженої позивачем постанови ЕНА №5733027 від 16.09.2025 та необхідність її скасування з закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують правильних висновків суду, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ч.3 ст.272, ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - залишити без задоволення.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 листопада 2025 року у справі № 398/6216/25 (2-а/398/181/25) - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч.3 ст.272 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак