Справа № 160/26678/25
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2026-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 березня 2026 року справа № 160/26678/25

Суддя Третього апеляційного адміністративного суду Малиш Н.І., перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 січня 2026 року у справі №160/26678/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Меттранссервіс» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.01.2026 у справі №160/26678/25 позов задоволено.

09.02.2026 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області через підсистему «Електронний суд» на зазначене рішення суду першої інстанції подано апеляційну скаргу, яка зареєстрована Третім апеляційним адміністративним судом 10.02.2026.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 13.02.2026 вищевказану апеляційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, шляхом подання до суду документу про сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 25.02.2026 відмовлено у задоволенні клопотання про продовження процесуального строку на усунення недоліків апеляційної скарги та означену апеляційну скаргу повернуто скаржнику.

23.03.2026 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області через підсистему «Електронний суд» на зазначене рішення суду першої інстанції повторно подано апеляційну скаргу, яка зареєстрована Третім апеляційним адміністративним судом 24.03.2026.

Перевіривши матеріали повторно поданої апеляційної скарги встановлено, що апеляційна скарга подана із пропущенням 30-денного строку на апеляційне оскарження. Оскаржуване рішення було ухвалене судом 12.01.2026, тоді як апеляційна скарга подана 23.03.2026.

У той самий час в апеляційній скарзі скаржник заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, яке обґрунтував тим, що повторну апеляційну скаргу подано з урахуванням вимог КАС України. Крім того, скаржник просить врахувати обставини воєнного стану, відсутність коштів для сплати судового збору, звільнення працівників та значне навантаження на новопризначених працівників, зазначаючи, що працівники ДПС та її територіальних органів вживають усіх можливих заходів для своєчасного оскарження судових рішень, прийнятих не на користь держави.

Перевіривши доводи зазначеного клопотання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на таке.

У відповідності до ст.129 Конституції України та ст.8 КАС України, однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Слід зазначити, що дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на апеляційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, щодо форми і змісту апеляційної скарги. Частиною 1 статті 45 КАС України регламентовано, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

При цьому, не заперечуючи проти права на повторне звернення з апеляційною скаргою після її повернення, суд зазначає, що таке право не є безумовним. Це обґрунтовується змістом частини 8 статті 169 КАС України, відповідно до якої повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом. Відтак скаржник має право на повторне звернення з апеляційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки апеляційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань. Також скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої апеляційної скарги відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.

Та обставина, що повернення апеляційної скарги не позбавляє повторного звернення до суду апеляційної інстанції не означає наявність у особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення раніше поданої апеляційної скарги без урахування процесуальних строків, встановлених статтею 295 КАС України.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання апеляційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Судом встановлено, що як на підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду у даній справі скаржник, зокрема, посилається на те, що повторна апеляційна скарга подана ним з урахуванням вимог КАС України.

Суд критично оцінює таке твердження скаржника та повторно наголошує, що право на повторне звернення з апеляційною скаргою після її повернення не є абсолютним. Своєчасне первинне подання апеляційної скарги не означає, що після її повернення повторне звернення можливе у будь-який довільний строк без дотримання процесуальних строків, встановлених законом, оскільки це суперечило б принципу юридичної визначеності. Повернення апеляційної скарги не зупиняє і не перериває строк на апеляційне оскарження та не надає скаржнику права реалізовувати таке право після його спливу без обґрунтування поважних причин.

Щодо посилань скаржника на обставини воєнного стану, відсутність коштів для сплати судового збору, звільнення працівників та значне навантаження на новопризначених працівників, суд зазначає, що такі обставини самі по собі не є безумовною підставою для поновлення процесуального строку. Вони можуть бути враховані лише за умови належного обґрунтування неможливості своєчасного вчинення процесуальних дій у конкретній справі та підтвердження відповідними доказами. Натомість скаржником не доведено, що зазначені обставини об`єктивно унеможливили своєчасне подання апеляційної скарги або сплату судового збору, у зв`язку з чим підстави для поновлення строку відсутні.

Частиною 3 ст. 298 КАС України визначено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

З огляду на те, що скаржником не наведено жодних поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, суд вважає, що скаржнику слід надати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, в якій вказати інші поважні підстави для його поновлення.

Також, апеляційна скарга не відповідає вимогам, встановленим п.1 ч. 5 ст. 296 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: відсутній документ про сплату судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору, зокрема, за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно вимог ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

При зверненні до суду із позовною заявою підлягав сплаті судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Таким чином, ставка судового збору за подання апеляційної скарги в даному випадку становить 3633,60грн. ((3028,00*150%)*0,8).

Проте скаржник повторно не сплатив судовий збір у встановленому законом порядку та розмірі.

В апеляційній скарзі міститься клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке контролюючий орган обґрунтовує тим, що органи ДПС не є розпорядниками коштів і для здійснення такої оплати змушені звертатися до органів Державної казначейської служби України за місцем обслуговування. Також скаржник посилається на відсутність фінансування за КЕКВ 2800 у зв`язку із запровадженням воєнного стану, що, на його думку, об`єктивно унеможливлює сплату судового збору. Відтак, на переконання скаржника, він позбавлений можливості виконати обов`язок щодо сплати судового збору у цій справі.

Дослідивши доводи зазначеного клопотання, суд дійшов висновку, що воно також не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Статтею 296 КАС України передбачено обов`язок особи, яка подає апеляційну скаргу, додати до апеляційної скарги документ про сплату судового збору.

При цьому, зміни до законодавства в частині необхідності сплати судового збору, на період дії воєнного стану, внесені не були.

За приписами частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Водночас, у нормах частини другої статті 132 КАС України відсилання до норм Закону України «Про судовий збір» передбачене лише щодо питання звільнення від сплати судового збору.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Це означає, що юридична особа, зокрема суб`єкт владних повноважень, не позбавлена права звернутися із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, і суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату. Крім того, прийняти рішення про відстрочення або розстрочення сплати судового збору суд може і з власної ініціативи у тому разі, коли юридична особа звертається із клопотанням про звільнення від сплати судового збору.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18.

Отже, питання відстрочення чи розстрочення сплати судового збору судом вирішується на власний розсуд з огляду на доводи заявника.

У клопотанні про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі скаржник посилаючись на відсутність фінансування за КЕКВ 2800, зокрема звертає увагу, що управлінням супроводження судових справ направлено до управління інфраструктури та бухгалтерського обліку службову записку задля сплати судового збору.

Водночас з матеріалів апеляційної скарги встановлено, що заявником не було надано суду апеляційної інстанції жодного належного письмового доказу стосовно свого майнового стану, який робить неможливим або значно ускладнює сплату ним судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у даній справі, у тому числі належних та допустимих доказів стосовно відсутності фінансування на рахунок КВЕК 2800, за яким здійснюються видатки для сплати судового збору, оскільки саме ці обставини на думку заявника апеляційної скарги роблять неможливим сплату ним судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, діючи як суб`єкт владних повноважень, має однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи й, до того ж, є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України, а тому відсутність або недостатність коштів на рахунках останнього, так як і довготривала процедура виділення коштів розпорядникам нижчого рівня, не повинні впливати на можливість неухильного виконання заявником покладених на нього нормами КАС України процесуальних обов`язків щодо оформлення апеляційної скарги. Зазначене пов`язано з тим, що держава повинна дотримуватися принципу «належного урядування» та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Щодо посилання скаржника на введення в Україні воєнного стану, суд наголошує, що саме по собі воно є безпідставним, оскільки скаржник в період дії воєнного стану своєї діяльності не припиняв.

Введений в країні воєнний стан суттєво ускладнив (подекуди унеможливив) повноцінне функціонування, зокрема, органів державної влади (місцевого самоврядування). Між тим, сама по собі ця обставина, без належного її обґрунтування крізь призму неможливості ситуативного (в конкретних умовах) виконання процесуальних прав і обов`язків учасника справи, й підтвердження її належними й допустимими доказами, не може слугувати підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Окрім того, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області не є тим органом державної влади, який активно залучений до обороноздатного процесу держави.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок коштів державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснювати перерозподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд дійшов висновку, що невжиття суб`єктом владних повноважень своєчасних заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору або перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися належною підставою для відстрочення сплати судового збору у даній справі.

Відтак, скаржнику слід подати до суду документ про сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Згідно з частиною 2 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без руху та надати особі, яка звернулась з апеляційною скаргою строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 169, 296, 295, 298 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Визнати підстави вказані Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження неповажними.

Відмовити Головному управлінню ДПС у Дніпропетровській області у відстроченні сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 січня 2026 року у справі №160/26678/25 - залишити без руху.

Надати скаржнику десятиденний строк з дати отримання цієї ухвали для усунення недоліків шляхом подання до Третього апеляційного адміністративного суду:

- заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, в якій вказати інші поважні підстави для поновлення строку;

- документу про сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Судовий збір сплатити за такими реквізитами: отримувач коштів: ГУК у Дн-кiй обл/Шев.р/ 22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155, Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: UA1004628, Код класифікації доходів бюджету: 22030101, Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Третій апеляційний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

Після усунення недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного подання до суду.

У разі невиконання вимог цієї ухвали, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Копію даної ухвали направити особі, що звернулась з апеляційною скаргою.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає.

Суддя Малиш Н.І.