Справа № 200/511/26
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2026-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2026 року Справа№200/511/26

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Галатіної О.О. розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Донецького окружного адміністративного суду, через систему «Електронний суд», надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 червня 2025 року у справі № 200/757/25, відповідач повторно розглянувши заяву позивача про призначення пенсії від 21.01.2025 року повторно відмовив у призначенні пенсії рішенням № 56 від 08.12.2025 року у зв`язку з недостатністю пільгового стажу. Вказує на те, що до пільгового стажу не зараховано період служби в армії та період простою. Крім того, зазначає, що з 29.04.2022 року позивач був призваний на військову службу за мобілізацією і по теперішній час є діючим військовослужбовцем, а відтак час проходження військової служби під час мобілізації в особливий період 29.04.2022 року по 21.01.2025 року має бути зарахований до пільгового стажу. Поряд із цим, вважає, що періоди безпосередньої участі позивача у бойових діях у воєнний час у кратному обчисленні, тобто з розрахунку один місяць служби за три місяці. Вважає такі рішення відповідача протиправним та просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку із недостатністю пільгового стажу з 21.01.2025 року;

- скасувати Рішення 56 від 08.12.2025 року Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку із недостатністю пільгового стажу;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до пільгового стажу період з 26.05.1997 по 29.12.1998 року, з 24.02.2022 по 24.03.2022 року, час проходження військової служби під час мобілізації в особливий період 29.04.2022 року по 21.01.2025 року, період безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 13.08.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 10.12.2022, з 22.12.2022 по 31.12.2022, 3 01.01.2023 по 31.01.2023, з 01.02.2023 по 28.02.2023, з 01.03.2023 по 31.03.2023, з 01.04.2023 по 28.04.2023, з 13.05.2023 по 31.05.2023, з 01.06.2023 по 30.06.2023, з 01.07.2023 по 31.07.2023, з 01.08.2023 по 31.08.2023, з 01.09.2023 по 30.09.2023, з 01.10.2023 по 31.10.2023, з 01.11.2023 по 30.11.2023, з 01.12.2023 по 31.12.2023, з 01.01.2024 по 04.01.2024, з 20.01.2024 по 31.01.2024, з 01.02.2024 по 29.02.2024, з 01.03.2024 по 31.03.2024, з 01.04.2024 по 30.04.2024, з 01.05.2024 по 29.05.2024, з 01.06.2024 по 26.06.2024 у кратному обчисленні (один місяць служби за три місяці);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 21.01.2025 року.

Ухвалою суду від 28 січня 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву. Відкрито провадження в адміністративній справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали подати до суду відзив на позовну заяву з доказами на його підтвердження з одночасним надісланням (наданням) його копії та доданих до нього документів позивачу.

Представником Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до суду було надано відзив, в якому просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, зокрема, зазначивши, що 21.01.2025 із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 звернувся ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішення від 29.01.2024 № 56 Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області відмовлено у призначенні пенсії. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05.06.2025 у справі № 200/757/25 частково задоволено позов ОСОБА_1 . Визнано протиправним та скасовано рішення Головного Управління Пенсійного фонду в Львівській області про відмову у призначенні пенсії № 56 від 29.01.2025. Зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду у Львівській області розглянути повторно заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 21.01.2025 із зарахуванням до пільгового (спеціального) стажу періоду роботи з 01.04.2004 по 31.04.204 та з 21.03.2006 по 10.04.2006. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вказане рішення набуло законної сили 13.11.2025. На виконання рішення суду Донецького окружного адміністративного суду від 05.06.2025 у справі № 200/757/25 Головним управлінням заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 21.01.2025 розглянуто повторно зарахувавши до пільгового (спеціального) стажу періоди роботи з 01.04.2004 по 31.04.2004 та з 21.03.2006 по 10.04.2006. Вік заявника (на дату звернення) 46 років 09 місяців 19 днів. Страховий стаж особи становить 44 роки 01 місяць 20 днів (в т.ч. додаткові роки за Список № 1 19 років). Пільговий стаж особи, а саме підземні роботи за постановою 202(25) - 22 роки 11 місяців 26 днів. За доданими документами до страхового та пільгового стажу зараховано усі періоди. Право на пенсійну виплату ОСОБА_1 відповідно до пункту 3 стіатті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відсутнє, оскільки на момент звернення не має необхідної кількості пільгового стажу роботи, а зобов`язань щодо призначення пенсії заявнику у рішенні суду відсутнє. Проте з 03.04.2028 ОСОБА_1 матиме право на пенсію за віком згідно п.1 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Крім того, вказує на те, що чинним законодавством не передбачено зарахування у трикратному розмірі періодів проходження військової служби, при призначенні пенсії відповідно до Закону № 1058, а згідно поданих документів право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно ч.3 ст. 114 Закону 1058 у Позивача відсутнє.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведене, суд розглядає позовну заяву в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, відзиву, суд з`ясував наступні обставини справи, суд встановив.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , 21.01.2025 звернувся через ВЕБ портал Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії.

Заяву позивача про призначення пенсії за віком за принципом екстериторіальності опрацьовано Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, що є відповідачем у справі.

Рішенням від 29.01.2025 № 56 позивачу відмовлено в призначенні пенсії незалежно від віку відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" через недостатність пільгового стажу роботи.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 червня 2025 року по адміністративній справі №200/757/25 позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного Управління Пенсійного фонду в Львівській області про відмову у призначенні пенсії № 56 від 29.01.2025,

Зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду у Львівській області розглянути повторно заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 21.01.2025 із зарахуванням до пільгового (спеціального) стажу періоду роботи з 01.04.2004 по 31.04.204 та з 21.03.2006 по 10.04.2006.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2025 у справі № 200/757/25 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05.06.2025 у справі № 200/757/25 - залишено без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05.06.2025 у справі № 200/757/25 залишено без змін.

На виконання рішення суду Донецького окружного адміністративного суду від 05.06.2025 у справі № 200/757/25 Головним управлінням Пенсійного фонду в Львівській області заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 21.01.2025 розглянуто повторно зарахувавши до пільгового (спеціального) стажу періоди роботи з 01.04.2004 по 31.04.2004 та з 21.03.2006 по 10.04.2006.

Відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду в Львівській області № 56 від 08.12.2025 року відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії у зв`язку з недостатністю пільгового стажу.

Відповідно до спірного рішення, вік заявника (на дату звернення) 46 років 09 місяців 19 днів.

Страховий стаж особи становить 44 роки 01 місяць 20 днів (в т.ч. додаткові роки за Список № 1 19 років).

Пільговий стаж особи, а саме підземні роботи за постановою 202(25) - 22 роки 11 місяців 26 днів.

За доданими документами до страхового та пільгового стажу зараховано усі періоди.

Згідно розрахунку стажу Позивача (в частині спірних періодів):

- з 26.05.1997 - 29.12.1998 не зараховано до страхового та пільгового стажу;

- з 24.02.2022 - 31.03.2022 не зараховано до пільгового стажу;

- з 29.04.2022 по 30.09.2024 зараховано (Військова служба в особливий період 2 роки, 5 місяців, 2 дні, кратність - 1).

Відомості щодо періоду з 01.10.2024 по 21.01.2025 відсутні.

Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_2 (в частині спірних періодів), ОСОБА_1 :

- з 15.01.1997 працював монтером колії 4 розряду (запис 4);

- 07.05.1997 звільнений у зв`язку з призовом ВС України (запис 5);

- з 26.05.1997 по 29.12.1998 проходив військову службу у лавах армії України (запис 7);

- з 04.02.2009 працював машиністом гірничих виймальних машин підземним 6 розряду з повним робочим днем у шахті (запис 20).

Згідно розрахунку стажу Позивача період роботи з 16.03.2017 по 23.02.2022 зараховано до пільгового стажу позивача (Ст.14, П/П, підземні, сп.1 р.1 п-р.1 п.а-в).

Відповідно до копії військового квитка сер. НОМЕР_3 ОСОБА_1 проходить військову службу з 29.04.2022 року.

Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №109 від 01.12.2024, ОСОБА_1 працював повних робочий день у ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» з 11.09.2008 по 03.02.2009 року на посаді машиніста гірничих виїмкових машин підземний 5 розряду з повним робочим днем в шахті, з 04.02.2009 по 24.02.2022 року на посаді машиніста гірничих виїмкових машин підземний 6 розряду розряду з повним робочим днем в шахті. Також зазначено, що згідно з наказом першого керівника введено в простой з 24.02.2022 нарахування заробітної плати на час простою буде 2/3 від тарифної ставки. 3 01.06.2022 призупинено дію трудового договору до відновлення можливості виконувати роботу працівником (наказ № 3105/22 від 31.05.2022).

Відповідно до довідки форми 5 про проходження військової служби та довідки форми 12 про участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах і в період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України у період з 13.08.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 10.12.2022, з 22.12.2022 по 31.12.2022, 3 01.01.2023 по 31.01.2023, з 01.02.2023 по 28.02.2023, з 01.03.2023 по 31.03.2023, з 01.04.2023 по 28.04.2023, з 13.05.2023 по 31.05.2023, з 01.06.2023 по 30.06.2023, з 01.07.2023 по 31.07.2023, з 01.08.2023 по 31.08.2023, з 01.09.2023 по 30.09.2023, з 01.10.2023 по 31.10.2023, з 01.11.2023 по 30.11.2023, з 01.12.2023 по 31.12.2023, з 01.01.2024 по 04.01.2024, з 20.01.2024 по 31.01.2024, з 01.02.2024 по 29.02.2024, з 01.03.2024 по 31.03.2024, з 01.04.2024 по 30.04.2024, з 01.05.2024 по 29.05.2024, з 01.06.2024 по 26.06.2024.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України Про пенсійне забезпечення.

Як передбачено Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 384/2011, Пенсійний фонд України (його територіальні органи) входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Одними з основних завдань Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску; керівництво та управління солідарною системою загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; призначення (перерахунок) пенсій, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Відповідно до покладених завдань і функцій, саме Пенсійний фонд України є суб`єктом владних повноважень у сфері правовідносин щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому згідно з вимогами частини 2статті 4 КАС України їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування).

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_2 (в частині спірних періодів), ОСОБА_1 :

- з 04.02.2009 працював машиністом гірничих виймальних машин підземним 6 розряду з повним робочим днем у шахті (запис 20).

Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №109 від 01.12.2024, ОСОБА_1 працював повних робочий день у ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» з 11.09.2008 по 03.02.2009 року на посаді машиніста гірничих виїмкових машин підземний 5 розряду з повним робочим днем в шахті, з 04.02.2009 по 24.02.2022 року на посаді машиніста гірничих виїмкових машин підземний 6 розряду розряду з повним робочим днем в шахті. Також зазначено, що згідно з наказом першого керівника введено в простой з 24.02.2022 нарахування заробітної плати на час простою буде 2/3 від тарифної ставки. 3 01.06.2022 призупинено дію трудового договору до відновлення можливості виконувати роботу працівником (наказ № 3105/22 від 31.05.2022).

Згідно розрахунку стажу Позивача період роботи з 16.03.2017 по 23.02.2022 зараховано до пільгового стажу позивача (Ст.14, П/П, підземні, сп.1 р.1 п-р.1 п.а-в).

Як вже встановлено судом, відповідачем зараховано до пільгового стажу спірний період простою: з 24.02.2022 по 24.03.2022 року.

Відповідно до статті 34 Кодексу законів про працю України простій - це призупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами. У разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця.

Відповідно до листа Міністерства соціальної нолііики України від 8 лютого 2016 року № 713/039/161-16 час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони буди пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місця в календарному році.

Разом з цим, Верховний Суд у постанові від 19.03.2019 у справі № 295/8979/16-а та постанові від 26.03.2020 року у справі №423/2860/16-а зазначив, що час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють у шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше одного місяця в календарному році.

Відповідно до частини 5 етапі 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд приходить до висновку про належність та допустимість доказів, а саме: трудовою книжкою, довідкою про підтвердження наявною трудового стажу, що період простою стався з виробничою необхідністю, а тому період простою з 24.02.2022 по 24.03.2022 має бути зарахований до пільгового стажу Позивача.

Щодо позовних вимог в частині зарахування до пільгового стажу період проходження позивачем військової служби з 26.05.1997 по 29.12.1998, суд виходить з наступного.

Конституційний суд України в своєму рішенні № 1-рп/99 від 09.02.1999 року зазначив, що положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи). Тому до спірних правовідносин має застосовуватись законодавство, чинне на момент їх виникнення.

На період проходження позивачем військової служби діяло "Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій", затверджене Постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року № 590 (далі - Положення).

Пунктом "к" частини 1 пункту 109 вказаного вище Положення передбачено, що крім роботи в якості робочого або службовця в загальний стаж роботи зараховується також служба в складі Збройних сил СРСР.

При призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій за віком та інвалідності робочим та службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці та в гарячих цехах та на інших роботах зі шкідливими умовами праці (підпункти "а" та "б" пункту 16), та пенсії у зв`язку з втратою годувальника їх сім`ям, а також пенсії за віком робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт "в" пункту 16) періоди, зазначені в підпунктах "к" та "л", дорівнюються за вибором особи, яка звернулась за призначенням пенсії або до роботи, що передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала по закінченню цього періоду.

Постановою Верховної Ради України від 12 вересня 1991 року № 1545-ХХІІ Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР встановлено, що до прийняття відповідних актів законодавства України на території республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції, законам України.

Отже, пункт 109 Положення № 590 надає право особі на зарахування періоду військової служби до роботи, яка передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Як зазначено судом вище, відповідно до записів в трудовій книжці НОМЕР_2 (в частині спірних періодів), ОСОБА_1 :

- з 15.01.1997 працював монтером колії 4 розряду (запис 4);

- 07.05.1997 звільнений у зв`язку з призовом ВС України (запис 5);

- з 26.05.1997 по 29.12.1998 проходив військову службу у лавах армії України (запис 7);

- з 17.02.1999 по 14.10.1999 працював охоронцем у відділі охорони (запис 8-9).

Відповідно до розрахунку стажу, періоди з 15.01.1997 07.05.1997 та з 17.02.1999 по 14.10.1999 зараховано до страхового стажу позивача.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а уточнюючі довідки підприємств необхідні в разі відсутності відповідних відомостей у трудовій книжці.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Таким чином, під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинними на період роботи особи. До 01.01.1992 були чинними Список №1 та Список №2, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, а після - списки, затверджені: постановою Кабінету Міністрів України від 26.01.1991 №10, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку №383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Пунктом 10 Порядку №383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Так, у разі якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №439/1148/17.

Запис про роботу з 15.01.1997 07.05.1997 монтером колії 4 розряду, що передувала призову на військову службу та з 17.02.1999 по 14.10.1999 охоронцем у відділі охорони, що слідувала за закінченням цього періоду, не містить відомостей про роботу у небезпечних умовах, а також можуть підпадати під право на пільгову пенсію, отже для його підтвердження необхідно подати уточнюючу довідку.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач не надавав уточнюючу довідку за періоди роботи з 15.01.1997 по 07.05.1997 та з 17.02.1999 по 14.10.1999, отже у відповідача були відсутні підстави для зарахування періодів роботи з 15.01.1997 07.05.1997 та з 17.02.1999 по 14.10.1999 до пільгового стажу, і як наслідок, оскільки вказані періоди не зараховані до пільгового стажу, підстави для зарахування періоду проходження військової служби до пільгового стажу відсутні.

При цьому відсутня можливість зарахувати вказані періоди відповідно до відомостей про спеціальний стаж Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, оскільки такі відомості стосовно позивача наявні лише з 2002 року.

Таким чином, відповідачем правомірно не зараховано до пільгового стажу період проходження позивачем військової служби з 26.05.1997 по 29.12.1998, оскільки зарахування до пільгового стажу періоду проходження військової служби залежить від періоду роботи, що передував службі.

Правомірність незарахування до пільгового стажу періоду роботи без подання уточнюючої довідки, у разі неповноти записів трудової книжки, висловлено Верховним Судом у постанові від 22.10.2025 у справі №200/7392/24, висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина 5 статті 242 КАС України).

Отже, вказані вище періоду можуть бути зараховані до пільгового стажу лише у разі подання уточнюючих довідок.

Таким чином, у задоволені позовних вимог в цій частині суд відмовляє.

Щодо позовних вимог в частині зарахування до пільгового стажу час проходження військової служби під час мобілізації в особливий період 29.04.2022 року по 21.01.2025 та періоди безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 13.08.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 10.12.2022, з 22.12.2022 по 31.12.2022, 3 01.01.2023 по 31.01.2023, з 01.02.2023 по 28.02.2023, з 01.03.2023 по 31.03.2023, з 01.04.2023 по 28.04.2023, з 13.05.2023 по 31.05.2023, з 01.06.2023 по 30.06.2023, з 01.07.2023 по 31.07.2023, з 01.08.2023 по 31.08.2023, з 01.09.2023 по 30.09.2023, з 01.10.2023 по 31.10.2023, з 01.11.2023 по 30.11.2023, з 01.12.2023 по 31.12.2023, з 01.01.2024 по 04.01.2024, з 20.01.2024 по 31.01.2024, з 01.02.2024 по 29.02.2024, з 01.03.2024 по 31.03.2024, з 01.04.2024 по 30.04.2024, з 01.05.2024 по 29.05.2024, з 01.06.2024 по 26.06.2024 у кратному обчисленні (один місяць служби за три місяці), суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що надані позивачем документи підтверджують факт проходження ним військової служби протягом спірних періодів та участь у заходах щодо оборони України, що є підставою для зарахування відповідних періодів до страхового стажу у календарному обчисленні. Наявність у позивача статусу учасника бойових дій з видачею відповідного посвідчення підтверджують факт служби, участь у заходах оборони, перебування у районах ведення бойових дій, дають право на підвищені соціальні гарантії.

Водночас зазначене не підтверджує правові підстави для застосування іншого способу обчислення стажу (шляхом множення стажу на відповідні коефіцієнти).

Стаття 24 Закону № 1058 визначає періоди, з яких складається страховий стаж, а саме ч. 1 цієї статті передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року (частина третя).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно зі статтею 57 Закону № 1788-XII військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.

Відповідно до п. 11 статті 11 Закону № 1058-IV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби), поліцейські, особи рядового і начальницького складу, у тому числі ті, які проходять військову службу під час особливого періоду, визначеного Законами України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та «;Про військовий обов`язок і військову службу".

Особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій (абзац п`ятий статті 1 Закону України від 21.10.1993 № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Згідно з ч. 1 статті 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Закон України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Частиною другою статті 1-2 цього Закону (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до абзацу другого пункту 1 статті 8 Закону № 2011-ХІІ час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 17-1 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) також передбачено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України 17.07.1992 прийняв постанову № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» (далі - Порядок № 393), пунктом 3 якого встановлено, що до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: а) один місяць служби за три місяці: участь у бойових діях у воєнний час.

Варто зауважити, що пункт 3 Порядку № 393 до 19.02.2022 був викладений у такій редакції: до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: а) один місяць служби за три місяці: участь у бойових діях у воєнний час.

Однак, Кабінет Міністрів України постановою від 16.02.2022 № 119 (набрала чинності 19.02.2022) вніс зміни до згаданого пункту, внаслідок чого пільгове обчислення календарної вислуги можливе тільки для визначення розміру пенсії, а не її призначення.

З урахуванням того, що на момент звернення позивача до відповідача із заявою про призначення пенсії (21.01.2025) пункт 3 Порядку № 393 діяв у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119, то періоди проходження військової служби підлягають зарахуванню до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, в календарному обчисленні, тобто повної кількості календарних днів, а не у пільговому.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 19.06.2025 у справі №360/665/24.

Відповідно до розрахунку стажу позивача, час проходження ним військової служби з 29.04.2022 по 30.09.2024 зараховано (Військова служба в особливий період 2 роки, 5 місяців, 2 дні, кратність - 1).

Відомості щодо період проходження військової служби позивача з 01.10.2024 по 21.01.2025 у розрахунку стажу відсутні.

Тобто відповідачем час служби у ЗСУ з 01.10.2024 по 21.01.2025 не зараховано до пільгового стажу, таким чином вказаний період повинен бути зарахований до пільгового стажу позивача (Військова служба в особливий період).

Відповідачем час служби у ЗСУ з 29.04.2022 по 30.09.2024 зараховано до пільгового стажу але в одинарному розмірі, тобто без застосування кратності, що не суперечить правозастосуванню викладеному у постанові Верховного Суду від 19.06.2025 у справі №360/665/24.

З огляду на вказане, суд відмовляє у частині позовних вимог про у кратне (один місяць служби за три місяці) зарахування до пільгового стажу періоду служби у ЗСУ, який дає право на призначення пенсії, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.

Обираючи спосіб захисту, суд, зважаючи на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, приходить до висновку, що слід прийняти рішення про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 56 від 08.12.2025 року Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.01.2025 про призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку, згідно ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до пільгового стажу період з 24.02.2022 по 24.03.2022, проходження військової служби під час мобілізації в особливий період з 01.10.2024 по 21.01.2025 (Військова служба в особливий період) та з урахуванням висновків суду викладених у даному рішенні.

Протиправність дій відповідача суд вбачає в контексті спірного рішення відповідача № 56 від 08.12.2025 року.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені судом обставини, оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що фактично, позовні вимоги задоволені, оскільки рішення Відповідача визнано протиправним та скасовано, а зобов`язання вчинити певні дії є похідною вимогою, суд дійшов висновку щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Львівській області на користь Позивача судового збору у розмірі 1064,96 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 56 від 08.12.2025 року Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.01.2025 про призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку, згідно ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до пільгового стажу період з 24.02.2022 по 24.03.2022, з 01.10.2024 по 21.01.2025 проходження військової служби під час мобілізації в особливий період (Військова служба в особливий період) та з урахуванням висновків суду викладених у даному рішенні.

В задоволенні інших позовних вимогах відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1064 грн 96 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повідомити сторін, що заяви по суті справи, заяви з процесуальних питань, клопотання, пояснення, додаткові письмові докази, висновки експертів, можуть бути ними подані в електронному вигляді на електронну пошту суду або через особистий кабінет в системі Електронний суд.

Направлення даного рішення суду здійснювати шляхом електронного листування на електронні адреси учасників справи.

Інформацію щодо роботи суду можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://adm.dn.court.gov.ua.

Суддя О.О. Галатіна