Справа № 460/9498/24
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2026-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань відстрочення, розстрочення виконання, зміни чи встановлення

способу і порядку виконання судового рішення

31 березня 2026 року Р і в н е№460/9498/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Д.П. Зозуля, розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом

ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області

про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинення певних дій.

Рішенням суду від 13.09.2025 позов задоволено.

27.03.2026 на адресу суду надійшла заява позивача про зміну способу виконання рішення в частині, а саме: стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області невиплачену пенсію за період з 22.02.2024 по 31.03.2026 у розмірі 286284,53 грн.

Зважаючи на те, що дана справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), а також враховуючи введення воєнного стану в Україні, заяву про зміну способу виконання рішення судом розглянуто у письмовому провадженні без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Вирішуючи подану заяву, суд виходить з такого.

Стаття 124 Конституції України та стаття 14 КАС встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.1 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Порядок та підстави зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовані статтею 378 КАС України.

Так, згідно із ч.1 ст.378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Відповідно до ч.3 ст.378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

При цьому, необхідною умовою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, є наявність виняткових обставин, які б ускладнювали його виконання або робили його виконання неможливим, адже в такий спосіб змінюються висновки вже прийнятого судового рішення.

Висновки аналогічного змісту викладені у постанові Верховного Суду від 11.08.2022 у справі №П/811/269/17.

У постанові від 18.02.2025 у справі №640/7827/22 Верховний Суд зауважив, що процесуальна можливість встановити чи змінити спосіб або порядок виконання судового рішення виникає за наявності виняткових обставин, які б ускладнювали його виконання або робили його виконання неможливим, адже в такий спосіб змінюються висновки вже прийнятого судового рішення. Разом із тим, зміна способу чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення повинна узгоджуватися з тими обґрунтуваннями судового рішення, на які спираються висновки суду, що містяться в резолютивній частині судового рішення. Здійснюючи зміну способу і порядку виконання судового рішення, суд не може змінювати зміст резолютивної частини рішення або змінити обраний судом спосіб захисту порушеного права. Висновки судового рішення щодо способу і порядку його виконання чітко визначені та не можуть бути змінені іншим судовим рішенням без відповідного обґрунтування виняткової необхідності застосування такої зміни рішення.

Водночас, з 19.12.2024 на підставі Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень від 21.11.2024 №4094-IX положення ч.3 ст.378 КАС України були доповнені абзацом другим такого змісту: Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Зміст вказаної норми дає підстави для висновку, що вона встановлює самостійну та достатню підставу для зміни способу виконання рішення суду щодо пенсійних виплат після двомісячного строку його невиконання суб`єктом владних повноважень.

Виходячи з мети цих змін, судове втручання у спосіб виконання не є переглядом суті рішення, а становить механізм забезпечення реального і своєчасного виконання судового рішення, що відповідає вимогам ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.129-1 Конституції України.

Висновки аналогічного змісту викладені Верховним Судом у постанові від 28.10.2026 у справі № 380/7706/22.

Матеріали справи свідчать, що рішенням суду від 13.09.2025 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок основної пенсії ОСОБА_1 за період з 22.02.2024 відповідно до рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р (ІІ)/2021, відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №230/96-ВР, у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та провести відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання вказаного судового рішення ГУ ПФУ в Рівненській області здійснило перерахунок пенсії позивача та нарахувало заборгованість за період з 22.02.2024 по 31.03.2026 в сумі 286284,53 грн, однак виплату вказаної суми ГУ ПФУ в Рівненській області на користь позивача не здійснило, що свідчить про часткове невиконання рішення суду боржником.

В листі від 16.03.2026 пенсійним органом також повідомлено, що виплата пенсії, нарахованих (невиплачених), на виконання рішень суду проводиться з урахуванням норм Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 №821, в межах бюджетних асигнувань.

У додаткові відомості на виплату пенсій на листопад 2025 року через установу уповноваженого банку включено частину доплати, нарахованої на виконання судового рішення у справі №460/9498/24, яка визначена пропорційно виділеним на виплату нарахованих на виконання рішення суду сум пенсій бюджетним асигнуванням, у розмірі 8043,40 грн, на грудень 2025 року - у розмірі 7461,42 грн, на лютий 2026 року - у розмірі 1000 грн. Залишок невиплачених коштів на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 13.09.2024 у справі №460/9498/24 станом на дату розгляду запиту становить 269779,71 грн.

З огляду на встановлене, суд дійшов висновку про невиконання рішення суду боржником в повному обсязі, зокрема, в частині невиплати донарахованої суми пенсії за період з 22.02.2024 по 31.03.2026 в сумі 286284,53 грн, а отже про наявність підстав для заміни невиконаного зобов`язання на стягнення з ГУ ПФУ в Рівненській області цих коштів для забезпечення належної реалізації права позивача.

При цьому, суд зауважує, що зміна способу виконання судового рішення в даному випадку не є створенням нового грошового зобов`язання, оскільки сума заборгованості у розмірі 286284,53 грн є чітко визначеною та нарахованою самим відповідачем на виконання рішення суду від 13.09.2024 у справі №460/9498/24.

Керуючись статтями 248, 256, 294-295, 378 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення - задовольнити.

Змінити спосіб виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 13.09.2024 у справі №460/9498/25 у частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату пенсії на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на користь ОСОБА_1 недоотриманої за рішенням суду у справі №460/9498/24 пенсії за період з 22.02.2024 по 31.03.2026 в сумі 286284,53 грн.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 31 березня 2026 року

Суддя Д.П. Зозуля