Справа № 160/687/26
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2026-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2026 року Справа № 160/687/26
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГорбалінського В.В.
за участі секретаря судового засіданняФіліпенко А.С.
представника позивача представника відповідача Горбань Р.С. Пономаренко О.О.
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ДОЧІРНЬОГО ІНОЗЕМНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ДНІПРОДОР" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.01.2026 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд останньої за правилами загального позовного провадження.
09.02.2026 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від представника позивача надійшов уточнений позов, в якому позивач в якій позивач збільшив позовні вимоги та просить:
12.02.2026 року на адресу суду від представника відповідача надійшов уточнений відзив, в яких останній проти задоволення позовних вимог заперечував, та підтримав позицію, викладену у письмовому відзиві на позовну заяву.
17.02.2026 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій підтримано позицію, викладену в позовній заяві, та зазначено, що відзив є законодавчо необґрунтованим та таким, що не спростовує доводів, викладених в позовній заяві, як підстави для задоволення позову.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.02.2026 року підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи по суті.
02.03.2026 року на адресу суду від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких останній проти задоволення позовних вимог заперечував, та підтримав позицію, викладену у письмовому відзиві на позовну заяву, та зазначено, що міркування позивача ґрунтуються виключно на формальних запереченнях щодо встановлених обставин справи.
10.03.2026 року на адресу суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення, в яких підтримано позицію, викладену в позовній заяві та відповіді на відзив.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, у відповіді на відзив та письмових поясненнях, які надавались на адресу суду, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на письмовий відзив, заперечення на відповідь на відзив та письмові пояснення, що містяться в матеріалах справи, у зв`язку з чим у задоволенні позовної заяви просив відмовити.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
16.01.2024 ДІП «ДНІПРОДОР» повідомило ГУ ДПС у Дніпропетровській області про втрату документів фінансово господарської діяльності підприємства (за період з 01.03.2022 по 01.01.2024) листом №16-01/2.
18.01.2024 ГУ ДПС у Дніпропетровській області складено акт №80/04-36-07-02/32835987 «Про неможливість проведення документальної планової виїзної перевірки Дочірнього іноземного підприємства «ДНІПРОДОР».
18.01.2024 ГУ ДПС у Дніпропетровській області винесено наказ №166-п «Про перенесення термінів документальної планової виїзної перевірки Дочірнього іноземного підприємства «ДНІПРОДОР» відповідно до п.44.5 ст.44 ПКУ.
Рішенням ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 14.02.2024 року №10479/6/04-36-07-02-13 відмовлено ДІП «ДНІПРОДОР» у застосуванні положень пп.69.28 ст.69 підрозділу ХХ «Перехідні положення» ПКУ та повідомлено, що відповідно до п.44.5 ст.44 ПКУ підприємство має право відновити втрачені документи.

Наказом ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 14.05.2024 року №1873-п терміни проведення документальної планової виїзної перевірки ДІП «ДНІПРОДОР» зупинено з 14.05.2024 року до розгляду у суді справи №160/9419/24 за адміністративним позовом ДІП «ДНІПРОДОР», щодо скасування рішення про відмову у застосуванні положень пп.69.28 ст.69 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ від 14.02.2024 №10479/6/04-36-07-02-13 видане ГУ ДПС у Дніпропетровській області.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2024 року по справі №160/9419/24 у задоволенні позовних вимог щодо скасування рішення про відмову у застосуванні положень пп.69.28 ст.69 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ від 14.02.2024 №10479/6/04-36-07-02-13 видане ГУ ДПС у Дніпропетровській області відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14.01.2025 року по справі №160/9419/24 апеляційну скаргу ДІП «ДНІПРОДОР» залишено без задоволення, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.09.2024 залишено без змін.

Наказом ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 27.02.2025 року №1410-п поновлено строки проведення документальної планової виїзної перевірки ДІП «ДНІПРОДОР», з 13.03.2025 року.

10.03.2025 року ДІП «ДНІПРОДОР» листом №10-03/1 повідомлено контролюючий орган, що на виконання запиту ГУ НП в Дніпропетровській області від 31.01.2025 №4034-2025 щодо досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000041 від 29.01.2025, Підприємством листом від 04.02.2025 №3101 надано оригінали первинних документів за період з 01.04.2017 по 31.12.2024, старшому слідчому в ОВС відділу СУ ГУНП майору поліції Дмитру Хоржевському.

13.03.2025 року ГУ ДПС у Дніпропетровській області складено акт про неможливість проведення документальної планової виїзної перевірки ДІП «ДНІПРОДОР» () за №639/04-36-07- 02/32835987.

13.03.2025 року ГУ ДПС у Дніпропетровській області винесено наказ №1670-п «Про перенесення термінів документальної планової виїзної перевірки Дочірнього іноземного підприємства «ДНІПРОДОР».

ГУ НП у Дніпропетровській області листами від 01.07.2025 №, від 01.07.2025 № повідомлено контролюючий орган про надання доступу до вилучених документів (оригінали первинних документів за період з 01.04.2017 по 31.12.2024).

04.08.2025 року ГУ ДПС у Дніпропетровській області винесено наказ №4882-п «Про поновлення строків проведення документальної планової виїзної перевірки ДІП «ДНІПРОДОР», яким з 12.08.2025 року поновлено термінів проведення документальної планової виїзної перевірки ДІП «ДНІПРОДОР» () за період діяльності 01.04.2017 по 30.09.2023, тривалістю 10 робочих днів.

12.08.2025 року ГУ ДПС у Дніпропетровській області здійснено вихід за податковою адресою підприємства ДІП «ДНІПРОДОР»: м. Дніпро, вул. Олександра Оцупа, буд. 2, за результатами якого встановлено відсутність посадових осіб за податковою адресою та складено акт від 12.08.2025 року №2184/04-36-07-02/32835987 «Про неможливість проведення документальної планової виїзної перевірки ДІП «ДНІПРОДОР» та пред`явлення направлень у зв`язку з відсутністю його посадових осіб за податковою адресою».

Втім, ДІП «ДНІПРОДОР» до ГУ ДПС у Дніпропетровській області надано лист від 11.08.2025 року №11-08/2025, в якому зазначено, що згідно до наказу №45/к/тр від 10.08.2025 року «Про оголошення простою» у зв`язку з відсутністю організаційних і технічних умов для господарської діяльності підприємства під час воєнного стану оголошено простій на підприємстві з 11.08.2025 по 22.08.2025.

Наказом ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 19.08.2025 року №5224-п внесено зміни до наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 04.08.2025 року №4882-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ДІП «ДНІПРОДОР»: а саме перший абзац пункту 1 викладено в наступній редакції: «Провести документальну планову виїзну перевірку ДІП «ДНІПРОДОР» () з 25.08.2025 тривалістю 10 робочих днів».

За результатами перевірки податковим органом складено Акт від 24.09.2025 року №4085/04-36-07-02/32835987 «Про результати документальної планової виїзної перевірки Дочірне іноземне підприємство «ДНІПРОДОР» податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2017 по 30.09.2023, яким встановлені наступні порушення:

1. п.44.1 та п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 12 522 371 грн., в тому числі за 2017 рік на суму 2 446 060 грн., за 2018 рік на суму 2 226 837 грн., за 2019 рік на суму 3 676 897 грн., за 2020 рік на суму 3 451 616 грн., за 2021 рік на суму 576 872 грн., за 2022 рік на суму 144 089 грн.;

2. п.187.1, п.187.7 ст.187, п.189.1 ст.189, п.198.2, п.198.3, п. 198.5, п.198.6 ст.198, п.199.1 ст.199 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму суму 26 777 952 грн., а саме: за квітень 2017 року на суму 168 041 грн., за травень 2017 року на суму 220 285 грн., за червень 2017 року на суму 217 268 грн., за липень 2017 року на суму 226 315 грн., за серпень 2017 року на суму 1 004 756 грн., за вересень 2017 року на суму 800 457 грн., за жовтень 2017 року на суму 863 077 грн., за листопад 2017 року на суму 1 050 903 грн., за грудень 2017 року на суму 660 992 грн., за січень 2018 року на суму 29 611 грн., за лютий 2018 року на суму 2 998 грн., за березень 2018 року на суму 833 грн., за квітень 2018 року на суму 60 243 грн., за травень 2018 року на суму 302 410 грн., за червень 2018 року на суму 588 106 грн., за липень 2018 року на суму 407 434 грн., за серпень 2018 року на суму 563657 грн., за вересень 2018 року на суму 555 664 грн., за жовтень 2018 року на суму 1514561 грн., за листопад 2018 року на суму 1 314 425 грн., за грудень 2018 року на суму 965 234 грн., за січень 2019 року на суму 58 342 грн., за березень 2019 року на суму 58757 грн., за квітень 2019 року на суму 128 734 грн., за травень 2019 року на суму 362790 грн., за червень 2019 року на суму 178 601 грн., за липень 2019 року на суму 27053 грн., за серпень 2019 року на суму 43 757 грн., за вересень 2019 року на суму 1253789 грн., за жовтень 2019 року на суму 316 155 грн., за листопад 2019 року на суму 1 988 730 грн., за грудень 2019 року на суму 23 304 грн., за січень 2020 року на суму 6 718 грн., за лютий 2020 року на суму 13 792 грн., за березень 2020 року на суму 2 011 грн., за квітень 2020 року на суму 25 677 грн., за травень 2020 року на суму 595 563 грн., за липень 2020 року на суму 278 849 грн., за вересень 2020 року на суму 431 112 грн., за листопад 2020 року на суму 286 886 грн., за грудень 2020 року на суму 2 221 345 грн., за серпень 2021 року на суму 485 536 грн., за грудень 2021 року на суму 155 432 грн., за грудень 2022 року на суму 97 415 грн., за січень 2023 року на суму 40 473 грн., за квітень 2023 року на суму 71 265 грн., за травень 2023 року на суму 376 952 грн., за червень 2023 року на суму 226 496 грн., за липень 2023 року на суму 1 139 818 грн., за серпень 2023 року на суму 1 615 082 грн., за вересень 2023 року на суму 2 750 248 грн.;

3. п.120'.2 ст. 120' п.201.1, п.201.4, п.201.10 ст.201, п.89 та п. 90 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового Кодексу України буде застосовано штрафну санкцію за нереєстрацію податкових накладних.

4. пп.16.1.4 п.16.1 ст.16, п.57.1 ст.57, пп. 168.1.1, пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168, п. 176.2 ст. 176 з урахуванням п.п. «а» та «е» Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), що призвело до несвоєчасної сплати узгодженого грошового зобов?язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 1 395 323,42 грн., що є порушенням ст. 168 ПК України, у тому числі: за вересень 2017 року у сумі 110 276,81 грн., за жовтень 2017 року у сумі 108 971,87 грн., за листопад 2017 року у сумі 0,01 грн., за грудень 2017 року у сумі 94 636,76 грн., за січень 2018 року у сумі 10 285,35 грн., за лютий 2018 року у сумі 22 485,76 грн., за березень 2018 року у сумі 20 230,77 грн., за квітень 2018 року у сумі 54 782,96 грн., за травень 2018 року у сумі 63 254,86 грн., за липень 2018 року у сумі 106 760,47 грн., за серпень 2018 року у сумі 69 199,20 грн., за вересень 2018 року у сумі 67 706,20 грн., за жовтень 2018 року у сумі 38 294,44 грн., за листопад 2018 року у сумі 37 061,24 грн., за грудень 2018 року у сумі 41 291,23 грн., за січень 2019 року у сумі 4 202,57 грн., за лютий 2019 року у сумі 4 434,75 грн., за березень 2019 року у сумі 4 830,75 грн., за квітень 2019 року у сумі 36 013,50 грн., за травень 2019 року у сумі 37 870,91 грн.,за червень 2019 у сумі 39 582,61 грн., за липень 2019 року у сумі 40 315,41 грн., за серпень 2019 року у сумі 37 018,25грн., за вересень 2019 року у сумі 34 605,04 грн., за жовтень 2019 року у сумі 33 349,50 грн., за листопад 2019 року у сумі 34 563,10 грн., за грудень 2019 року у сумі 42 121,77 грн., за січень 2020 року у сумі 2 651,02 грн., за лютий 2020 року у сумі 11 451,60 грн., за березень 2020 року у сумі 17 601,81 грн., за квітень 2020 року у сумі 20 519,99 грн., за травень 2020 року у сумі 35 230,17 грн.,за червень 2020 у сумі 32 434,47 грн.., за липень 2020 року у сумі 30 589,05 грн., за серпень 2020 року у сумі 30 042,00 грн., за вересень 2020 року у сумі 20 657,22 грн., та до несплати узгодженого грошового зобов?язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 685 872,24 грн. в т.ч. за вересень 2020 року у сумі 12 439,96 грн., за жовтень 2020 року у сумі 32 513,24 грн., за листопад 2020 року у сумі 32 231,27 грн., за грудень 2020 року у сумі 30 812,06 грн., за січень 2021 року у сумі 5 842,42 грн., за лютий 2021 року у сумі 6 118,20 грн., за березень 2021 року у сумі 7 619,11 грн., за квітень 2021 року у сумі 37 984,50 грн., за травень 2021року у сумі 39 203,50 грн., за червень 2021 року у сумі 43 405,20 грн., за липень 2021 року у сумі 48 307,06 грн., за серпень 2021 року у сумі 53 207,79 грн., за вересень 2021 року у сумі 51 481,32 грн., за жовтень 2021 року у сумі 48 827,37 грн., за листопад 2021 року у сумі 48 862,45 грн., за грудень 2021 року у сумі 47 109,77 грн., за січень 2022 року у сумі 7 494,63 грн., за лютий 2022 року у сумі 6 618,60 грн., за березень 2022 року у сумі 7 754,32 грн., за квітень 2022 року у сумі 1 188,00 грн., за травень 2022 року у сумі 1 188,00 грн.,за червень 2022 у сумі 1 188,00 грн.., за липень 2022 року у сумі 1 188,00 грн., за серпень 2022 року у сумі 1 188,00 грн., за вересень 2022 року у сумі 1 188,00 грн., за жовтень 2022 року у сумі 1 206,00 грн., за листопад 2022 року у сумі 1 206,00 грн., за грудень 2022 року у сумі 1 206,00 грн., за січень 2023 року у сумі 1 206,00 грн., за лютий 2023 року у сумі 1 206,00 грн., за березень 2023 року у сумі 1 206,00 грн., за квітень 2023 року у сумі 8 726,40 грн., за травень 2023 року у сумі 24 480,00 грн.,за червень 2023 у сумі 23 608,64 грн., за липень 2023 року у сумі 23 577,43 грн., за серпень 2023 року у сумі 23 283,00 грн.

5. п.п. 1.4 п. 16' підрозд. 10 розд. ХХ, пп.16.1.4 п.16.1, п.54.2 ст.54, пп. 14.1.180 пункту 14.1. статті 14, п.п. 168.1.2, 168.1.5 п.168.1 ст.168, абз. «а» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року за № 2755-VI, (зі змінами та доповненнями), що призвело до несвоєчасної сплати узгодженого грошового зобов? язання з військового збору у розмірі 80 061,16 грн., у тому числі: за жовтень 2017 року у сумі 9 080,88 грн., за грудень 2017 року у сумі 7 886,34 грн., за січень 2018 року у сумі 673,79 грн., за лютий 2018 року у сумі 1 690,48 грн., за березень 2018 року у сумі 1 500,69 грн., за квітень 2018 року у сумі 4 379,91 грн., за травень 2018 року у сумі 5 085,89 грн., за липень 2018 року у сумі 8 696,70 грн., за серпень 2018 року у сумі 5 766,60 грн., за вересень 2018 року у сумі 5 208,89 грн., за жовтень 2018 року у сумі 3 107,87 грн., за листопад 2018 року у сумі 3 088,44 грн., за грудень 2018 року у сумі 3 440,87 грн., за січень 2019 року у сумі 350,22 грн., за лютий 2019 року у сумі 369,57 грн., за березень 2019 року у сумі 402,58 грн., за квітень 2019 року у сумі 3 001,13 грн., за травень 2019 року у сумі 3 155,91 грн.,за червень 2019 у сумі 3 298,55 грн., за липень 2019 року у сумі 3 359,62 грн., за серпень 2019 року у сумі 3 084,86 грн., за вересень 2019 року у сумі 2 883,76 грн., за жовтень 2019 року у сумі 547,61 грн., та до несплати узгодженого грошового зобов?язання військового збору у розмірі 86 476,80 грн. у тому числі: за жовтень 2019 року у сумі 2 231,52 грн., за листопад 2019 року у сумі 2 880,26 грн., за грудень 2019 року у сумі 3 510,13 грн., за січень 2020 року у сумі 220,92 грн., за лютий 2020 року у сумі 954,30 грн., за березень 2020 року у сумі 1 466,83 грн., за квітень 2020 року у сумі 1 710,00 грн., за травень 2020 року у сумі 2 935,86 грн., за червень 2020 року у сумі 2 702,87 грн., за липень 2020 року у сумі 2 557,41 грн., за серпень 2020 року у сумі 2 503,50 грн., за вересень 2020 року у сумі 2 758,10 грн., за жовтень 2020року у сумі 2 709,45 грн., за листопад 2020 року у сумі 2 685,87 грн., за грудень 2020 року у сумі 2 567,67 грн., за січень 2021 року у сумі 486,86 грн., за лютий 2021 року у сумі 509,85 грн., за березень 2021 року у сумі 634,92 грн., за квітень 2021 року у сумі 3 165,38 грн., за травень 2021 року у сумі 3 266,96 грн.,за червень 2021 у сумі 3 617,11 грн.., за липень 2021 року у сумі 4 025,59 грн., за серпень 2021 року у сумі 4 433,98 грн., за вересень 2021 року у сумі 4 290,11 грн., за жовтень 2021 року у сумі 4 068,94 грн., за листопад 2021 року у сумі 4 071,86 грн., за грудень 2021 року у сумі 3 925,82 грн., за січень 2022року у сумі 4 550,36 грн., за лютий 2022 року у сумі 551,55 грн., за березень 2022 року у сумі 646,19 грн., за квітень 2022 року у сумі 99,00 грн., за травень 2022 року у сумі 99,00 грн., за червень 2022 року у сумі 99,00 грн., за липень 2022 року у сумі 99,00 грн., за серпень 2022 року у сумі 99,00 грн., за вересень 2022 року у сумі 99,00 грн., за жовтень 2022 року у сумі 100,50 грн., за листопад 2022 року у сумі 2 100,50 грн., за грудень 2022 року у сумі 100,50 грн., за січень 2023 року у сумі 100,50 грн., за лютий 2023 року у сумі 100,50 грн., за березень 2023 року у сумі 100,50 грн., за квітень 2023 року у сумі 727,20 грн., за травень 2023 року у сумі 2 040,00 грн.,за червень 2023 у сумі 1 967,39 грн., за липень 2023 року у сумі 1 964,79 грн., за серпень 2023 року у сумі 1 940,25 грн.

ГУ ДПС у Дніпропетровській області за вказаними порушеннями було винесено податкові повідомлення рішення:

- від 10.12.2025 № у сумі 13 726 670,50 грн. (осн. платіж 12 522 371 грн., ш.с. 1 204 246,5 грн.) по податку на прибуток іноземних підприємств;

- від 10.12.2025 № у сумі 33 472 440,00 грн.(осн. платіж 26 777 952 грн., ш.с. 6 694 488 грн.) по податку на додану вартість;

- від 10.12.2025 № у сумі 3060,00 грн. адмін штрафи та інші санкції;

- від 10.12.2025 № у сумі 9 573 033,74 грн. з податку на додану вартість;

- від 11.12.2025 № у сумі 93 380,16 грн.(осн. платіж 1 339,82 грн., ш.с. 21 619,20 грн. та пеня 70 421,14 грн. з військового збору;

- від 11.12.2025 № у сумі 9 390,11 грн. (ш.с.4 933,51 грн. та пеня 4 465,60 грн.) з військового збору;

- від 11.12.2025 № у сумі 824 201,89 грн. (осн. платіж 276 741,24 грн., ш.с. 171 468,06 грн. та пеня 375 992,59 грн.) з податку на доходи фізичних осіб;

- від 11.12.2025 № у сумі 127 992,70 грн.(ш.с. 85 730,47 грн. та пеня 42 262,23 грн.) з податку на доходи фізичних осіб.

Підставами нарахування вказаних податкових зобов`язань стали висновки податкового органу про те, що взаємовідносини ДІП «ДНІПРОДОР» та ТОВ «Атлас-Б» (), ТОВ «Авто-Доправа» (), ТОВ «Ліга Рост» () не підтверджені належним чином первинними документами, а первинні документи, що складені на підтвердження господарських операцій, є неправомірно складеними, носять формальний характер та не можуть підтверджувати факт здійснення будь яких господарських операцій між вказаними контрагентами.

Вказані висновки ґрунтуються на тих обставинах, що фактично ДІП «Дніпродор» здійснено безпідставне відображення в бухгалтреському та податковому обліку нереальних господарьских операцій з ТОВ «Атлас-Б» (), ТОВ «Авто-Доправа» (), ТОВ «Ліга Рост» () без наявних перевинних документів всупереч норм частини першої ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.2.1, п.2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за №168/704. Тобто, відсутня господарська операція як певна дія або подія у визначенні абзацу п`ятого ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в основі якої має бути дійсна зміна в структурі зобов`язань підприємства.

Також, контролюючим органом вказано, що в ході проведення перевірки надані подорожні листи які не містять необхідної інформації про господарську операцію роботу автомобіля, а саме мети та маршруту автомобіля, дані подорожні листи не фіксують щоденні витрати палива, щоденні показання спідометра, кількість перевезеного вантажу та ін.

Відтак, на думку контролюючого органу, надані подорожні листи (вантажного/легкового автомобіля) не містять всі ознаки (обов`язкові реквізити) первинного документа, передбачених п.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. №996-XIV. Крім того, як вказано податковим органом, довідок/актів про роботу механізмів, договорів з додатками на придбання палива, актів списання палива, норм витрат палива, наказів щодо закріплення паливних карток за працівниками ДІП "ДНІПРОДОР" не надано.

Вирішуючи правомірність прийнятих ГУ ДПС у Дніпропетровській області, суд застосовує принципи дослідження господарських операцій, закріплених постановами Верховного Суду, а саме:

- превалювання сутності над формою (операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми) (Постанова КАС ВС від 18.09.2025 року у справі № 140/3421/24);

- дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій (Постанова КАС ВС від 06.06.2025 року у справі № 400/1646/20);

- принцип індивідуальної відповідальності платника податків (Постанова ВП ВС від 07 липня 2022 року у справі №160/3364/19).

Щодо правомірності призначення та проведення документальної позапланової виїзної перевірки, слід зазначити про таке.

У постанові від 08 вересня 2021 року (справа №816/228/17) Велика Палата Верховного Суду сформулювала наступний правовий висновок: «У разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.

Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення».

Таким чином, головним критерієм, покладеним в основу визнання правових актів органу державної влади незаконними з процедурних підстав, є порушення адміністративних процедур, покликаних забезпечувати платникам податків реалізацію й захист їх прав.

Відтак, суд звертає увагу на наступне.

Підпунктом 62.1.3 п. 6.2.1 ст. 62 ПК України визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Пунктом 75.1 ст. 75 ПК України передбачено право контролюючих органів проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

На підставі пп. 77.1, 77.2, 77.4 ст. 77 ПК України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

До плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.

Порядок формування, затвердження плану-графіка та внесення змін до нього, а також перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Внесення змін до плану-графіка проведення документальних планових перевірок на поточний рік допускається не частіше одного разу в першому та одного разу в другому кварталі такого року, крім випадків коли зміни пов`язані із змінами найменування платника податків, що вже був включений до плану-графіка, та/або виправлення технічних помилок.

Документальна перевірка платника податків, який був включений до плану-графіка проведення документальних планових перевірок на поточний рік внаслідок внесення змін у такому році (інших ніж зміни найменування платника податків, що вже був включений до плану-графіка, та/або виправлення технічних помилок), може бути розпочата не раніше 1 липня поточного року в разі внесення змін до плану-графіка проведення документальних перевірок на поточний рік у першому кварталі такого року і не раніше 1 жовтня поточного року в разі внесення змін до плану-графіка проведення документальних перевірок на поточний рік у другому кварталі такого року.

Оновлений план-графік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 30 числа останнього місяця кварталу (у випадках змін найменування платника податків, що вже був включений до плану-графіка, та/або виправлення технічних помилок - до 30 числа місяця, що передує місяцю, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки).

Платники податків - юридичні особи, що відповідають критеріям, визначеним пунктом 44 підрозділу 4 розділу XX «Перехідні положення» цього Кодексу, та у яких сума сплаченого до бюджету податку на додану вартість становить не менше п`яти відсотків від задекларованого доходу за звітний податковий період, а також самозайняті особи, сума сплачених податків яких становить не менше п`яти відсотків від задекларованого доходу за звітний податковий період, включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки. Зазначена норма не поширюється на таких платників податків у разі порушення ними статей 45, 49, 50, 51, 57 цього Кодексу.

Про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано (вручено) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Формування плану - графіка документальних планових перевірок фізичних осіб - підприємців відбувається відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 02.06.2015 № 524 «Про затвердження Порядку формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків».

Протягом тривалого часу законодавцем недноразово вносилися зміни до податкового законодавства, у тому числі, що регулюють порядок та підстави проведення перевірок платників податків.

Так, указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє станом на час розгляду справи.

З огляду на викладене, встановлений п. 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України мораторій на проведення планових виїзних перевірок не діє з 17.03.2022 часу набрання чинності Законом України від 15.03.2022 №2120-IX (часу введення воєнного стану в Україні).

На підставі п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Відповідно до пп. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України передбачено, що податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються, крім: а) камеральних перевірок; б) документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків та/або з підстав, визначених підпунктами 78.1.2 (в частині контролю за трансфертним ціноутворенням), 78.1.5, 78.1.7, 78.1.8, 78.1.12, 78.1.14-78.1.16, 78.1.21 та 78.1.22 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, та/або документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями, та/або документальних позапланових перевірок з питань оподаткування юридичними особами або іншими нерезидентами, які здійснюють господарську діяльність через постійне представництво на території України, доходів, отриманих нерезидентами із джерелом їх походження з України, та/або документальних позапланових перевірок нерезидентів (представництв нерезидентів); в) фактичних перевірок.

Отже, вказаною нормою встановлено заборону на початок проведення планових документальних перевірок.

Таким чином, було установлено мораторій на період з 01 серпня 2023 року до 01 грудня 2023 (крім перевірок, пов`язаних з припиненням юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, та/або таких, що проводяться на звернення платника ЄСВ, та/або перевірок платників податків, які здійснюють діяльність у сфері виробництва та/або реалізації підакцизної продукції; у сфері організації та проведення азартних ігор в Україні (гральний бізнес) та платників податків, які надають фінансові, платіжні послуги).

Документальні перевірки, що були розпочаті та не завершені до 24 лютого 2022 року, крім перевірок, для яких встановлено мораторій, поновлюються на невикористаний строк.

З 01 грудня 2023 року до припинення або скасування воєнного стану на території України, документальні перевірки правильності нарахування, обчислення та сплати ЄСВ проводяться з урахуванням особливостей, визначених п. 69 підрозд. 10 розд. XX Податкового кодексу України.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо скасування мораторію на проведення податкових перевірок» №3453-IX від 09.11.2023 внесено до пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України зміни, зокрема, доповнити підпунктами 69.35-1 і 69.35-2 такого змісту:

Зокрема, п. 69.35-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України було передбачено, що з 1 грудня 2023 року по 31 грудня 2024 року включно до плану-графіка проведення документальних планових перевірок на 2023 та 2024 роки можуть бути включені виключно:

1) платники податків, які здійснюють/здійснювали діяльність у сфері виробництва та/або реалізації підакцизної продукції;

2) платники податків, які здійснюють/здійснювали діяльність у сфері організації та проведення азартних ігор в Україні (гральний бізнес);

3) платники податків, які надають/надавали фінансові, платіжні послуги;

4) нерезиденти, які здійснюють/здійснювали в Україні діяльність через відокремлені підрозділи, у тому числі постійні представництва, та/або відокремлені підрозділи, у тому числі постійні представництва нерезидента, які відповідають хоча б одному з таких критеріїв:

рівень зростання податку на прибуток на 50 і більше відсотків менший, ніж рівень зростання доходів платника податків;

декларування нарахованої заробітної плати за відсутності декларування об`єкта оподаткування податком на прибуток або декларування доходу, звільненого від оподаткування відповідно до міжнародного договору України;

5) інші платники податків, які на основі показників, сформованих за підсумками 2021 календарного року, відповідають хоча б одному з таких критеріїв:

рівень сплати податку на прибуток на 50 і більше відсотків менший, ніж рівень сплати податку у відповідній галузі. Цей критерій не поширюється на платників єдиного податку;

рівень сплати податку на додану вартість на 50 і більше відсотків менший, ніж рівень сплати податку у відповідній галузі. Цей критерій не поширюється на платників податків, у яких операції з вивезення товарів за межі митної території України становлять 25 і більше відсотків загального обсягу постачання та одночасно рівень сплати податку на прибуток становить не менше 50 відсотків рівня сплати податку на прибуток у відповідній галузі;

дебіторська заборгованість перевищує кредиторську заборгованість більше ніж у два рази;

загальна сума витрат, відображених у податковій декларації про майновий стан і доходи, становить 75 або більше відсотків суми загального річного доходу, задекларованого у такій декларації, за умови що сума загального річного доходу, отриманого від провадження підприємницької діяльності, становить 10 мільйонів гривень і більше;

нарахування та/або виплата податковим агентом - юридичною особою доходів у вигляді заробітної плати в розмірі менше середньої заробітної плати у відповідній галузі у відповідному регіоні (за основним місцем обліку в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику).

Передбачені цим підпунктом рівні сплати відповідного податку по галузях та показники середньої заробітної плати у відповідній галузі за регіонами, сформовані на основі показників за підсумками 2021 календарного року, публікуються на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, протягом 10 календарних днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо скасування мораторію на проведення податкових перевірок». При цьому для цілей цього підпункту галузь визначається за видами економічної діяльності на рівні класу згідно з КВЕД 009:2010.

При формуванні плану-графіка проведення документальних планових перевірок на 2024 рік враховуються показники позитивної динаміки:

рівнів сплати податку на прибуток та податку на додану вартість по відповідній галузі за дев`ять місяців 2023 року. Після настання граничних строків для подання річної звітності враховуються показники за 2023 рік. У разі якщо податковим (звітним) періодом для податку на прибуток платника податків є календарний рік, враховуються показники за попередній рік;

рівнів нарахування та/або виплати податковим агентом - юридичною особою доходів у вигляді заробітної плати за дев`ять місяців 2023 року. Після настання граничних строків для подання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за четвертий квартал 2023 року враховуються показники за чотири квартали 2023 року.

При цьому, формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок та внесення змін до нього здійснюються без урахування вимог, передбачених пунктом 77.2 статті 77 цього Кодексу.

Внесення змін до плану-графіка може здійснюватися щомісячно з урахуванням обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), наявності/відсутності безпечних умов для проведення перевірок, визначених підпунктом 69.2-2 цього пункту, та з урахуванням вимог, встановлених цим підпунктом.

Оновлений план-графік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, не пізніше останнього числа місяця, в якому було затверджено такий оновлений план-графік.

Документальна перевірка платника податків, який був включений до оновленого плану-графіка проведення документальних планових перевірок на поточний рік відповідно до підпунктів 4 і 5 цього підпункту, може бути розпочата не раніше ніж через два місяці з дня оприлюднення оновленого плану-графіка.

Документальні планові перевірки платників податків, які здійснюють/здійснювали діяльність у сфері виробництва та/або реалізації підакцизної продукції, організації та проведення азартних ігор в Україні (гральний бізнес), та платників податків, що надають фінансові, платіжні послуги, можуть розпочинатися не раніше ніж через 30 календарних днів, наступних за датою оприлюднення оновленого плану-графіка, за умови надіслання (вручення) таким платникам (їх представникам) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення перевірки у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної планової перевірки та письмового повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Слід зазначити, що п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України доповнено підпунктом 69.35-2 згідно із Законом №3453-IX від 09.11.2023, який набрав чинності з 08.12.2023.

Спірний наказ було прийнято відповідачем після внесення змін до Податкового кодексу України, а саме 04.01.2024, а тому відповідач зобов`язаний був враховувати норми Закону №3453-IX від 09.11.2023.

Суд зазначає, що підпункт 69.35-2 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України містить перелік виключних підстав для включення до плану-графіка проведення документальних планових перевірок на 2023 та 2024 роки.

А тому, на переконання суду, у наказі мають бути посилання на конкретні підстави призначення перевірки, а не тільки посилання на норму, що їх регулює.

Подібна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 08.09.2020 року у справі №640/21536/19, від 22.09.2020 року у справі №520/1304/2020, від 19.11.2020 року у справі №160/7971/19, від 08.04.2021 року у справі №640/21528/19, від 28.10.2021 року у справі №520/10214/2020, від 29.12.2021 року у справі №140/2889/21, від 18.04.2022 року у справі №440/6887/20, від 06.02.2026 року у справі №340/16308/22, від 19.02.2026 року у справі № 520/7463/25.

Однак, у наказі ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 04.01.2024 №24-п не наведені конкретні підстави для призначення перевірки та не відображено, що саме стало підставою для включення до плану-графіка проведення документальних планових перевірок на 2023 та 2024 роки та призначення документальної планової перевірки.

Оскільки відповідач не довів наявність підстав, визначених пп. 69.35-2 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, для включення до плану-графіка проведення документальних планових перевірок на 2023 та 2024 роки та призначення документальної планової перевірки ДІП «ДНІПРОДОР», тому суд доходить висновку про незаконність призначення та проведення такої перевірки.

Зазначені порушення процедури проведення перевірки є самостійними підставами для визнання висновків такої перевірки необґрунтованими, що тягне за собою скасування прийнятих, за її наслідками, актів індивідуальної дії, тобто оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.04.2021 у справі №816/501/16 та у постанові від 01.06.2022 року у справі №520/7331/21.

Перевіривши та надавши оцінку правомірності призначення перевірки, суд вважає за можливе перейти до дослідженню змісту господарських операцій, по яким податковим органам нараховано податкові зобов`язання.

Судом встановлено, що під час перевіряємого періоду ДІП «ДНІПРОДОР» мало господарські взаємовідносини з ТОВ «Атлас-Б» (), ТОВ «Авто-Доправа» () та ТОВ «Ліга Рост» ().

В силу приписів п. 44.1 ст. 44 ПК України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

При цьому, платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 44.2 ст. 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Процесуальна діяльність суду із встановлення обґрунтованості права платника податку на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування з податку на додану вартість включає наступне.

Встановлення факту здійснення господарської операції, а саме: дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, такі як: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення, приміщень для зберігання товарів тощо; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки, з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.

Згідно з пункту 198.1, статті 198 ПК України - право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до пункту 198.3, статті 198 ПК України - податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних фондів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Згідно з п. 198.2, ст. 198 ПК України - датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.6, статті 198 ПК України - не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 Кодексу

Пунктом 200.1 статті 200 ПК України встановлено, що сума податку, яка підлягає сплаті (перерахуванню) до Держбюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного періоду та сумою податкового кредиту такого звітного періоду.

Згідно з пунктом 200.2 статті 200 ПК України - при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з цим пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені розділом V Податкового кодексу, а при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з цим розділом

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Суд зазначає, що підставою для ведення бухгалтерського обліку господарських операцій та надання юридичної сили і доказовості є первинні документи, що повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також у п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, відповідно до якого первинні документи це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Первинні документи фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на перше число кожного місяця. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному місяці, в якому вони були здійснені.

Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів у разі фактичного здійснення господарської операції. При цьому наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їхньому оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

Як встановлювалося судом, ДІП «ДНІПРОДОР» повідомлено контролюючий орган, що на виконання запиту ГУ НП в Дніпропетровській області від 31.01.2025 №4034-2025 щодо досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000041 від 29.01.2025, надано оригінали первинних документів за період з 01.04.2017 по 31.12.2024, старшому слідчому в ОВС відділу СУ ГУНП майору поліції Дмитру Хоржевському.

Отже, суд вказує, що первинні документи по господарським взаємовідносинам між ДІП «ДНІПРОДОР з ТОВ «Атлас-Б» (), ТОВ «Авто-Доправа» () та ТОВ «Ліга Рост» () перебувають у старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП майору поліції Дмитра Хоржевського.

Водночас, як вбачається зі змісту акта перевірки, висновки контролюючого органу по господарським взаємовідносинам між ДІП «Дніпродор» () ТОВ «Атлас-Б» (), ТОВ «Авто-Доправа» () та ТОВ «Ліга Рост» () здійснювалась на підставі інформації наявної в інформаційних базах даних ДПС України.

Висновки щодо реального виконання господарської операції, що породжує право платника податків на податковий кредит та зменшення фінансового результату до оподаткування на суму витрат, зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 7 липня 2022 року по справі №160/3364/19. Велика Палата в цій постанові акцентувала увагу на тому, що відповідно до положень статті 90 КАС України обставини у справі підлягають встановленню адміністративними судами під час розгляду відповідних спорів по суті на підставі всіх належних і допустимих доказів, при чому жоден з доказів не має наперед установленої сили, у тому числі будь-які дані, отримані в межах кримінальних проваджень. Ці дані підлягають ретельній перевірці безпосередньо судом, що розглядає справу, в силу офіційності з`ясування обставин справи, а також якщо платник податків обґрунтовано заперечує достовірність відповідних даних.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать про те, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 КАС України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У контексті наведеного слід зауважити, що Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях, зокрема у постанові від 13 листопада 2024 року у справі №160/31872/23, зазначав про те, що висновки податкового органу про нереальність здійснення господарських операцій, які зроблені виключно на підставі аналізу баз даних АІС «Податковий блок» та податкової інформації щодо контрагентів платника податків, є неприйнятними, оскільки співставлення даних податкової звітності з даними внутрішніх баз даних контролюючого органу як етапу контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства й аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника. Так само податкова інформація щодо контрагентів суб`єкта господарювання у ланцюгах постачання носить інформативний характер та не є безперечним свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження належними і допустимими первинними документами як підставами формування бухгалтерського обліку. Без встановлення відсутності у контрагентів суб`єкта господарювання основних засобів, трудових ресурсів тощо, висновки податкового органу про нереальність господарських операцій з огляду на зазначені обставини носять лише характер припущень.

Суд зазначає, що висновки контролюючого органу про відсутність у контрагентів позивача (по ланцюгу постачання) трудових та матеріально - технічних ресурсів контролюючим органом зроблено виключно на підставі аналізу зібраної та опрацьованої узагальненої податкової інформації наявної в базі даних ДПС, проте податкова інформація, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, носить виключно інформативний характер та сама по собі, окремо від інших доказів або за їх відсутності, не доводить наявності податкових правопорушень, на які посилається контролюючий орган.

Крім того, суд вказує, що контролюючим органом не було проведено контрольних заходів щодо контрагентів постачальників позивача та дослідження їх первинних документів, не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили, що наявні у контрагентів трудові ресурси та матеріально - технічне забезпечення були недостатніми для проведення господарської діяльності з надання послуг, обумовленого укладеними договорами з позивачем, як не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили про наявність фактів та свідчили про протиправну поведінку контрагентів та про обізнаність платника податків щодо такої поведінки та злагодженості дій між ними.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 10.05.2023 року у справі № 810/1052/15.

У справі, що розглядається, суд встановив, що контролюючий орган на порушення вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, не довів та не надав належних, достатніх та допустимих доказів, які б свідчили, що наявні в контрагента трудові ресурси та матеріально-технічне забезпечення тощо були недостатніми для проведення господарської діяльності, оскільки такі висновки контролюючий орган зробив на підставі податкової інформації, наявної в АІС "Податковий блок", зокрема, на підставі аналізу зібраної та опрацьованої узагальненої податкової інформації, однак така податкова інформація носить виключно інформативний характер. Посилання контролюючого органу на таку інформацію, як критерій оцінки реальності господарських операцій, є безпідставними, оскільки така інформація сама собою не доводить та не може свідчити про наявність податкових правопорушень, на які посилається відповідач. Також, суд виходив з того, що контролюючий орган також не довів та не надав належні докази, які б свідчили про наявність фактів протиправної поведінки позивача та про обізнаність платника податків щодо протиправної поведінки його контрагента і злагодженості дій між ними.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку. Отже, господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.

У пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України" ЄСПЛ зазначив, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Так, наведені інспекцією аргументи не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими доказами, що спростовують реальність господарських операцій між позивачем та контрагентом, факт чого підтверджується належними та допустимими доказами в розумінні положень статті 74 КАС України. Чинним законодавством України на сторону господарських операцій - покупця товару (робіт, послуг), який є платником податків, не покладено обов`язку в подальшому за можливі будь-які неправомірні дії постачальників товару (послуг) зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на формування валових витрат та податкового кредиту.

Контролюючим органом не подано доказів, які однозначно свідчили б про неправдивість одержаних від платника документів, підтверджували б фіктивний характер спірних операцій та недобросовісність позивача як платника податків, відповідачем не надано суду жодних доказів, які підтверджували б те, що вчинення правочину (укладення договору), на підставі якого виникли взаємовідносини між позивачем та контрагентом не відповідали дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав та обов`язків чи свідчили б про незвичність цін за спірними операціями, або про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності товариства, господарській меті з метою досягнення правових наслідків та які порушують публічний порядок, суперечать моральним засадам суспільства та спрямовані на заволодіння майном держави.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 14 березня 2018 року у справі №803/1198/16 та від 14 грудня 2022 року у справі № 640/18058/19.

З цих самих підстав, суд вказує про необґрунтованість та безпідставність висновків контролюючого органу щодо заниження задекларованих позивачем показників у рядку 4.1 Декларацій «Нараховано податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Кодексу за операціями, що оподатковуються за основною ставкою» всього у сумі 6 864 777 грн. (витрати (списання) пального в перевіреному періоді, які пов`язані з обслуговуванням та управлінням підприємством), оскільки, як виснував контролюючий орган, ДІП "ДНІПРОДОР" на надало первинні документи на списання бензину, дизельного пального ДІП "ДНІПРОДОР" які б підтверджували його використання у господарській діяльності підприємства, при цьому не врахувавши вилучення оригіналів первинних документів за період з 01.04.2017 по 31.12.2024 у позивача та зробивши такий висновок на підставі податкової інформації, що наявна в інформаційно - аналітичних базах.

При цьому, суд не бере до уваги посилання контролюючого органу на недоліки в оформленні подорожніх листів, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Частиною першою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту, а також включення витрат до складу оподатковуваного доходу наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій із придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо.

Водночас, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

Товарно-транспортні накладні чи подорожні листи не є винятковими первинними бухгалтерськими документами, які підтверджують факт реальності здійснення господарської операції за договором, та за відсутності яких платник позбавляється права на формування податкового кредиту, а також віднесення до складу доходів і витрат сум за договорами у разі наявності інших первинних бухгалтерських документів, оформлених відповідно до положень чинного законодавства, а саме: договорів, видаткових накладних, податкових накладних, регістрів бухгалтерських документів, платіжних доручень, відомостей про рух активів, товару та інших документів.

Такі висновки узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними в постановах від 20 серпня 2020 року у справі № 804/5374/17, від 15 травня 2020 року у справі № 808/9101/15, від 15 серпня 2019 року у справі № 804/12807/13-а, від 26 січня 2023 року у справі №580/2490/19.

Щодо доводів контролюючого органу про заниження ДІП "ДНІПРОДОР", внаслідок списання дизельного палива, абсорбенту газоконденсатного, який було використано не у господарській діяльності підприємства та не нараховано податкові зобов`язання з податку на додану вартість згідно з п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України на суму 130 438 грн., в т.ч.: за квітень 2023 року на суму 40 473 грн.; за травень 2023 року на суму 60 795 грн.; за червень 2023 року на суму 29 170 грн., суд зазначає про таке.

Як встановлено судом, між ТОВ «Дорбуд» та ДІП "ДНІПРОДОР" укладено договір оренди від 0101/2023 від 01.01.2023 року, відповідно до якого Орендодавцем (ТОВ «Дорбуд») передано Орендареві (ДІП "ДНІПРОДОР") у строкове платне користування виробничої бази (надалі іменується "об`єкт, що орендується"), на території якої розташовані - адміністративна будівля, офісне приміщення, складське приміщення, майданчик для стоянки дорожньої техніки і автотранспорту, майданчик для зберігання природних сипучих матеріалів і залізобетонних виробів, ємкість для паливно-мастильних речовин, емкість для цементу, огорожа (виробнича база охороняється).

Згідно договору оренди 0504/2023-1 від 05.04.2023 року, укладеного між ТОВ «Дорбуд» та ДІП "ДНІПРОДОР", Орендодавцем (ТОВ «Дорбуд») Орендареві (ДІП "ДНІПРОДОР") у строкове платне користування передано виробниче обладнання (надалі іменується "об?єкт, що орендується"): асфальтобетонний завод INTRAME UM-160, асфальтобетонний завод Teltomat-100 та інше виробниче обладнання.

Згідно Наказу Директора ДІП "ДНІПРОДОР" від 01.05.2023 року № 73/П встановлено норми витрат палива(абсорбенту) для асфальтобенних заводів, про що складено акти №1,2.

Отже, встановлено підтверджує можливість ДІП "ДНІПРОДОР" використання абсорбенту газоконденсатного у власній господарській діяльності задля забезпечення діяльності підприємства.

Списання абсорбенту відбуло згідно затверджених норм витрат палива, про що складено відповідні акти №25 від 30.06.2023 та №47 від 30.09.2023 року.

Списання дизельного палива відбувалось за актами поквартально.

Вказані обставини підтверджується наявними матеріалами справи.

Відтак, суд доходить висновку, що списання дизельного палива, абсорбенту газоконденсатного ДІП "ДНІПРОДОР", відбулося в межах господарської діяльності та підтверджено первинними документами, а тому висновок контролюючого органу про обов`язок нарахування податкових зобов`язань на суму 130 438 грн. з податку на додану вартість, згідно з п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України є необґрунтованим та безпідставним.

Щодо перерахування бюджетних коштів від Державної Казначейської служби України ДІП "ДНІПРОДОР" за виконані послуги з поточного ремонту дорожнього покриття не платникам ПДВ, які не відображені у складі податкових зобов`язань з податку на додану вартість за період з 01.04.2017 року по 30.09.2023 року на загальну суму 18 872 237 грн., суд зазначає про таке.

Як зазначено в акті перевірки, встановлено відсутність складання та не реєстрацію в ЄРПН податкових зобов`язань на загальну суму ПДВ 18 872 237 грн. у відповідності до п.188.7 ст.187 Податкового кодексу України.

Контролюючим органом вказано, що позивачем не здійснено нарахуванням податкових зобов`язань по актам виконаних робіт (акти виконаних робіт Ф.КБ-2 та ф.КБ-3) за період з 01.04.2017 року по 31.12.2022 року.

Втім, суд не погоджується із такими твердженнями податкового органу та зазначає про таке.

Судом встановлено та вбачається зі змісту акту перевірки, ДІП "ДНІПРОДОР" отримувало кошти від "КП ""УКБ"" Дружківської міської ради" за надані послуги - поточний ремонт дорожнього покриття.

Також судом встановлено, що платником податків зареєстровано податкові накладні і відображено останні в податковому обліку "КП ""УКБ"" Дружківської міської ради"(код за ) акт виконаних робіт №2 від 01.11.2017 та зареєстровано ПН № 2 від 01.11.2017, акт виконаних робіт №44 від 01.11.2017 та зареєстровано ПН №44від 01.11.2017 акт виконаних робіт №29від01.11.2017 та зареєстровано ПН№29від 01.11.2017 акт виконаних робіт №33від01.11.2017 та зареєстровано ПН№33від 01.11.2017 акт виконаних робіт №26від01.11.2017 та зареєстровано ПН№26від 01.11.2017; Адміністрація Новокодацького р-ну ДМР (код за ) акт виконаних робіт №2від02.09.2023 та зареєстровано ПН№2від 02.09.2023 акт виконаних робіт №29 від 16.05.2023 та зареєстровано ПН№29 від 16.05.2023 акт виконаних робіт №26 від 16.05.2023 та зареєстровано ПН№26від 16.05.2023 акт виконаних робіт №3від01.05.2023 та зареєстровано ПН№3 від 01.05.2023 акт виконаних робіт №1від24.03.2023 та зареєстровано ПН№1 від 24.03.2023 акт виконаних робіт №19від 24.12.2021 та зареєстровано ПН№19від 24.12.2021 акт виконаних робіт №18 від 23.12.2021 та зареєстровано ПН№18 від 23.12.2021 акт виконаних робіт №6 від 08.12.2021 та зареєстровано ПН№6 від 08.12.2021 акт виконаних робіт №12 від 30.11.2021 та зареєстровано ПН№12 від 30.11.2021 акт виконаних робіт №6від11.11.2021 та зареєстровано ПН№6 від 11.11.2021 акт виконаних робіт №11від 21.10.2021 та зареєстровано ПН№11від 21.10.2021 акт виконаних робіт №2від04.10.2021 та зареєстровано ПН№2від 04.10.2021; Виконавчий комітет Личківської с/р (код за ) акт виконаних робіт №21від30.12.2021 та зареєстровано ПН№21від 30.12.2021; Виконком Новоолександрівської сільради (код за ) акт иконаних робіт від №16від29.10.2020 та зареєстровано ПН№16від 29.10.2020 акт виконаних робіт №5від07.10.2020 та зареєстровано ПН№5від 07.10.2020 акт виконаних робіт №2від01.10.2020 та зареєстровано ПН№2від 01.10.2020 акт виконаних робіт №13від28.09.2020 та зареєстровано ПН№13від 28.09.2020 акт виконаних робіт №12від25.09.2020 та зареєстровано ПН№12від 25.09.2020; Виконком Первомайської міської ради (код за ЄДРПОУ 4396986) акт виконаних робіт №13від11.11.2020 та зареєстровано ПН№13від 11.11.2020 акт виконаних робіт №6від06.11.2020 та зареєстровано ПН№6від 06.11.2020 акт виконаних робіт №2від02.11.2020 та зареєстровано ПН№2від 02.11.2020 акт виконаних робіт №1від06.07.2020 та зареєстровано ПН№1від 06.07.2020 акт виконаних робіт №7від08.05.2020 та зареєстровано ПН№7від 08.05.2020 акт виконаних робіт №8від08.05.2020 та зареєстровано ПН№8від 08.05.2020 акт виконаних робіт №2від06.05.2020 та зареєстровано ПН№2від 06.05.2020; ВКГ Індустріальної райради (код за ) акт виконаних робіт №26від27.12.2017 та зареєстровано ПН №26від 27.12.2017 акт виконаних робіт №6від05.12.2017 та зареєстровано ПН№6від 05.12.2017 акт виконаних робіт №5від05.12.2017 та зареєстровано ПН№5від 05.12.2017 акт виконаних робіт №38від15.11.2017 та зареєстровано ПН№38від 15.11.2017 акт виконаних робіт №19від08.11.2017 та зареєстровано ПН№19 від 08.11.2017 акт виконаних робіт №40від30.09.2017 та зареєстровано ПН№40від 30.09.2017 акт виконаних робіт №42 від 30.09.2017 та зареєстровано ПН№42 від 30.09.2017 акт виконаних робіт №8 від 07.11.2016 та зареєстровано ПН№8 від 07.11.2016 акт виконаних робіт №28від20.10.2016 та зареєстровано ПН№28від 20.10.2016 акт виконаних робіт №5від13.10.2016 та зареєстровано ПН№5від 13.10.2016; Департамент інфраструктури та благ.ЗМР (код за ) акт виконаних робіт №24від17.11.2020 та зареєстровано ПН№24від 17.11.2020 акт виконаних робіт №21від17.11.2020 та зареєстровано ПН№21від 17.11.2020 акт виконаних робіт №14від30.09.2020 та зареєстровано ПН№14від 30.09.2020; Департамент КБ Запорізької ОДА (код за ЄДРПОУ 4054079) акт виконаних робіт №41від18.07.2018 та зареєстровано ПН№41від 18.07.2018 акт виконаних робіт №36від28.12.2017 та зареєстровано ПН№36 від 28.12.2017 акт виконаних робіт №50від28.12.2017 та зареєстровано ПН№50 від 28.12.2017 акт виконаних робіт №37 від 28.12.2017 та зареєстровано ПН№37 від 28.12.2017; ДЖКГ та Б ДОДА (код за ) акт виконаних робіт №4від14.11.2019 та зареєстровано ПН№4 від 14.11.2019; ДП "Дороги Харківщини" (код за ) акт виконаних робіт №3 від 17.06.2021 та зареєстровано ПН №3 від 17.06.2021 акт виконаних робіт №2 від 09.06.2021 та зареєстровано ПН№2 від 09.06.2021 акт виконаних робіт №1від08.04.2021 та зареєстровано ПН№1від 08.04.2021 акт виконаних робіт №1від24.03.2021 та зареєстровано ПН№1від 24.03.2021 акт виконаних робіт №8від25.11.2019 та зареєстровано ПН№8від 25.11.2019 акт виконаних робіт №15від22.08.2019 та зареєстровано ПН№15від 22.08.2019 акт виконаних робіт №2 від 04.06.2019 та зареєстровано ПН№2 від 04.06.2019 акт виконаних робіт №1 від 04.06.2019 та зареєстровано ПН№1 від 04.06.2019 акт виконаних робіт №8 від 19.09.2018 та зареєстровано ПН№8від 19.09.2018 акт виконаних робіт №11 від 30.08.2018 та зареєстровано ПН№11 від 30.08.2018; ДП "МДЗО" (код за ) акт виконаних робіт №4від07.08.2019 та зареєстровано ПН№4 від 07.08.2019 акт виконаних робіт №3 від 01.08.2019 та зареєстровано ПН№3 від 01.08.2019 акт виконаних робіт №35 від 26.07.2019 та зареєстровано ПН№35від 26.07.2019 акт виконаних робіт №4 від 14.06.2019 та зареєстровано ПН№4від 14.06.2019 акт виконаних робіт №43 від 18.07.2018 та зареєстровано ПН№43 від 18.07.2018; Миколай-Пільська сільська рада (код за ЄДРПОУ 4353066) акт виконаних робіт №17від13.11.2020 та зареєстровано ПН№17від 13.11.2020 акт виконаних робіт №16від13.11.2020 та зареєстровано ПН№16від 13.11.2020; НОВОМАЖАРІВСЬКА С/Р (код за ЄДРПОУ 4399401) акт виконаних робіт №4 від 07.12.2020 та зареєстровано ПН№4 від 07.12.2020 акт виконаних робіт №27від19.11.2020 та зареєстровано ПН№27 від 19.11.2020 акт виконаних робіт №26 від 18.11.2020 та зареєстровано ПН№26 від 18.11.2020 акт виконаних робіт №20 від17.11.2020 та зареєстровано ПН№20 від 17.11.2020; Павлоградське МУВГ (код за ЄДРПОУ 3366670) акт виконаних робіт №19 від 17.11.2020 та зареєстровано ПН№19 від 17.11.2020 акт виконаних робіт №18 від 13.11.2020 та зареєстровано ПН№18від 13.11.2020; Підгородненська міська рада (код за ЄДРПОУ 5520750) акт виконаних робіт №18 від 15.09.2023 та зареєстровано ПН№18 від 15.09.2023 акт виконаних робіт №19 від 15.09.2023 та зареєстровано ПН№19від 15.09.2023 акт виконаних робіт №9 від 08.09.2023 та зареєстровано ПН№9 від 08.09.2023 акт виконаних робіт №4від05.09.2023 та зареєстровано ПН№4від 05.09.2023 акт виконаних робіт №30від29.08.2023 та зареєстровано ПН№30від 29.08.2023 акт виконаних робіт №16 від 17.08.2023 та зареєстровано ПН№16 від 17.08.2023 акт виконаних робіт №10 від 12.08.2023 та зареєстровано ПН№10 від 12.08.2023 акт виконаних робіт №7 від 09.08.2023 та зареєстровано ПН№7від 09.08.2023 акт виконаних робіт №5від07.08.2023 та зареєстровано ПН№5 від 07.08.2023 акт виконаних робіт №38 від 18.07.2023 та зареєстровано ПН№38від 18.07.2023 акт виконаних робіт №1 від 26.10.2022 та зареєстровано ПН№1 від 26.10.2022 акт виконаних робіт №22 від 30.12.2021 та зареєстровано ПН№22від 30.12.2021 акт виконаних робіт №17 від 23.12.2021 та зареєстровано ПН№17 від 23.12.2021 акт виконаних робіт №13від16.12.2021 та зареєстровано ПН№13 від 16.12.2021 акт виконаних робіт №11від29.11.2021 та зареєстровано ПН№11від 29.11.2021 акт виконаних робіт №9 від 25.11.2021 та зареєстровано ПН№9від 25.11.2021 акт виконаних робіт №10 від 25.11.2021 та зареєстровано ПН№10від 25.11.2021 акт виконаних робіт №7 від 16.11.2021 та зареєстровано ПН№7 від 16.11.2021 акт виконаних робіт №5 від 10.11.2021 та зареєстровано ПН№5 від 10.11.2021 акт виконаних робіт №14 від 30.09.2021 та зареєстровано ПН№14 від 30.09.2021 акт виконаних робіт №4 від 06.07.2018 та зареєстровано ПН№4 від 06.07.2018 акт виконаних робіт №14 від 12.12.2017 та зареєстровано ПН№14від 12.12.2017 акт виконаних робіт №49від21.11.2017 та зареєстровано ПН№49 від 21.11.2017 акт виконаних робіт №27від13.11.2017 та зареєстровано ПН№27від 13.11.2017 акт виконаних робіт №1від05.07.2017 та зареєстровано ПН№1 від 05.07.2017 акт виконаних робіт №13від09.11.2016 та зареєстровано ПН№13від 09.11.2016 акт виконаних робіт №6від07.11.2016 та зареєстровано ПН№6від 07.11.2016 акт виконаних робіт №27 від 19.10.2016 та зареєстровано ПН№27від 19.10.2016; РА ЗМР по Вознесенівському району (код за ) акт виконаних робіт №4 від 05.11.2020 та зареєстровано ПН №4 від 05.11.2020; Ржавчицька с/р (код за ) акт виконаних робіт №15 від 29.10.2020 та зареєстровано ПН№15від 29.10.2020; Соледарська міська рада (код за ЄДРПОУ 4052873) акт виконаних робіт №4 від 07.05.2020 та зареєстровано ПН№4 від 07.05.2020 акт виконаних робіт №8 від 25.10.2018 та зареєстровано ПН№8 від 25.10.2018 акт виконаних робіт №12 від 25.10.2018 та зареєстровано ПН№12 від 25.10.2018 акт виконаних робіт №13 від 25.10.2018 та зареєстровано ПН№13від 25.10.2018 акт виконаних робіт №9від25.10.2018 та зареєстровано ПН№9 від 25.10.2018 акт виконаних робіт №14від25.10.2018 та зареєстровано ПН№14 від 25.10.2018 акт виконаних робіт №15 від 25.10.2018 та зареєстровано ПН№15від 25.10.2018 акт виконаних робіт №6 від 17.08.2018 та зареєстровано ПН№6від 17.08.2018 акт виконаних робіт №51 від 27.07.2018 та зареєстровано ПН№51 від 27.07.2018 акт виконаних робіт №50від27.07.2018 та зареєстровано ПН№50 від 27.07.2018 акт виконаних робіт №52 від 27.07.2018 та зареєстровано ПН№52 від 27.07.2018 акт виконаних робіт №45 від 18.07.2018 та зареєстровано ПН№45 від 18.07.2018 акт виконаних робіт №47 від 18.07.2018 та зареєстровано ПН№47від 18.07.2018 акт виконаних робіт №46 від 18.07.2018 та зареєстровано ПН№46 від 18.07.2018 акт виконаних робіт №7від09.07.2018 та зареєстровано ПН№7 від 09.07.2018 акт виконаних робіт №6 від 09.07.2018 та зареєстровано ПН№6від 09.07.2018 акт виконаних робіт №9 від 09.07.2018 та зареєстровано ПН№9 від 09.07.2018; Старовірівська сільська рада (код за ЄДРПОУ 4398092) акт виконаних робіт №1від02.12.2020 та зареєстровано ПН№1 від 02.12.2020 акт виконаних робіт №28 від 23.11.2020 та зареєстровано ПН№28 від 23.11.2020 акт виконаних робіт №3від05.11.2020 та зареєстровано ПН№3від 05.11.2020 акт виконаних робіт №4 від 07.10.2020 та зареєстровано ПН№4 від 07.10.2020; УКГтаМ Першотравенської МР (код за ) акт виконаних робіт №3 від 06.12.2021 та зареєстровано ПН№3від 06.12.2021; УпЕРКГСК Новокодацького району (код за ) акт виконаних робіт №6 від 21.05.2018 та зареєстровано ПН№6 від 21.05.2018 акт виконаних робіт №15 від 10.11.2016 та зареєстровано ПН№15від 10.11.2016 акт виконаних робіт №26 від 19.10.2016 та зареєстровано ПН№26 від 19.10.2016 акт виконаних робіт №25 від 18.10.2016 та зареєстровано ПН№25від 18.10.2016; Черкаська селищна рада (код за ) акт виконаних робіт №14 від17.12.2021 та зареєстровано ПН№14 від 17.12.2021.

Водночас, вказані обставини не встановлено контролюючим органом під час проведення перевірки та ним не надано відповідну правову оцінку.

Таким чином, суд вказує, що висновки податкового органу про заниження відображених показників у поданих податкових деклараціях з податку на додану вартість у рядку 1.1 декларації «Операції на митній території України, що оподатковуються за основною ставкою та ставкою 7%, крім ввезення товарів на митну територію України: операції, що оподатковуються за основною ставкою» за період з 01.04.2017 по 30.09.2023 у сумі 18 882 237 грн. є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на встановлене вище.

Враховуючи викладене, з цих саме підстав, суд вказує про необґрунтованість та безпідставність висновків контролюючого органу про не відображення ДІП "ДНІПРОДОР" у складі доходів бюджетних коштів від Державної Казначейської служби України за виконані послуги поточного ремонту дорожнього покриття державним підприємствам, які є не платниками ПДВ, на підставі актів виконаних робіт КБ №2, КБ №3 які не за період з 01.04.2017 року по 31.12.2022 року на загальну суму 67 297 058,00 грн., з огляду на не встановлення контролюючим органом під час проведення перевірки обставин реєстрації платником податків податкових накладних і відображенню останніх в податковому обліку "КП ""УКБ"" Дружківської міської ради".

Суд окремо вказує, що всупереч обов`язку контролюючого органу, як суб`єкта владних повноважень довести правомірність своїх висновків, останній не надав будь-яких доказів того, що ДІП "ДНІПРОДОР" не було здійснено відображення у складі доходів бюджетних коштів від Державної Казначейської служби України за виконані послуги поточного ремонту дорожнього покриття за період з 01.04.2017 року по 31.12.2022 року та не навів жодних розрахунків на підтвердження обрахунку суми у розмірі 67 297 058,00 грн.

Доказами в адміністративному судочинстві відповідно до положень частини першої статті 72 КАС України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 75 КАС України).

Достатніми, відповідно до приписів частини першої статті 76 КАС України, є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з вимогами частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Отже, враховуючи вищевказані норми, суд вказує на наступне.

Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Потенційний обов`язок суб`єкта владних повноважень довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності в суді посилює його відповідальність при прийнятті рішень, вчиненні інших дій чи допущенні бездіяльності.

Презумпція винуватості суб`єкта владних повноважень відповідача також означає припущення, що повідомлені позивачем обставини у справі про рішення, дії, бездіяльність відповідача і про порушення права, свободи чи інтересу відповідають дійсності, доки відповідач їх не спростує на основі доказів.

Аналогічний правовий висновок, викладений у постанові Верховного суду від 20.02.2019 у справі №810/3212/16.

При цьому, суд також звертає на висновки Верховного Суду, яким неодноразово зазначалося, що Акт перевірки уповноваженого органу не може бути єдиним і достатнім доказом порушення, а має оцінюватися судом у сукупності з іншими доказами. Верховний Суд вказав, що недостатньо просто зафіксувати порушення в акті необхідно, щоб його висновки базувалися на достовірних доказах.

Щодо списання кредиторської заборгованості по №631, №6851, яка відображена на рах. №717 «Дохід від списання кредиторської заборгованості» на загальну суму 355 881,47 грн., в т.ч. за період з 01.04.2017 по 31.12.2017 року в сумі 179 937,09 грн., за 2018 рік в сумі 175 944,38 грн., суд зазначає про таке.

Як вбачається зі змісту акта перевірки, позивачем здійснено списання кредиторської заборгованості без коригування суми податкового кредиту по отриманим та не оплаченим товарам/послугам, по яким раніше був сформований податковий кредит.

На цій підставі, контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем п.192.1 ст.192, п.198.3 п.198.5 ст.198 ПК України, у відповідності до чого відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення.

Водночас, суд звертає увагу, що особливості визначення бази оподаткування в окремих випадках, передбачені ст.192 ПК України, за змістом п.192.1 якої, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то: а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов`язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок; б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв`язку з отриманням таких товарів/послуг. Постачальник має право зменшити суму податкових зобов`язань лише після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної (абзац перший підпункту 192.1.1).

Якщо внаслідок такого перерахунку відбувається збільшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то: а) постачальник відповідно збільшує суму податкових зобов`язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок; б) отримувач відповідно збільшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення перерахунку. Отримувач має право збільшити суму податкового кредиту лише після реєстрації постачальником в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної (абзац перший підпункту 192.1.2).

Тобто обов`язок по відповідному коригуванню суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача виникає у разі, коли після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості.

Зважуючи на правове регулювання спірних правовідносин, обов`язок здійснити коригування суми податкового кредиту при списанні безнадійної кредиторської заборгованості у зв`язку із закінченням терміну позовної давності по отриманим та неоплаченим товарам/послугам, по яким раніше був сформований податковий кредит, та нараховувати податкові зобов`язання, у позивача був відсутній, оскільки списання заборгованості не є операцією зі зміни суми компенсації вартості товарів/послуг, а норми ПК України не встановлюють обов`язку по корегуванню податкових зобов`язань і податкового кредиту з ПДВ у разі проведення процедур з врегулювання сумнівної (безнадійної) заборгованості.

Щодо подібного правозастосування норми статті 192 ПК України, Верховний Суд України вже робив висновки у своїх постановах від 07 листопада 2019 року справа №2а-5959/12/1470, від 12 травня 2021 року у справі №820/2257/17, від 29 квітня 2021 року у справі №825/992/17, від 09 лютого 2022 року у справі №640/12697/19. Відступу від зазначеного висновку у встановленому КАС порядку Верховний Суд не робив.

Наведене в контексті змісту встановлених фактичних обставин у цій справі свідчить про безпідставність та необґрунтованість висновків контролюючого органу.

Згідно з ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд враховує, чи прийняті вони з використанням повноважень та спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискредитації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь яким несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи докази надані сторонами, суд відзначає, що позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження заявлених позовних вимог, у той час як відповідачем не надано належних доказів на підтвердження законності спірних рішень.

Отже, за сукупності вказаних обставин висновки контролюючого органу не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду справи, у зв`язку із чим спірні податкові повідомлення-рішення підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду не те, що позовні вимоги були задоволені в повному обсязі, судовий збір, сплачений позивачем за подачу адміністративного позову до суду, в розмірі 26 624,00 грн. підлягає стягненню з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. ст.139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ДОЧІРНЬОГО ІНОЗЕМНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ДНІПРОДОР" (53600, Україна, Синельниківський р-н, Дніпропетровська обл., селище Покровське, вулиця Центральна, будинок 29а ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул.Сімферопольська, будинок 17-А ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-а, код ЄДРПОУ ВП 44118658) від 10.12.2025 №; від 10.12.2025 №; від 10.12.2025 №; від 10.12.2025 №; від 11.12.2025 №, від 11.12.2025 №, від 11.12.2025 № та від 11.12.2025 № прийняті відносно ДОЧІРНЬОГО ІНОЗЕМНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ДНІПРОДОР»(Код ,53600, Україна, Синельниківський р-н, Дніпропетровська обл., селище Покровське, вулиця Центральна, будинок 29а).

Стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17А, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ДОЧІРНЬОГО ІНОЗЕМНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ДНІПРОДОР" (53600, Україна, Синельниківський р-н, Дніпропетровська обл., селище Покровське, вулиця Центральна, будинок 29а ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 26 624,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 20 березня 2026 року.

Суддя В.В. Горбалінський