Справа № 420/41458/25
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2026-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

31 березня 2026 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши в порядку письмового провадження питання про витребування доказів в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 ) до НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) ( АДРЕСА_2 , код в ЄРДПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 15.12.2025 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ), в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року;

2. Зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44;

3. Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) щодо ненарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення в 2016-2018 роках без урахуванням у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаних виплат щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 у розмірі 60 відсотків грошового забезпечення та індексації грошового забезпечення;

4. Зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу на оздоровлення у 2016-2018 роках з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаних виплат щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 у розмірі 60 відсотків грошового забезпечення та індексації грошового забезпечення із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44;

5. Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 при звільненні з військової служби грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої ч. 4 ст. 10-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей та постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 № 702 за 2012-2021 роки;

8. Зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої ч. 4 ст. 10-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей та постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 № 702, за 2012-2021 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що він проходив військову службу за контрактом у НОМЕР_2 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) у період з 2008 по 2021 рік. Відповідно до наказу начальника НОМЕР_2 прикордонному загону Державної прикордонної служби України від 23.12.2021 року №639-ос був виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_3 та звільнений з військової служби. Позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату заборгованості грошового забезпечення за час проходження військової служби, зокрема щодо нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 рік з встановленням базового місяця січень 2008 року; нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 23.12.2021 року у відповідності до абз. 4 п. 5 Порядку № 1078, тобто різницю між сумою індексації, виплаченої за лютий 2018 року, і розміром підвищення грошового забезпечення, яке відбулось в березні 2018 року (щомісячна фіксована сума індексації; нарахувати та виплатити грошову допомогу для оздоровлення за 2016-2018 роки з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій від 22 вересня 2010 року № 889 та індексації грошового забезпечення; нарахувати та виплатити грошову компенсацію додаткової відпустки за виконання обов`язків військової служби, пов`язаних з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я за 2012-2021 роки, виходячи із грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, яка надається відповідно до Порядку надання та визначення тривалості щорічної додаткової відпустки залежно від часу проходження служби в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами та на посадах, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 № 702. Станом на дату звернення до суду, відповіді від відповідача не надходило.

Ухвалою судді віл 19.12.2025 постановлено позовну заяву залишити без руху, встановивши 10-денний строк для усунення недоліків позову, шляхом надання до суду доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги ОСОБА_1 , а саме:

- особисті картки грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2012-2021 роки;

- або обґрунтованого клопотання про витребування доказів з урахуванням вимог передбачених ч. 2 ст. 80 КАС України.

30.12.2025 від позивача надійшла заява (вх. №137618/25) про долучення клопотання про витребування в НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_3 ) особисті картки грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2012-2021 року.

Ухвалою судді від 06.01.2026 постановлено прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 та відкрити провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; витребувати від НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_3 ) належним чином засвідчені копії особистих карток грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2012-2021 року.

14.01.2026 від представника відповідача Військової частини НОМЕР_3 надійшло клопотання (вх. №ЕС/5410/26), в якому просить роз`єднати позовні вимоги та виділити в самостійні провадження позовні вимоги, які стосуються здійснення перерахунку та доплату позивачу грошової компенсації за невикористані відпустки та перерахунку допомоги для оздоровлення.

Ухвалою суду від 16.01.2026 постановлено відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача Військової частини НОМЕР_3 (вх. №ЕС/5410/26 від 14.01.2026) про роз`єднання позовних вимог.

20.01.2026 від представника відповідача Військової частини НОМЕР_3 надійшов відзив (вх. №ЕС/7936/26) з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог.

Однак, вказана ухвала в частині витребування досі залишається не виконаною.

Відповідно до частини 4 статті 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно з приписами частин 1, 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Як зазначив Верховний Суд в постанові від 10.04.2020 у справі №560/1370/19, під час прийняття судового рішення мають бути враховані не лише обставини і підстави, які спонукали позивача як суб`єкта владних повноважень звернутися до суду з позовом про застосування заходів реагування, але і ті, які існують на час ухвалення судового рішення. В протилежному випадку застосування заходів реагування, як виключного заходу, в судовому порядку поширюватиметься на всіх суб`єктів господарювання, щодо яких проведено перевірку і встановлено порушення, які за оцінкою спеціально уповноваженого органу, створюють реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей. Втім, за своїм змістом і суттю такого заходу, він застосовується до усунення виявлених порушень та існування реальної загрози життю та/або здоров`ю людей, у зв`язку з чим його застосування після усунення виявлених порушень втрачає той сенс, який законодавством покладений як основа і правова підстава його застосування.

Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 11.09.2019 у справі № 807/1410/17.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.94 КАС України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч.6 ст. 80 КАС України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 та 2 ст.73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.4 ст.77 КАС України суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду по справі №826/3403/16 суди не повинні обмежуватись лише тими доказами, які були надані позивачем під час розгляду справи.

Крім того, з метою з`ясування всіх обставин у справі, а також повного, всебічного та об`єктивного вирішення даної адміністративної справи, суд вважає за необхідне додатково витребувати від НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) належним чином завірений наказ про виключення зі списків особового складу НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що відповідно до частини восьмої статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом, зокрема, накладення штрафу.

Керуючись ст.ст.73, 74, 77, 79, 80, 236, 248 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Повторно витребувати від НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ), належним чином завірену копію:

- особистих карток грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2012-2021 року.

Додатково витребувати від НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ), належним чином завірену копію:

- наказу про виключення зі списків особового складу НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) ОСОБА_1 .

Зазначені відомості надати до суду у десятиденний строк від дати отримання копії даної ухвали.

Попередити Військову частину НОМЕР_3 , що у випадку ненадання витребуваних доказів судом будуть застосовані заходи процесуального примусу, передбачені ст. 149 КАС України.

Ухвала набирає законної сили після її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА