Справа № 160/32948/25
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2026-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рищенко А. Ю.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
18.11.2025 року (17.11.2025 року направлено засобами поштового зв`язку) до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якій позивач просить суд:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.11.2025 року вказану позовну заяву було залишено без руху через невідповідність вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України.
У встановлений Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.11.2025 року строк позивач усунув недоліки адміністративного позову.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до суду подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування своєї правової позиції відповідач зазначив наступне. Відповідно до статті 54 Закону України №796-XII, 28.02.1991 Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою. Відповідно до статті 15 Закону № 796 видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування. Відповідно до пункту 1 порядку обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування збитків. До заяви позивачем була долучена довідка про заробітну плату № 3 годувальнику ОСОБА_2 , за періоди роботи 17.05.1986 - 31.05.1986 в населених пунктах зони відчуження, яка видана закритим акціонерним товариством ПАВЛОГРАДБУД без підтвердження довідок про заробітну плату для обчислення пенсії первинними документами. Вказана довідка була надіслана Головним управлінням на перевірку. Актом перевірки від 25.11.2025 №1200-0902-1/2165 було встановлено, що накази або розпорядження на відрядження, шляхові листи або накази про донарахування заробітної плати за роботу в зоні відчуження на ОСОБА_2 відсутні. Крім того, заробітна плата нараховувалась, суми нарахування заробітної плати та утримання з неї закодовані. Розшифровка кодів відсутня. Таким чином, довідку без дати, яка видана на ОСОБА_2 підтвердити неможливо, оскільки документи відсутні. Позивачу відмовлено в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю підтвердження довідки про заробітну плату.
Позивачем до суду подано відповідь на відзив щодо позовної заяви, в якій зазначено, що відповідач не подав будь-якого доказу на спростування зазначених в позовній заяві обставин. Отже висновки, зазначені у відзиві на позовну заяву є необґрунтованими.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом установлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дружиною померлого ОСОБА_2 , годувальника, який перебуваючи у трудових правовідносинах у 1986 році з підприємством Комбінатом «Дніпрошахтобудівник» Павлоградського управління шахтобудівник механізації, був залучений у зведений загін Мінвуглепрому СРСР до праці по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з періоду 17. 05 по 31.05 1986 року.
Позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію з 22.07.1997 року по втраті годувальника відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» враховуючи норми п. 1, 54, 55, 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № 796-12 редакція 28 лютого 1991 року з змінами ( надалі Закон України 796-12)» а саме: пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв`язку з втратою 2 годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою відповідно п. 1 ст. 54 Закон України 796-12.
Позивач звернулася із заявою 24.09.2025 року до відповідача про перерахунок та виплату пенсії відповідно Рішення Конституційного Суду України від 20.03.2024 року за №2-p(II)2024 без обмеження максимальним розміром.
До заяви позивачем була долучена довідка про заробітну плату № 3 годувальнику ОСОБА_2 , за періоди роботи 17.05.1986 - 31.05.1986 в населених пунктах зони відчуження, яка видана закритим акціонерним товариством ПАВЛОГРАДБУД без підтвердження довідок про заробітну плату для обчислення пенсії первинними документами.
Вказана довідка була надіслана Головним управлінням на перевірку.
Актом перевірки від 25.11.2025 №1200-0902-1/2165 було встановлено, що накази або розпорядження на відрядження, шляхові листи або накази про донарахування заробітної плати за роботу в зоні відчуження на ОСОБА_2 відсутні. Крім того, заробітна плата нараховувалась, суми нарахування заробітної плати та утримання з неї закодовані. Розшифровка кодів відсутня. Таким чином, довідку без дати, яка видана на ОСОБА_2 підтвердити неможливо, оскільки документи відсутні.
Позивачу відмовлено в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю підтвердження довідки про заробітну плату.
Позивач, вважаючи спірне рішення протиправним та безпідставним, звернулася з позовом до суду.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує наступні приписи законодавства.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Спеціальним законом, який визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, є Закон України від 28.02.1991 №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон № 796-ХІІ).
Статтею 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт в зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівників державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч.1 ст. 54 Закону № 796-XII, пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.
Згідно з частиною 3 статті 54 Закону №796-XII порядок призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.
За загальним правилом підставою для проведення розрахунку/перерахунку пенсії на підставі заробітної плати є первинні документи про нарахування такої заробітної плати. Видача довідок про заробітну плату проводиться підприємством, відповідно до первинних документів за нормативними документами, які дійсні на момент видачі довідки, тобто на терміну часу 1998 року отримання документів з підприємства ОСОБА_2 . Тобто на сьогодення перевіряючи документи годувальника, та не застосовуючи які є у наявності особистої справи годувальника, відповідач створює протиправні дії.
Відповідно до частини 1 статті 101 Закону № 1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі цією нормою прописано обов`язок Відповідача.
Разом з тим, згідно з частиною 3 статті 44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду України мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також у необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інші відомості, передбачені законодавством для визначення права на пенсію.
Отже, правом вимагати додаткові документи від підприємств, організацій і окремих осіб наділені лише органи, що призначають пенсії, а не особі, якій призначається пенсія. Тому, в разі сумніву в розмірі заробітної платні, яка враховується при обчисленні пенсії, пенсійний орган має право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 18.06.2020 у справі №265/4170/17.
Доводи відповідача щодо того, що в довідці не зазначені первинні документи, на підставі яких визначено тарифну ставку, номеру зону небезпеки, (населений пункт в якому він працював), підвищену оплату праці, в особистій пенсійній справі відсутні підтверджуючі документи про проведення такої перевірки відповідачем, а саме: докази направлення відповідних запитів, зокрема до архівних установ, у яких повинні зберігатися первинні документи тобто до Міністерства вугільної промисловості, Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій і в справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, підприємства та архіви є безпідставними.
Наявність сумнівів щодо некоректних записів у документах із сторони відповідача може бути лише підставою для перевірки. Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду щодо обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
З метою захисту прав ОСОБА_1 є усі правові підстави для зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії з 01.03 2025 року на підставі довідки від 21.12.1998 року № 3 видану ВАТ «Павлоградським управління шахтобудмеханізації» про оплату праці одержану за роботу на ЧАЕС.
На момент виникнення спірних правовідносин діють норми чинного законодавства та релевантні їм джерела а саме: довідки за № 316 видана ВАТ «Павлоградським управління шахтобудмеханізації» підтверджує про наступне: по тексту у зазначеній довідці повідомляється що мій чоловік працював на Чорнобильській АЕ, в період з 17.05.1986 року по 31.05.1986 року, відповідно шляхового відрядження. Відповідно табуляграми та довідки про заробітну плату, оплата здійснена за працю у вищій зоні відчуження за 11 днів тобто, чоловік позивача працював не в населеному пункті, а на території проммайдану ЧАЕС 11 днів, виключно біля четвертого реактору (тобто 11 днів і є виїзди в вищу зону небезпеки № 3).
Щодо безпідставних доводів відповідача щодо незазначеного номеру зони небезпеки; особи які працювали над проходженням тунелю під зруйнованим реактором № 4 Чорнобильської АЕС, діяли в умовах надзвичайно високої радіаційної небезпеки, фактичні умови відповідали найвищому рівню загрози життю та здоров`ю: Рівні радіації: навколишні території 3-го та 4-го енергоблоків мали рівні радіації в діапазоні 1000-2600 мікрорентгенів на секунду (або 3,6-9,36 рентген на годину) що підтверджується виданою довідкою Головним підрядчиком зведеного загону Мінвуглепром СССР, яка свідчить про те що ОСОБА_2 працював у вищій зоні небезпеки № 3 з наступного: доза опромінювання зазначена 47, 3 бера - рентгена за 11 днів праці.
Листом Головного санітарного лікаря СССР П. Н Бургасова, від 02 червня 1986 року за № 129-254/ДСП повідомляється: у третій зоні небезпеки рівень радіації становить 2,0 рентгена в сутки, тобто доза опромінювання перевищує вищу дозу опромінювання встановлену згідно розпорядження Міністрів СРСР від 17 травня 1986р. № 96 де зазначено гранично допустима доза радіоактивного опромінення - 25 рентген таким чином і оплата праці провадилася із розрахунку вищої заробітної плати п`ятикратний розмір, визначеною Мінвуглепром СССР. понад збереженого середнього заробітку.
Відповідач зазначає, що відповідно листа від 13.04.2001 року Міністерства праці та соціальної політики України, який скерований до розгляду Міністерствам, іншим центральним органам виконавчої влади, Міністерству праці та соціального захисту населення Автономної Республіки Крим, Головним управлінням праці та соціального захисту населення обласних державних адміністрацій, Головному управлінню праці та Головному управлінню соціального захисту Київської міської державної адміністрації, управлінню праці та соціального захисту населення Севастопольської міської державної адміністрації. «Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986 - 1990 рр. осіб, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища».
У розділі № 2 визначені - особливості оплати праці працівників, відряджених у зону відчуження для виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища (включаючи робітників і службовців системи Міністерства внутрішніх справ), цей лист написаний, для застосування Міністерствам, управлінням, підприємствам, організаціям, без виключення Пенсійному фонду України з усіма підпорядкуваннями; - зазначено працювали на ЧАЕС. 4 - Оплата праці працівників вугільної промисловості та відряджених у зведений загін Мінвуглепрому СРСР із інших відомств проводилась у зоні ЧАЕС у відповідності з положеннями про систему оплати праці за виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції, (не в населених пунктах, на атомній станції) затвердженими Мінвуглепромом СРСР 22 та 30.05.86 р.
Для забезпечення виконання робіт у стислі строки було організовано роботу змінами - безперервну, круглодобову, без вихідних днів. (тобто не почасова праця, тому і не почасова її оплата.) Робітникам комплексної бригади, так, як мій чоловік не інженер не службовий робітник а машиніст бульдозера, що зазначено в довідці №№ 316, 130 - безпосередньо займався виїмкою ґрунту, зазначено що він працював на Чорнобильській АЕС, (а не по ліквідації наслідків аварії Чорнобильської катастрофи ) тобто у вищій зоні небезпеки № 3, оплата праці в кратних розмірах провадилась виходячи із заробітної плати, що встановлювалася в розмірі 20 крб. за зміну, почасово визначену вищою оплату праці кратністю - 5 та підтверджується табуляграмою її розрахунку. Розрахунок змінного заробітку провадився виходячи з денної тарифної ставки працівників 5-го розряду з 36-годинним робочим тижнем підприємств вугільної промисловості, зайнятих на підземних роботах (в тому числі на гірничо-капітальних роботах) з особливо шкідливими і важкими умовами праці, відповідно до додатка 1 до постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 11 грудня 1981 р. № 1160 таким чином: відповідно до додатка № 1 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 11 грудня 1981 р. № 1160 перерахунок денних тарифних ставках для робітників, які зайняті на підземних роботах у вугільних і сланцевих шахтах за шестигодинний робочий день при 36-годинному робочому тижні, провадиться діленням денної тарифної ставки, зазначеної у розділі II зазначеного додатка до постанови, на коефіцієнт 1,2. Денну тарифну ставку (20 крб.) визначено таким чином: 13,39: 1,2 = 11,16 крб. (денна тарифна ставка при 36-годинному робочому тижні) 11,16 х 7 днів тижня х 4 (кратн.) = 312,48 крб. (оплата за тиждень без доплати за роботу у вихідний день) 312,48 x 1,6 = 499,96 крб. (оплата за 7 днів роботи без доплати за роботу у вихідний день, з врахуванням премії в розмірі 60% тарифної ставки) 11,16 x 4 = 44,64 крб. (доплата за роботу у вихідний день) 544,60: 7:4 = 19,45 крб. (розрахунковий змінний заробіток, заокруглено 20 крб. за зміну).
Довідки про заробіток у зоні відчуження працівникам, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у складі зведеного загону Мінвуглепрому СРСР, надавалися Мінвуглепромом УРСР. Тобто добову оплату праці позивачу визначено і розраховано Мінвуглепромом CPСР. Відповідач зазначає про порядок нарахування заробітної плати відповідно постанови Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 оплата праці працівників підприємств, організацій і установ, відряджених у зону відчуження для виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на АЕС в зоні відчуження і запобіганням забрудненню навколишнього середовища, провадилась у ІІІ, II, І зонах небезпеки у 4, 3, 2 - кратному розмірах тарифної ставки понад середньомісячну заробітну плату, яка відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи, але не враховує що мені на час набрання законної сили постанови № 207 від 10 червня 1986 року, розрахунок заробітку уже був здійснений відповідно розпорядженню Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964 - у III, II, І зонах небезпеки у 5, 4, 3 кратному розмірі тарифної ставки понад середньомісячний збережений заробіток.
Працівникам підприємств, організацій і установ, які були відряджені для виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища, зарахованим у штат ЧАЕС і інших підприємств, нарахування заробітної плати 5 провадилося за місцем командирування. Таким працівникам в місці відрядження надавались дві довідки встановленого зразка: про начислену заробітну плату в розрізі видів нарахувань у двох екземплярах, один із яких направлявся в бухгалтерію підприємства, яке відряджало працівника, для відображення по обліку заробітної плати про безпосередню зайнятість на роботах, які дають право на державну пенсію на пільгових умовах відповідач собі суперечить собі - довідка про заробіток у зоні відчуження працівникам, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у складі зведеного загону Мінвуглепромом СРСР, надавалася Мінвуглепромом УРСР - тобто підпорядкованими підприємствами, установами, та організаціями Міністерств вугільної промисловості, які відряджали у шляхове відрядження своїх працівників.
Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначає Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно Постанови від 09 12, 2021 року № 1307 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 від 26 вересня 2012 року 886» Кабінет Міністрів України постановляє: 1. Внести до постанов Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (Офіційний вісник України, 2011 р., № 92, ст. 3343; 2017 р., № 94, ст. 2841; 2019 р., № 54, ст. 1880) і від 26 вересня 2012 р. № 886 "Про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках" (Офіційний вісник України, 2012 р., № 73, ст. 2940; 2015 р., № 16, ст. 412) зміни, що додаються. 2. Установити, що в разі коли в осіб із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, стосовно яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, осіб, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, внаслідок чого стали особами з інвалідністю, а також осіб, які отримують пенсію у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за осіб з їх числа, розмір пенсії, обчислений відповідно до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (Офіційний вісник України, 2011 р., № 92, ст. 3343) з урахуванням змін, затверджених цією постановою, буде більшим від розміру пенсії, обчисленої відповідно до Законів України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування і Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, здійснюється автоматичне, без звернення особи, переведення на пенсію на умовах, передбачених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за документами, що містяться в матеріалах пенсійних справ, про що органи Пенсійного фонду України інформують зазначених осіб шляхом надсилання листа або смс повідомлення на номер мобільного телефону операторів мобільного зв`язку. 3. Пенсійному фонду України забезпечити здійснення перерахунку пенсій, призначених особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до набрання чинності цією постановою, за документами, що містяться в матеріалах пенсійних справ, з 1 січня 2022 р., з 1 березня 2022 р. і з 1 грудня 2022 р. на найбільш вигідних умовах. 4. Ця постанова набирає чинності з 1 січня 2022 р., крім підпунктів 6 та 8 пункту 1 змін, затверджених цією постановою, які набирають чинності з 1 грудня 2022 року. Відповідно Постанови від 09.12.2021 року № 1307 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 і від 26 вересня 2012 року 886» про здійснення розрахунку пенсії із документів які містяться у пенсійній справі, тобто за документами які у наявності особистій справі ОСОБА_2 до 2012 року відповідно постанови від 23.11.2011 року за № 1210.
При цьому, не підлягає до задоволення позовна вимога щодо визнання дій ГУ ПФУ в Дніпропетровській області протиправними, адже достатнім захистом порушеного права позивача є визнання протиправним та скасування спірного рішення.
Частиною 2 ст. 2 КАС України, передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що підлягають задоволенню частково.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з положеннями частини першої статті 139 КАС при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.
Частиною 8 статті 139 КАС України визначено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Таким чином, судовий збір у розмірі 1211,20 грн підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (паспорт серія НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) починаючи з 01.03.2025 року на підставі довідки від 21.12.1998 року, видану ВАТ «Павлоградським управління шахтобудмеханізації».
В задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А. Ю. Рищенко