Справа № 947/44828/25
Суддя: Петренко В. С.
Дата ухвалення: 2026-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
___________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/947/21/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2026 року

Київський районний суд м. Одеси в складі головуючого судді Петренка В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

04.12.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, а саме просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовану не в автоматичному режимі від 28.11.2025 року серії ЕНА №6240476 за ст. 127-3 КУпАП та закрити справу у зв`язку з відсутністю в діях складу правопорушення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.11.2025 року приблизно о 13 год. 44 хв., ОСОБА_1 було притягнено до адміністративної відповідальності постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 28.11.2025 серії ЕНА №6240476 за ст. 127-3 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 8500 грн.

Із вказаної постанови вбачається, що 28.11.2025 року о 13:44 год. в м. Одеса, дорога Овідіопольська 10/1, ОСОБА_1 будучи співробітником закладу підготовки водіїв «Турбо драйв», здійснив практичну підготовку водія гр. ОСОБА_2 , при цьому не мав чинного документа спеціаліста з підготовки водіїв транспортних засобів (відсутній атестат спеціаліста), чим порушив пункт 24.5 ПДР навчальна їзда на дорогах дозволяється тільки в присутності спеціаліста з підготовки водіїв і за достатніх початкових навичок водіння у того, хто навчається.

Позивач вважає вищевказану постанову протиправною, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 127-3 КУпАП, так як він не є суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення.

Позивач не є посадовою особою в розумінні Кодексу України про адміністративне правопорушення, оскільки не наділений організаційно - розпорядчими чи адміністративно - господарськими функціями, не має службових обов`язків у розумінні ст. 14 КУпАП та не є фізичною особою - підприємцем. Вважає, що посадова особа, а саме директор автошколи (закладу, їх філій чи інших відокремлених підрозділів) підлягає такій відповідальності, який допустив це порушення.

Враховуючи зазначене, а також через відсутність документів, що підтверджують факт того, що позивач є співробітником закладу підготовки водіїв «Турбо драйв», позивач просив його адміністративний позов задовольнити в повному обсязі та скасувати оскаржувану постанову.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу адміністративну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 15.12.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

20.01.2026 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Як зазначив представник відповідача, в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення, поліцейськими встановлено, а позивачем не заперечувалось того факту, що 28.11.2025 року приблизно о 13 год. 44 хв. він здійснював первинну підготовку ОСОБА_2 , крім того позивач фактично виконував функції інструктора з водіння, при цьому не маючи чинного документа спеціаліста з водіння (відсутній атестат спеціаліста).

Інспектор поліції перевірив відсутність відповідних документів за допомогою службових баз даних МВС та прийшов до правильних висновків про винність позивача у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 127-3 КУпАП.

Крім того з наданих до суду відеозаписів вбачається, що сам позивач не ставив під сумнів той факт, що позивач є спеціалістом з підготовки водіїв транспортних засобів даного закладу.

Наявні у матеріалах справи відеозаписи, які описані вище є повними та вичерпно інформативними, носять безсторонній характер, позбавлені упередження та суб`єктивного ставлення і надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

Вивчивши матеріали справи, суд вирішив адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень..

Згідно частини 5 ст. 5 КАС України, ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Пунктом 1 ч.1 ст.20КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. Позивач (особа, до якої було застосовано адміністративне стягнення посадовою особою ДАІ (поліції), ОВС, в компетенції яких було вирішення питання щодо накладення адмінстягнення) має можливість звернутися з адміністративним позовом до цієї особи про визнання неправомірним притягнення до адміністративної відповідальності, який повинен розглядатися за нормами КАС України.

У відповідності до ст.280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що в ході виконання службових обов`язків у складі екіпажу патрульної поліції, поліцейським 1-го взводу 2-ої роти 1-го батальйону полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Жулавською Оленою Миколаївною, 28.11.2025 приблизно о 13 год. 44 хв. за адресою: м. Одеса, дорога Овідіопольська, 10/1, виявлено громадянина ОСОБА_1 , який будучи співробітником закладу підготовки водіїв «Турбо драйв» здійснив практичну підготовку водія громадянки ОСОБА_2 , при цьому не мав чинного документа спеціаліста з підготовки водіїв транспортних засобів (відсутній атестат спеціаліста), чим порушив п. 24.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 127-3 КУпАП.

За результатами розгляду адміністративної справи відносно позивача, поліцейським винесено постанову серії ЕНА №6240476 від 28.11.2025 року.

Поліцейський, перевіряючи інформацію в базі даних НАІС МВС встановив, що станом на 28.11.2025 гр. ОСОБА_1 чинного атестату спеціаліста не має. При цьому, при спілкуванні з поліцейськими позивач факту навчання учня не заперечував, пояснив, що атестат спеціаліста на момент зупинки поліцейськими пред`явити не може, оскільки він у нього відсутній.

З витягу бази даних НАІС МВС, в реєстрі спеціалістів навчальних закладів вбачається, що діючий атестат спеціаліста серії НОМЕР_1 позивач отримав лише 17.12.2025 - тобто вже після складання оскаржуваної постанови.

Отже 28.11.2025 року позивач не мав права здійснювати практичну підготовку учня.

Відтак, в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення, поліцейськими встановлено, а позивачем не заперечувалось того факту, що 28.11.2025 приблизно о 13 год. 44 хв. він здійснював первинну підготовку гр. ОСОБА_2 , крім того позивач фактично виконував функції інструктора з водіння, при цьому не маючи чинного документа спеціаліста з водіння (відсутній атестат спеціаліста).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.4 ПДР, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Окрім того, відповідно до п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 24.5 ПДР, навчальна їзда на дорогах дозволяється тільки в присутності спеціаліста з підготовки водіїв і за достатніх початкових навичок водіння у того, хто навчається.

Таким чином, в обґрунтування власної позиції позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували факту того, що позивач 28.11.2025 будучи співробітником закладу підготовки водіїв «Турбо драйв» здійснив первинну підготовку водія, при цьому не мав чинного документа спеціаліста з підготовки водіїв транспортних засобів (відсутній атестат спеціаліста), і як наслідок вчинення адміністративного правопорушення, за ст. 127-3 КУпАП.

Таким чином, з огляду на вищезазначене, в діях позивача вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 127-3 КУпАП. Поліцейські мали всі законні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, ними дотримана процедура розгляду справи, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6240476 від 28.11.2025 року є обґрунтованою, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством, ґрунтується на повному та всебічному розгляді справи, належних, допустимих та достатніх доказах вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Доводи позивача щодо необхідності визнання її протиправною та скасування безпідставні, необґрунтовані, не підкріплені нормами чинного законодавства України.

Аналіз усіх наявних в справі доказів, дає підстави стверджувати, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 127-3 КУпАП, доведений в повному обсязі.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

Враховуючи все наведене в сукупності, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову, тому і залишає його без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.9,77,268-272,286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя В. С. Петренко