Справа № 540/136/22
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2026-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 540/136/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі до Товариства з обмеженою відповідальністю "Управлінсько-Сервісна Житлова Компанія" про накладення арешту на кошти та інші цінності платника податків у банках, а також кошти та інші цінності на рахунках, які будуть відкриті платником податків у подальшому в межах суми податкового боргу,

встановив:

І. Зміст позовних вимог.

06 січня 2022 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Управлінсько-Сервісна Житлова Компанія" (далі відповідач), в якому просить накласти арешт на кошти на інші цінності платника податків, що знаходяться в банках, а також кошти та інші цінності на рахунках, які будуть відкриті платником податків в подальшому в межах суми податкового боргу по податку на доходи фіз.осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді з/п (код платежу 11010100) у сумі 1 376 938,68 грн., та податку на військовий збір у сумі 114 744,93 грн. (код платежу 11011000).

II. Позиція позивача та заперечення відповідача

На обґрунтування вказаних вимог позивач зазначає, що відповідно до розрахунку заборгованості до бюджету та інтегрованої картки платника (ІКП), податкова заборгованість ТОВ "Управлінсько-Сервісна Житлова Компанія" перед бюджетом становить 1491683 грн. 61 коп., а саме по податку на доходи фіз.осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді з/п у сумі 1 376 938,68 грн, та податку на військовий збір у сумі 114 744,93 грн. Передбачені податковим законодавством заходи стягнення, що застосовувались до відповідача, не призвели до погашення заборгованості, відсутнє майно могло б бути джерелом погашення боргу ТОВ "Управлінсько-Сервісна Житлова Компанія". У зв`язку з цим просить накласти арешт на кошти та інші цінності платника податків ТОВ "Управлінсько-Сервісна Житлова Компанія", що знаходяться у банках, а також на кошти та інші цінності на рахунках, які будуть відкриті платником податків в подальшому в межах суми податкового боргу .

Відповідач не скористався правом подати до суду відзив на позовну заяву, про яке йому було роз`яснено ухвалою суду від 20.03.2023 року про відкриття спрощеного провадження, копію якої було направлено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, проте дане поштове відправлення було повернуто на адресу суду з відміткою «за відмовою адресата від одержання»

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 11.01.2022 року по справі № 540/136/22 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розпорядженням Верховного Суду від 06.03.2022 р. №1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ Херсонського окружного адміністративного суду Одеському окружному адміністративному суду.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.03.2023 року справу передано на розгляд судді Дубровній В.А.

Ухвалою суду від 20.03.2023 року прийнято до провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, якою передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи, що від сторін не надходило клопотань про розгляд справи в судовому засіданні, суд розглядає дану справу за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

ТОВ "Управлінсько-Сервісна Житлова Компанія" (40061205), зареєстроване Суворовським районним управлінням юстиції у м. Херсоні 09.10.2015 м 0018560, взято на облік до Головного управління ДПС у Херсонській області Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, Херсонська ДПІ (Херсонський районі) від 09.10.2015 р. №01.

Відповідно до Розрахунку виникнення податкового боргу платника податків ТОВ "Управлінсько-Сервісна Житлова Компанія" станом на 30.11.2021 року обліковується залишок податкового боргу по податку на доходи фіз.осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді з/п та по військовому збору у розмірі 1491683,61 грн.

Згідно рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23.07.2020 по справі №540/1607/20, задоволено позов Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про стягнення коштів з рахунків платника податків у банках та стягнення коштів за рахунок готівки в рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 1 491 683,61 грн., у тому числі: по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді з/п у сумі 1 376 938,68 грн.; по військовому збору у сумі 114 744,93 грн..

10.05.2019 року ГУ ДПС ДПС у Херсонській області Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, була сформована на направлена на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Управлінсько-Сервісна Житлова Компанія"податкова вимога № 2270-17 на суму податкового боргу 1492193,61 грн. Поштове відправлення разом з в податковою вимогою було доставлено та отримано Товариством з обмеженою відповідальністю "Управлінсько-Сервісна Житлова Компанія" 06.06.2019 року.

10.05.2019 року керуючись ст. 89 ПК України позивачем прийнято рішення про опис майна у податкову заставу № 2270-17.

21.05.2019 року податковим керуючим ГУ ДФС у Херсонській області складено акт № 555 про опис майна, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому, до погашення податкового боргу в повному обсязі.

За даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, датованої 21.05.2019 року, будь-яке майно у Товариство з обмеженою відповідальністю "Управлінсько-Сервісна Житлова Компанія" відсутнє.

Оскільки у відповідача наявний податковий борг, який не сплачений, та відсутнє майно платника податку, яке може бути джерелом погашення податкового боргу, позивач вважаючи, що наявні підстави для накладення арешту на кошти та інші цінності платника податків, звернувся до суду з даним позовом.

V. Норми права, які застосував суд.

Статтею 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України. (ч. 4 ст. 5 КАС України).

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України ).

Податковий борг в розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеної цим Кодексом.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За правилами, визначеними пунктом 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту контролюючими органами визначені статтею 94 ПК України.

Визначення адміністративного арешту як виняткового способу забезпечення виконання обов`язків платника податків, наведене в пункті 94.1 статті 94 ПК України, за своїм змістом однаково охоплює як арешт коштів, так і арешт іншого майна.

Згідно з пунктом 94.4 статті 94 ПК України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Арешт коштів на рахунку платника податків відповідно до абзацу другого підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 ПК України здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Згідно із пунктом 94.2 статті 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин: платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі; фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон; платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу; відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством; відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов`язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам; платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі; платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу; платник податків (його посадові особи або особи, які здійснюють готівкові розрахунки та/або провадять діяльність, що підлягає ліцензуванню) відмовляється від проведення відповідно до вимог цього Кодексу інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів (зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки).

Відповідно до абзацу другого підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 ПК України арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Відповідно до підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

VI. Оцінка та висновок суду

Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, є універсальними та визначені пунктом 94.2 статті 94 ПК України.

Обидва види арешту, за загальним правилом, застосовуються з однакових підстав і розрізняються лише процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів).

Приписи статті 94 ПК України викладаються в єдиному контексті та відповідні правові норми регулюють як правовідносини, що виникають при накладенні адміністративного арешту майна, так і арешту коштів платника податків.

Відтак, арешт на кошти платника податків накладається за наявності підстав, визначених пунктом 94.2 статті 94 ПК України.

Водночас Податковим кодексом України передбачені також інші, додаткові випадки накладення арешту на кошти платника податків, крім тих, що визначені статтею 94 цього Кодексу.

Так, за положеннями підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України встановлено одночасно як право контролюючого органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

В свою чергу, відсутність умов для застосування арешту коштів платника податків, передбачених пунктом 94.2 статті 94 ПК України за наявності умов, встановлених підпунктом 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, не може бути підставою для відмови у застосуванні арешту коштів на рахунках платника податків, оскільки норма підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України є імперативною і обов`язковою до виконання.

Норми підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 та пункту 94.2 статті 94 ПК України не заперечують за змістом одна одну, оскільки регулюють різні правовідносини.

Норми пункту 94.2 ПК України визначають загальні підстави для застосування арешту як майна, так і коштів платника податків. Натомість підпункт 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України регулює інше коло суспільних відносин, а саме питання накладення арешту виключно на кошти платника податків та інші цінності, що знаходяться у банках, причому в специфічній ситуації - за відсутності достатнього для погашення податкового боргу майна.

Таким чином, законодавець передбачив два види арешту майна в залежності від підстав та порядку його застосування: адміністративний арешт майна, в тому числі грошових коштів на банківському рахунку, як спосіб забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом, який в залежності від виду майна застосовується за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу або судовим рішенням; арешт коштів та інших цінностей платника податків, що знаходяться у банку, який застосовується за рішенням суду як спосіб забезпечення погашення податкового боргу, підставою для застосування якого є відсутність або недостатність у платника податків майна для погашення податкового боргу.

Разом з тим, сума коштів, на яку накладається арешт, не повинна перевищувати суму податкового боргу, право на стягнення якої наявне в органу державної податкової служби на момент прийняття судом рішення про застосування адміністративного арешту. Тобто, арешт може стосуватися лише тих коштів, які є необхідними для виконання певних зобов`язань платника податків, зокрема, щодо погашення податкового боргу.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2020 у справі № 826/8691/16, в постанові від 01.11.2023 року у справі №380/4604/20.

Повертаючись до обставин справи та враховуючи, що Позивачем надано суду докази щодо наявності несплаченого відповідачем податкового боргу в сумі 1492193,61 грн. та щодо відсутності у відповідача майна, то в силу приписів підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України наявні підстави для накладення арешту на кошти та інші цінності платника податків, проте в межах суми податкового боргу 1492193,61 грн.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню.

VII. Розподіл судових витрат

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до ст. 139 КАС України відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (просп. Ушакова 75, м. Херсон, 73003, ЄДРПОУ ВП 43995495) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Управлінсько-Сервісна Житлова Компанія" (просп. 200-річча Херсона, 30, кв. 88, м. Херсон, 73000, ) про накладення арешту на кошти та інші цінності платника податків у банках, а також кошти та інші цінності на рахунках, які будуть відкриті платником податків у подальшому в межах суми податкового боргу,- задовольнити.

Накласти арешт на кошти та інші цінності Товариства з обмеженою відповідальністю "Управлінсько-Сервісна Житлова Компанія" (), що знаходяться у банках, а також на кошти та інші цінності на рахунках, які будуть відкриті платником податків в подальшому в межах суми податкового боргу по штрафним санкціям, по податку на прибуток приватних підприємств у межах податкового боргу 1492193,61 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його підписання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна