Справа № 300/367/26
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2026-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2026 р. справа № 300/367/26

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Кафарського В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до приватного підприємства «Фасад-ЕС» про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС в Івано-Франківській області (далі позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до приватного підприємства «Фасад-ЕС» (далі ПП «Фасад-ЕС», відповідач) про стягнення податкового боргу, який утворився внаслідок несплати податкових зобов`язань з податку на додану вартість та податку на прибуток на загальну суму 133 969,54 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач має податковий борг перед бюджетом у сумі 133 969,54 грн, що виник унаслідок несплати вищенаведених податкових зобов`язань. Враховуючи те, що у встановлений законом строк та ігноруючи податкову вимогу, надіслану відповідачу, сума податкового боргу добровільно не сплачена, позивач просить стягнути дану заборгованість з відповідача.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.01.2026 відкрито провадження у даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі від 27.01.2026 надіслано відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, яка зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (вул. Кобзаря, 35, с. Крихівці, м. Івано-Франківськ, 76493) (а.с. 43). Однак, поштове відправлення повернуто на адресу суду відділенням поштового зв`язку без вручення, з відміткою «адресат відсутній» з проставленням календарного штемпеля (а.с. 63).

Пунктом 5 частини шостої статті 251 КАС України визначено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до частини другої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Водночас до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду 22.04.2021 у справі №0840/3762/18, від 12.08.2020 у справі №520/1066/2020.

Відтак, у силу вимог пункту 5 частини шостої статті 251 КАС України слід вважати, що копія ухвали про відкриття провадження у справі вручена відповідачу належним чином.

Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, встановив наступне.

Приватне підприємство «Фасад-ЕС» знаходиться на податковому обліку в органах державної податкової служби.

Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки про борг від 03.01.2026 за відповідачем рахується податкова заборгованість перед бюджетом, яка виникла у зв`язку з несплатою:

податку на додану вартість на суму 133 412,23 грн, з них основне зобов`язання 98 077,29 грн, штрафні санкції 35 334,94 грн;

штрафних санкцій з податку на прибуток на суму 557,31 грн (а.с. 4).

Податкові зобов`язання у встановлений законом строк відповідач не сплатив, у результаті чого виникла податкова заборгованість на зазначену суму.

У зв`язку із добровільною несплатою податкових зобов`язань відповідачем, реалізуючи свої повноваження, позивач звернувся з цим позовом до суду з метою стягнення податкового боргу.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд керується положеннями Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, а також застосовує норми Податкового кодексу України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (надалі ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пунктів 37.1, 37.2 статті 37 Податкового кодексу України, підстави для виникнення, зміни і припинення податкового обов`язку, порядок і умови його виконання встановлюються цим Кодексом або законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку.

Згідно з статтею 38 Податкового кодексу України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу встановлює, що грошове зобов`язання платника податків сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов`язання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до статті 49 пункту 49.1 ПК України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Згідно із статті 54 ПК України, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Так, суд встановив, що відповідачем до контролюючого органу подано податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2025 року від 20.08.2025 на суму 113 737,00 грн (а.с. 7-8). Враховуючи часткове погашення, сума до стягнення складає 98 077,29 грн.

Пунктом 56.11 статті 56 Податкового кодексу України встановлено, що не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, податкові зобов`язання відповідача зі сплати податку на додану вартість згідно вищезазначеної декларації у відповідності до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України є узгодженими з моменту подання такої декларації.

Окрім цього, судом з`ясовано, що контролюючим органом проведено камеральну перевірку щодо порушення ПП «Фасад-ЕС» термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість, за результатом якої складено акт №23387/09-19-04-06-15/37183629 від 27.10.2025 (а.с. 13-14).

Вказаним актом встановлено порушення відповідачем вимог пункту 50.1 статті 50, пунктів 57.1, 57.3 статті 57 ПК України, у зв`язку із чим позивачем складено податкове повідомлення-рішення форми «Ш» № від 04.12.2025 про застосування до ПП «Фасад-ЕС» фінансових (штрафних) санкцій по податку на додану вартість на суму 12 332,70 грн (а.с. 16).

Вказане податкове повідомлення-рішення разом із розрахунком штрафу (а.с. 17) направлялось позивачем, у відповідності до статті 42 ПК України, ПП «Фасад-ЕС» (вул. Кобзаря, 35, с. Крихівці, м. Івано-Франківськ, 76493) рекомендованим листом з повідомленням про вручення за податковою адресою, яка підтверджується відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 18).

Також податковим органом проведено камеральну перевірку щодо дотримання ПП «Фасад-ЕС» порядку реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких накладних з податку на додану вартість в ЄРПН, за результатом якої складено акт №15518/09-19-04-06-15/37183629 від 07.07.2025 (а.с. 19-20).

Вказаним актом встановлено порушення відповідачем граничних термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН, у зв`язку із чим позивачем складено податкове повідомлення-рішення форми «Ш» № від 11.08.2025 про застосування до ПП «Фасад-ЕС» фінансових (штрафних) санкцій по податку на додану вартість на суму 21 854,50 грн (а.с. 25).

Вказане податкове повідомлення-рішення разом із розрахунком штрафу (а.с. 26) направлялось позивачем, у відповідності до статті 42 ПК України, ПП «Фасад-ЕС» (вул. Кобзаря, 35, с. Крихівці, м. Івано-Франківськ, 76493) рекомендованим листом з повідомленням про вручення за податковою адресою, яка підтверджується відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 27).

Окрім того, контролюючим органом проведено камеральну перевірку щодо порушення ПП «Фасад-ЕС» термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість та податку на прибуток, за результатом якої складено акт №15537/09-19-04-06-15/37183629 від 08.07.2025 (а.с. 29-30).

Вказаним актом встановлено несвоєчасну сплату платником суми грошових зобов`язань з податку на додану вартість, відповідальність за що передбачена пунктом 124.1 статті 124 ПК України, у зв`язку із чим позивачем складено податкове повідомлення-рішення форми «Ш» № від 11.08.2025 про застосування до ПП «Фасад-ЕС» фінансових (штрафних) санкцій з податку на додану вартість на суму 1 147,74 грн (а.с. 39) та податкове повідомлення-рішення форми «Ш» № від 11.08.2025 про застосування до ПП «Фасад-ЕС» фінансових (штрафних) санкцій з податку на прибуток на суму 557,31 грн (а.с. 35).

Вказані податкові повідомлення-рішення разом із розрахунками штрафу (а.с. 36, 40) направлялись позивачем, у відповідності до статті 42 ПК України, ПП «Фасад-ЕС» (вул. Кобзаря, 35, с. Крихівці, м. Івано-Франківськ, 76493) рекомендованими листами з повідомленням про вручення за податковою адресою, яка підтверджується відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 37, 41).

Згідно із пунктом 42.2 статті 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до вимог частини 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно із поданими контролюючим органом витягами з ІКПП, за відповідачем залишається несплаченим податковий борг зі сплати податкових зобов`язань з податку на додану вартість на суму 133 412,23 грн (з них основне зобов`язання 98 077,29 грн, штрафні санкції 35 334,94 грн), а також штрафних санкцій з податку на прибуток на суму 557,31 грн (а.с. 4) (а.с. 9-12).

У свою чергу, у суду відсутні відомості, що відповідач вказані податкові зобов`язання та штрафні санкції сплатив. Також відсутні відомості, що згадані вище податкові повідомлення-рішення відповідачем оскаржені. Тому такі зобов`язання набули статусу податкового боргу.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Таким чином, суд зауважує, що згідно із поданими контролюючим органом витягами з ІКПП, відповідачем залишається несплаченим податковий борг на загальну суму 133 969,54 грн зі сплати податкових зобов`язань з податку на прибуток та податку на додану вартість.

Підпунктом 59.1 статті 59 ПК України передбачено, що у разі, коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.4 статті 59 ПК України, податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі, якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

На виконання вимог статті 59 Податкового кодексу України позивач направив відповідачу на його податкову адресу податкову вимогу форми «Ю» від 10.09.2025 за №0-0919 з детальним розрахунком податкового боргу (а.с. 5-6).

Згідно із пунктом 87.1. статті 87 ПК України, джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Пунктом 87.2 статті 87 ПК України передбачено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

У суду відсутні відомості про те, що податкова вимога форми «Ю» від 10.09.2025 за №0-0919 відповідачем відкликана та ним погашена.

Докази погашення податкового боргу у матеріалах справи відсутні.

Таким чином, контролюючим органом дотримано процедуру повідомлення відповідача про наявні податкові зобов`язання та набуття податкового зобов`язання статусу податкового боргу.

Згідно підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи наділені, зокрема, правом застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Підпунктом 20.1.34. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено право позивача на звернення до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктами 95.3 та 95.4 статті 95 Податкового кодексу України визначено заходи щодо погашення податкового боргу платника податків, відповідно до яких стягнення коштів у рахунок погашення такого боргу здійснюється за рішенням суду з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Враховуючи те, що відповідачем не сплачено грошове зобов`язання у терміни, визначені Податковим кодексом України, на переконання суду, звернення податкового органу до суду із позовом про стягнення у спосіб, визначений Податковим кодексом України, є обґрунтованим та правомірним.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач зобов`язаний погасити заявлену до стягнення суму податкового боргу. Наявність такого обов`язку у відповідача є визначальною для вирішення такого спору, крім того, даний обов`язок забезпечується Конституцією України, стаття 67 якої передбачає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відтак, враховуючи вимоги статті 139 КАС України, підстави для відшкодування витрат зі сплати судового збору, понесених позивачем, відсутні.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

позов Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (, вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018) до приватного підприємства «Фасад-ЕС» (, вул. Кобзаря, 35, с. Крихівці, м. Івано-Франківськ, 76493) про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з приватного підприємства «Фасад-ЕС» (, вул. Кобзаря, 35, с. Крихівці, м. Івано-Франківськ, 76493) в дохід бюджету податковий борг у розмірі 133 969 (сто тридцять три тисячі дев`ятсот шістдесят дев`ять) грн 54 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Головному управлінню ДПС в Івано-Франківській області рішення надіслати через підсистему «Електронний суд».

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ «Мої справи».

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ Кафарський В.В.