Справа № 420/36261/25
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2026-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої судді - Бойко О.Я.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправними дії, визнання протиправною постанови, наказів, зобов`язання направити для проходження медичного огляду, вирішив в задоволенні адміністративного позову відмовити.

І. Суть спору:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом позивача, ОСОБА_1 до відповідачів, Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у якій позивач просить суд:

(1).визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 та Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині видачі військового квитка від 10.09.2025р. серії АГ No493310 та направлення ОСОБА_1 на проходження ВЛК та призову під час мобілізації та направлення до військової частини НОМЕР_1 ;

(2).визнати протиправною та скасувати постанову Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про ступінь придатності ОСОБА_1 до військової служби, оформлену довідкою від 10.09.2025р. № 2025- 0910-1145-2765-8;

(3).визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) від 10.09.2025 року № ___ в частині призову ОСОБА_1 на військову службу за загальною мобілізацією та направлення для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 ;

(4).визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (код в ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) (по стройовій частині) від 10.09.2025 №266 в частині зарахування солдата ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначення курсантом військової частини НОМЕР_1 та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код в ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) прийняти рішення про звільнення від проходження військової служби ОСОБА_1 з виключенням зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ;

(5).зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) направити ОСОБА_1 для проходження медичного огляду до Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція позивача

Позивач вказує, що згідно з Постановою (довідкою № 939 від 26.06.2023р.) Військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_4 26.06.2023р. проведено медичний огляд ВЛК: ОСОБА_1 , 1986р.н., на підставі ст.61 Б графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ: непридатний до військової служби на підставі ст.61Б графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ у відповідності до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року № 402. Він не підлягає призову на військову службу під час мобілізації на підставі ст.23 ч.1 абз.3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» про що свідчить відповідний запис у військовому квитку серії НОМЕР_5 від 01.11.2007р. Проте, 10.09.2025р., перебуваючи в м.Одесі з метою лікування отриманого у червні 2025р. закритого перелому основи НОМЕР_6 плесневої кістки правої стопи без зміщення, приблизно о 10:30 ранку, позивач був затриманий на АДРЕСА_1 , та силоміць, без вручення повістки, без складання протоколу про адміністративне затримання, доставлений до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_5 , де, був взятий на військовий облік (повторно, без зняття з військового обліку за місцем проживання). Співробітники ІНФОРМАЦІЯ_5 проігнорували наявність у позивача діючого військового квитка і приблизно через 2 години з часу доставлення позивача до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_5 , без проходження в установленому порядку ВЛК, позивач був мобілізований до лав ЗСУ та відправлений до військової частини НОМЕР_1 . Тобто 10.09.2025р. співробітники ІНФОРМАЦІЯ_5 , ігноруючи заперечення позивача, повторно взяли позивача на облік в ІНФОРМАЦІЯ_6 , та після оформлення ВЛК, зняли його з обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що свідчать відповідні штампи у військовому квитку серії НОМЕР_5 від 01.11.2007р. Згідно з вищезазначеною довідкою від 10.09.2025р № 2025-0910-1145-2765-8 в ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 проведено медичний огляд позивача. Згідно з карткою обстеження та медичного огляду позивача 10.09.2025р. оглядали лікарі декількох спеціальностей, проте підпис обстежуваної особи на цьому документі відсутній (п.10), як і в довідці про ознайомлення з постановою ВЛК. Як у довідці, так і у картці відсутня печатка ВЛК, не зазначено номер відповідного протоколу ВЛК. Дані про видачу позивачу направлення на проходження ВЛК відсутні.

Оскільки позивач станом на 10.09.2025 не перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 , має хронічні захворювання, при затриманні в м.Одесі медичні документи (історію хвороби та ін.) не міг надати до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 для вивчення фізично, тому направлення на ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 та термінове прийняття відповідного рішення про придатність до військової служби є незаконним. Фактично позивач не проходив ВЛК 10.09.2025 року, в медичні заклади не направлявся, довідка і картка обстеження оформлювалися саме в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 , що корелюється з твердженням позивача про те, що насправді він медичного обстеження взагалі не проходив та протягом двох годин був відправлений до Військової частини. Крім того, документи ВЛК результати лабораторних досліджень, засвідчені печаткою Юридичної особи ТОВ "СМАРТЛАБ", , а не закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, в порушення п. 3.4 глави 3 розділу ІІ Положення №402.

(б) Позиція відповідачів

Від відповідачів Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відзиви на позовну заяву не надходили.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

27.10.2025 суд ухвалив відкрити спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Також, витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) копію наказу (засвідчений витяг з нього) начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) від 10.09.2025 року про призов ОСОБА_1 на військову службу за загальною мобілізацією та направлення для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 ; витребувано у військової частини НОМЕР_1 (код в ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) копію наказу (засвідчений витяг з нього) командира військової частини НОМЕР_1 (код в ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) (по стройовій частині) від 10.09.2025 № 266 про зарахування солдата ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначення курсантом військової частини НОМЕР_1 .

Ухвалою суду від 27.10.2025 року у задоволенні заяви представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправними дії, визнання протиправною постанови, наказів, зобов`язання направити для проходження медичного огляду - відмовлено.

IV. Обставини, встановлені судом

Згідно записів у військовому квитку НОМЕР_7 , виданому на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , останній перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_8 .

В графі 13 військового квитка НОМЕР_7 міститься відмітка 26.06.2023 року медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_9 визнаний непридатним до в/служби за гр ІІ ст. 61-Б розкладу хвороб наказу МОУ 2008 № 402. В розділі VII «Службові відмітки» зазначено не підлягає призову на військову службу під час мобілізації на підставі ст. 23 ч. 1 абз. 3 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

26.06.2023 року ІНФОРМАЦІЯ_3 на ім`я ОСОБА_1 видано довідку військово-лікарської комісії № 939, згідно якої проведено медичний огляд ВЛК 26.06.2023 року, на підставі статті 61Б графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ непридатний до військової служби.

10.09.2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , взято на військовий облік в ІНФОРМАЦІЯ_10 та видано військовий квиток серії НОМЕР_8 .

Постановою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_10 від 10.09.2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , визнаний придатним до військової служби.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.09.2025 року № 249, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, відповідно до поіменного списку № 13195 від 10.09.2025, призвано на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправлено до військової частини НОМЕР_1 , зокрема старшого солдата ОСОБА_1 .

Згідно записів у військовому квитку серії НОМЕР_8 , наказом військової частини НОМЕР_1 від 10.09.2025 року № 266 ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу.

V. Джерела права та висновки суду.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративний позов слід відмовити. Свій висновок вмотивовує наступним чином.

В силу статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно з пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Також Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

В подальшому Указами Президента України воєнний стан продовжувався. Станом на дату розгляду справи воєнний стан в Україні триває.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №2232-ХІІ).

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Частина 2 статті 1 Закону № 2232-ХІІ передбачає, що військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Як слідує з ч. 3 ст. 1 Закону №2232-XII військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 цього Закону проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України.

Згідно з ч. 5 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.

За змістом ч. 9 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:

допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць;

військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;

військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;

резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону №3543-XII загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Згідно з ч. 5 ст. 4 Закону № 3543-XII вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення.

За змістом ст. 2 Закону № 3543-XII правовою основою мобілізаційної підготовки та мобілізації є Конституція України, Закон України "Про оборону України", цей та інші закони України, а також видані відповідно до них нормативно-правові акти.

Статтею 22 Закону № 3543-XII встановлені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Частиною 3 вищевказаної статті передбачено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону № 2232-ХІІ початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону № 2232-ХІІ призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі Закон № 3543-XII).

На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку. Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні визначає Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-ХІІ (далі - Закон №3543).

Відповідно до ч. 5 ст. 22 Закону №3543 призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок №560).

Згідно п. 2 Порядку №560 на військову службу під час мобілізації, на особливий період призиваються резервісти та військовозобов`язані, які придатні до військової служби за станом здоров`я та не мають права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», для комплектування (доукомплектування) з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, навчальних частин (центрів) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.

Отже, на військову службу під час мобілізації, на особливий період призиваються резервісти та військовозобов`язані, які придатні до військової служби за станом здоров`я та не мають права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

При цьому, позивачем не надано доказу наявності у нього документу про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період або щодо його бронювання.

Разом з тим, позивач зазначає, що згідно з Постановою (довідкою № 939 від 26.06.2023р.) Військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_4 26.06.2023р. проведено медичний огляд ВЛК: ОСОБА_1 , 1986р.н., на підставі ст.61 Б графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ: непридатний до військової служби у відповідності до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року № 402 та не підлягає призову на військову службу під час мобілізації на підставі ст.23 ч.1 абз.3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Так, зі змісту наявної в матеріалах справи копії довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 № 939 від 26.06.2023 року, проведено медичний огляд ВЛК 26.06.2023 року, на підставі статті 61Б графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ ОСОБА_1 непридатний до військової служби.

В графі 13 військового квитка НОМЕР_7 міститься відмітка 26.06.2023 року медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_9 визнаний непридатним до в/служби за гр ІІ ст. 61-Б розкладу хвороб наказу МОУ 2008 № 402. В розділі VII «Службові відмітки» зазначено не підлягає призову на військову службу під час мобілізації на підставі ст. 23 ч. 1 абз. 3 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Разом з тим, постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ).

Згідно статті 61 Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, постанова про придатність до військової служби в разі захворювань кісток та суглобів приймається після стаціонарного обстеження та лікування. При цьому слід ураховувати схильність захворювання до рецидивів або прогресування, стійкість ремісії та особливості військової служби. При незадовільних результатах лікування або відмові від нього постанова про придатність до військової служби приймається за пунктами "а", "б" чи "в" залежно від ступеня порушень функцій на період медичного огляду.

До пункту "б" належать:

деформуючий артроз в одному з великих суглобів II стадії (ширина суглобової щілини на рентгенограмі - 2-4 мм) з больовим синдромом;

остеомієліт (у тому числі і первинно хронічний) з щорічними загостреннями;

стійкі контрактури одного з великих суглобів з помірним обмеженням обсягу рухів;

звичні (3 та більше разів на рік) вивихи великих суглобів, які виникають при незначних фізичних навантаженнях, з вираженою нестійкістю (розхитаністю) або рецидивним синовіїтом суглоба та супроводжуються помірною гіпотрофією м`язів кінцівки.

Водночас, у довідці ВЛК від 26.06.2023, на яку посилається позивач, останнього визнано непридатним до військової служби, що, без додавання «у мирний час, обмежено придатний у воєнний час» або «з виключенням з військового обліку», не передбачено п. 3.8 розділу ІІ Положення №402 в редакції чинній на момент проведення медичного огляду, складання постанови ВЛК.

Так, відповідно абзацу 3 частини 1 статті 23 Закону №3543-ХІІ не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії).

Поряд з цим, за приписами частини 6 статті 37 Закону №2232-ХІІ виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які, зокрема визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.

Указана редакція частини 6 статті 37 Закону №2232-ХІІ, діяла станом на момент оформлення довідки ВЛК.

Разом з цим, доказів визнання позивача військово-лікарською комісією непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку матеріали справи не містять.

Встановлений у цій довідці діагноз, згідно Розкладу хвороб, не є підставою для визнання військовозобов`язаного непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

Крім того, запис «непридатний до військової служби» не відповідає п. 3.8. розділу ІІ Положення №402 та частині 10 статті 14 Закону №2232-ХІІ, оскільки у такому вигляді не передбачений даними нормами (чинними на дату видачі довідки ВЛК від 26.06.2023).

Відтак, довідка Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 № 939 від 26.06.2023р та записи у військовому квитку НОМЕР_7 не свідчать про те, що ОСОБА_1 , як військовозобов`язаний, не підлягає призову на військову службу під час мобілізації.

Щодо посилань позивача на незаконне затримання і примусове доставлення до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_5 суд зазначає, що такі посилання зводяться до вчинення злочину проти особи. Проте, позивачем не доведено вчинення щодо нього злочинних дій, наявності кримінальної справи з цього приводу.

Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону №2232 на військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.

Відповідно до пункту 81 Порядку №560 призов громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період оформляється наказом керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, командира військової частини, керівника розвідувального органу або визначеного ним керівника відповідного підрозділу, Голови СБУ, його заступників чи керівника підрозділу, органу, закладу, установи СБУ. У разі призову військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період не за місцем їх перебування на військовому обліку (крім тих осіб, що добровільно виявили бажання проходити військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період) такі особи перед призовом на військову службу беруться на військовий облік у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, який здійснює їх призов. Відомості про взяття таких осіб на військовий облік вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів перед їх направленням на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.

Таким чином, у разі призову військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період не за місцем їх перебування на військовому обліку, такі особи перед призовом на військову службу беруться на військовий облік у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, який здійснює їх призов та вносяться відомості про взяття таких осіб на військовий облік до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів перед їх направленням на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.

Вказана обставина спростовує посилання позивача на те, що ІНФОРМАЦІЯ_11 не мав правових підстав брати позивача на військовий облік, з огляду на перебування останнього на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Також, з матеріалів справи встановлено, що позивач пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією та за результатами медичного огляду згідно довідки від 10.09.2025р. № 2025- 0910-1145-2765-8 визнаний придатним до військової служби.

Разом з тим, повторне проведення позивачу медичного огляду військово-лікарською комісією, за результатами якої його визнано придатним до військової служби, не може слугувати підставою визнання протиправним проведення ІНФОРМАЦІЯ_11 процедури мобілізації позивача.

При цьому, позивач посилався на те, що фактично не проходив ВЛК 10.09.2025.

Згідно з п.3.1 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року № 402 (далі по тексту - Положення) медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП, командирів військових частин, начальників центрів рекрутингу Збройних Сил України на підставі направлення, яке формується відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, ВЛК при ТЦК та СП за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які мають договір із НСЗУ на пакет медичних послуг, включений до програми державних гарантій медичного обслуговування населення на відповідний рік щодо медичного огляду осіб, який організовується ТЦК та СП, лікарями, які входять до складу ВЛК при ТЦК та СП. При цьому особам віком до 45 років видається направлення з метою визначення їх придатності до служби у Десантно-штурмових військах, підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у морській піхоті.

Відповідно до п.3.2 Положення кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей. Ступінь придатності військовозобов`язаних до військової служби за станом здоров`я кожним лікарем визначається індивідуально. Висновки про придатність або непридатність військовозобов`язаних до військової служби, подані ними скарги та об`єктивні дані, виявлені у процесі медичного огляду, а також встановлений діагноз вносяться кожним лікарем до картки обстеження та медичного огляду та до інших документів, що засвідчується особистим підписом лікаря та скріплюється його особистою печаткою, із зазначенням дати проведення медичного огляду. До інформації про діагноз та результати медичних втручань (застосування методів діагностики, профілактики або лікування, пов`язаних із впливом на організм людини), які вносяться до картки обстеження та медичного огляду, додається відповідний код до кожного діагнозу та результату медичних втручань за класифікацією, визначеною НК 025 та НК 026, затвердженими наказом Міністерства економіки України від 04 серпня 2021 року № 360 «Про затвердження та скасування національних класифікаторів.

Під час дії правового режиму воєнного стану кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей.

Отже, під час дії правового режиму воєнного стану кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом.

Згідно картки обстеження та медичного огляду від 10.09.2025, позивача було оглянуто хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом.

При цьому, є безпідставними доводи позивача про відсутність у довідці та картці печатки ВЛК, оскільки з наданих до суду копій довідки від 10.09.2025р. № 2025- 0910-1145-2765-8 та картки обстеження та медичного огляду від 10.09.2025 року вбачається наявність на них як відповідних печаток, так і підписів голови ВЛК, та її членів.

Разом з тим, відсутність підписів позивача про його ознайомлення не може слугувати беззаперечною та єдиною підставою для скасування оскаржуваної постанови ВЛК.

Згідно п. 2 Порядку №560 на військову службу під час мобілізації, на особливий період призиваються резервісти та військовозобов`язані, які придатні до військової служби за станом здоров`я та не мають права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», для комплектування (доукомплектування) з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, навчальних частин (центрів) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.

Отже, на військову службу під час мобілізації, на особливий період призиваються резервісти та військовозобов`язані, які придатні до військової служби за станом здоров`я та не мають відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Відповідно до п.82 Порядку №560 наказ про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період видається: керівником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки - в день відправлення військової команди до військової частини (установи).

Тобто, за наявності даних про придатність позивача до військової служби, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.09.2025 року № 249, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, відповідно до поіменного списку № 13195 від 10.09.2025, призвано на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправлено до військової частини НОМЕР_1 , зокрема старшого солдата ОСОБА_1 .

Відповідно до п.2 розділу ХІІ Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України затвердженої наказом Міністерства оборони України від 15 вересня 2022 року № 280 військовослужбовці військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період зараховуються в день прибуття до списків особового складу військової частини в порядку, установленому пунктами 30-32 розділу II цієї Інструкції. Первинне призначення на посади військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, а також призначення (переміщення) військовослужбовців, які перебувають на військовій службі, відповідно до їх мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом, здійснюються наказом командира військової частини по стройовій частині незалежно від номенклатури посад для призначення. Накази по стройовій частині видаються всіма військовими частинами, що формуються та утримуються на окремому штаті.

Згідно записів у військовому квитку серії НОМЕР_8 , наказом військової частини НОМЕР_1 від 10.09.2025 року № 266 ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що пунктом 19 частини 1 статті 4 КАС України визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

За владно-регулятивною природою всі юридичні акти поділяються на правотворчі, правотлумачні (правоінтерпретаційні) та правозастосовні. Нормативно-правові акти належать до правотворчих, а індивідуальні - до правозастосовних.

Індивідуально-правові акти як результати правозастосування адресовані конкретним особам, тобто є формально обов`язковими для персоніфікованих (чітко визначених) суб`єктів; містять індивідуальні приписи, у яких зафіксовані суб`єктивні права та/чи обов`язки адресатів цих актів; розраховані на врегулювання лише конкретної життєвої ситуації, а тому їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією. Крім того, такі акти не можуть мати зворотної дії в часі.

В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року №2-зп у справі №3/35-313 вказано, що за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.

У пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року №9-рп/2008 в справі №1-10/2008 зазначено, що при визначенні природи правового акта індивідуальної дії правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії) стосуються окремих осіб, розраховані на персональне (індивідуальне) застосування і після реалізації вичерпують свою дію.

Отже, наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.09.2025 року № 249 та наказ військової частини НОМЕР_1 від 10.09.2025 року № 266 вичерпали свою дію фактом їх виконання.

На підставі викладеного, суд робить висновок, що позовні вимоги є безпідставними та такими, що не належать до задоволення

VI. Судові витрати

З огляду на висновок суду про відмову у задоволенні позовних вимог, суд не здійснює розподіл судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 2, 139, 244-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Оскільки справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Оксана БОЙКО

.