Справа № 494/111/26
Суддя: Погорєлов І. В.
Дата ухвалення: 2026-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 494/111/26
Провадження № 2-а/499/6/26
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 березня 2026 року селище Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Погорєлова І.В., за участю секретаря судового засідання Дібрової О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Іванівка Березівського району Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ВП №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ВП №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області про скасування постанови серії ЕНА №6513239 від 15.01.2026 року про накладення на неї адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що постановою працівника поліції серії ЕНА №6513239 від 15.01.2026 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі на позивача накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП в розмірі 425,00 грн за порушення п. 2.1 ґ Правил дорожнього руху, а саме, що 15.01.2026 року о 08 год. 19 хв. у с. Прохорове по вул. Центральній позивач керував транспортним засобом без чинного страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Позивач не погоджується з оскаржуваною постановою, вважає її протиправною і такою, що має бути скасована.

Позивач, вважаючи постанову незаконною, посилалася на ту обставину, що поліцейський здійснив її зупинку незаконно, мотивуючи її ніби-то тим, що ОСОБА_1 була не пристебнута паском безпеки, однак позивач зазначає, що була пристебнута належним чином, про що свідчить відсутність постанови про притягнення її за таке правопорушення, отже зупинка була незаконною, як наслідок вимоги про пред`явлення документів також. При цьому відповідачем не було проведено перевірку через централізовані бази даних щодо наявності в неї страхового полісу, розгляд справи відбувся миттєво, без надання їй можливості скористатися правом на отримання правової допомоги, поліцейський діяв упереджено, ігноруючи її пояснення щодо незаконності зупинки. У оскаржуваній постанові не зазначено посилання на технічний засіб, який здійснювався відеозапис зупинки, що згідно ст.251 КУпАП робить таку постанову необґрунтованою. Окрім цього в оскаржуваній постанові невірно зазначено державний номер транспортного засобу, який позивач фактично керувала.

Отже, позивач стверджує, що інспектором поліції не доведено належними і допустимими доказами наявність підстав для зупинки транспортного засобу відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону № 580-VIII, що має передувати вимозі про пред`явлення документів, передбачених п.2.1 ПДР, а тому якщо зупинка транспортного засобу була безпідставною, всі інші заходи та вимоги поліцейського є такими, що не підлягають виконанню.

Зважаючи на вищенаведене, позивач просила постанову скасувати, а провадження по справі закрити.

Позивач у судове засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву, згідно якої просила справу слухати у її відсутність, на задоволенні позову наполягала, з підстав, вказаних у ньому, повідомила суд, що всі наявні в неї докази були подані. Просила скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення, оскільки відомості зазначені в ній не відповідають дійсності, невірно вказано номер автомобілю, місце зупинки, зупинка здійснена працівниками поліції є незаконною, так як під час здійснення руху на автомобілі нею не було допущено жодних порушень правил дорожнього руху, доказів зворотного співробітниками поліції не надано.

Представник ВП №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області у судове засідання не з`явився, надав до суду рапорт, згідно якого повідомив, що відеозапису з місця зупинки ОСОБА_1 надати не має можливості, оскільки він був пошкоджений комп`ютерними вірусами. Також в рапорті співробітник поліції вказав, що 15.01.2026 року він зупинив машину ВАЗ за порушення правил дорожнього руху, а саме відсутність чинного страхового полісу, що є порушенням п. 2.1 ґ Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП.

У відповідності до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Положення ст. 5 КАС України є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, яка визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою ЕНА №6513239 від 15.01.2026 поліцейського ВП №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі на позивача накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП в розмірі 425,00 грн. Згідно з мотивувальною частиною постанови, позивачем допущено порушення п. 2.1 ґ Правил дорожнього руху, а саме, що що 15.01.2026 року о 08 год. 19 хв. у с. Прохорове по вул. Центральній ОСОБА_1 керувала транспортним засобом без чинного страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктами 1.3 та 1.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами і доповненнями) встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частини другої статті 16 Закону України від 30 червня 1993 року №3353-XII «Про дорожній рух», водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.1 ст. 126 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, шо мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 1 ст. 126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно п. 10 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395 під час вирішення питання про притягнення особи до відповідальності, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, шо ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Позивач вказує, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього, інспектором поліції було безпідставно зупинено її авто, не надано можливість скористатися професійною правничою допомогою.

Згідно зі ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: ознайомитись з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення в розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності до частини другої статті 271 КУпАП інтереси потерпілого може представляти представник адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Отже судом було встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, позивач не погоджувалася з підставою зупинки, заперечувала наявність в її діях складу будь-якого адміністративного правопорушення. Позивач відзначила, що їй не було забезпечено право на отримання правової допомоги, оскільки на постанова була складена миттєво, її зауваження залишилися без реагування. Доказів зворотного відповідачем суду не надано. Відеозапису з місця зупинки суду не надано.

Суд зазначає, що такими діями інспектор порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення з направленням справи на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Відповідно до ч.1-3 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

На необхідність справедливого розгляду справ звертає увагу і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до положень ч.1 ст. 77 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, що не було зроблено відповідачем, а тому наявність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності не доведена. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

У матеріалах справи відсутні докази, передбачені ст. 72 КАС України та ст. 251 КУпАП, на підтвердження правомірності дій уповноваженого працівника поліції при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення в частині забезпечення процесуальних прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, зокрема права на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Верховний Суд у постанові від 18.11.2021 №185/8460/16-а вказав, що скасування постанови у справі про адміністративні правопорушення з процесуальних підстав потребує повторного розгляду справи про адміністративне правопорушення в порядку, встановленому законом.

За наслідками розгляду справи, суд приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваної постанови та направлення справи на новий розгляд, оскільки під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відповідачем не були дотримані вимоги КУпАП щодо належного забезпечення реалізації позивачем його процесуальних прав, окрім цього оскаржувана постанова містить невірні реквізити щодо зазначення номеру транспортного засобу, яким керувала позивач.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 6-10, 72, 77, 90, 241-246, 255, 286, 292, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає АДРЕСА_1 ) до ВП №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області (, вул. Центральна 81, с. Іванівка Березівського району Одеської області) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Постанову серії ЕНА №6513239 від 15.01.2026 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП скасувати, надіслати справу на новий розгляд до ВП №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ВП №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області на користь ОСОБА_1 665,60 грн. (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 коп.) судового збору.

В решті вимог позову щодо закриття провадження по справі відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяІгор ПОГОРЄЛОВ