Справа № 380/18795/24
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2026-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 року

м. Київ

справа №380/18795/24

адміністративне провадження № К/990/53681/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Стеценка С.Г.,

суддів: Єзерова А.А., Тацій Л.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в касаційному порядку адміністративну справу №120/7799/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Галімпекс - Склодзеркальний завод»

до Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області

про визнання протиправним та скасування рішення

за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Галімпекс - Склодзеркальний завод» на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2025 (колегія у складі: головуючого судді Заверухи О.Б., суддів: Гінди О.М., Ніколіна В.В.), -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

ВСТУП

У справі, що розглядається, ключовим є питання правомірності набуття юридичною особою у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка перебуває у її постійному користуванні, у разі наявності в межах такої ділянки земель, що не підлягають передачі у приватну власність (земель загального користування).

Короткий зміст позовних вимог

1. У вересні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Галімпекс - Склодзеркальний завод» (далі - позивач, ТОВ Фірма «Галімпекс - Склодзеркальний завод») звернулося до суду з позовом до Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області № 2268 від 27.06.2024 про розгляд звернення ТОВ Фірма «Галімпекс - Склодзеркальний завод» про відмову у наданні згоди на укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 26,7 га, кадастровий номер :04:000:0076, цільове призначення - (01.13) для іншого сільськогосподарського призначення, комунальної власності Зимноводівської сільської ради, яка перебуває у постійному користуванні ТОВ Фірма «Галімпекс Склодзеркальний завод» відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серія II - ЛВ № 002831 від 30.12.1998;

- зобов`язати Зимноводівську сільську раду Львівського району Львівської області повторно розглянути заяву про надання згоди на укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 26,7 га, кадастровий номер :04:000:0076, цільове призначення - (01.13) для іншого сільськогосподарського призначення, комунальної власності Зимноводівської сільської ради, яка перебуває у постійному користуванні ТОВ Фірма «Галімпекс - Склодзеркальний завод» відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серія II - ЛВ № 002831 від 30.12.1998.

2. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що рішенням № 2268 від 27.06.2024 Зимноводівська сільська рада безпідставно відмовила йому у наданні згоди на укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки комунальної власності Зимноводівської сільської ради, яка перебуває в постійному користуванні ТОВ Фірма «Галімпекс - Склодзеркальний завод».

Також зазначено, що в якості відмови вказано, що у складі земельної ділянки є землі, які не можуть передаватися у приватну власність, або постійний користувач, володілець земельної ділянки на праві постійного користування не може набувати у власність земельну ділянку відповідно до закону, а також те, що розподіл земельної ділянки з виділенням частини, на якій розміщені такі землі, в окрему земельну ділянку не проводився, враховуючи висновок комісії з питань архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства та земельних відносин, керуючись статтями 12, 130, пункту 6.1 Перехідних положень Земельного кодексу України (далі - ЗК України), Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель», пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Позивач вважає безпідставним посилання відповідача на те, що повинен бути проведений розподіл земельної ділянки з виділенням частин, на яких нібито розміщені земельні ділянки, які мають інше призначення, згідно з висновком комісії з питань архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства та земельних відносин.

Також, на думку позивача, право постійного користування та довічного успадкованого володіння земельними ділянками державної та комунальної власності зберігаються за суб`єктами відповідного права, які не здійснили викуп таких ділянок, відповідно до пункту 6.1 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України, тому відсутність рішення відповідача про продаж чи відмову у продажі земельної ділянки у даному випадку є необґрунтованим, і йде у розріз із діючим законодавством.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13.05.2025 позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області № 2268 від 27.06.2024 «Про розгляд звернення ТОВ Фірма «Галімпекс - Склодзеркальний завод».

Зобов`язано Зимноводівську сільську раду Львівського району Львівської області повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Галімпекс - Склодзеркальний завод» про надання згоди на укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 26,7 га, кадастровий номер :04:000:0076, цільове призначення - (01.13) Для іншого сільськогосподарського призначення, комунальної власності Зимноводівської сільської ради, яка перебуває у постійному користуванні ТОВ Фірма «Галімпекс - Склодзеркальний завод» відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серія II - ЛВ № 002831 від 30.12.1998.

4. Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що відповідач не надав належних доказів того, що на відповідній земельній ділянці, яка знаходиться у постійному користуванні позивача є будь-які належним чином сформовані земельні ділянки, які не можуть передаватися у приватну власність. Тому, спонукати позивача до здійснення поділу земельної ділянки з виділенням частин неіснуючих земельних ділянок є протиправним. Відповідач не врахував, що ТОВ Фірма «Галімпекс - Склодзеркальний завод» має державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, виданий у 1998 році. За таких обставин суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач не надав обґрунтованих підстав для рішення про відмову у наданні згоди на укладення договору купівлі-продажу відповідної земельної ділянки, а тому таке є протиправним та підлягає скасуванню.

5. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2025, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.05.2025 у справі № 380/18795/24 скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Галімпекс - Склодзеркальний завод» відмовлено повністю.

6. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та приймаючи нове про відмову у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції зазначив, що судом першої інстанції, не надано оцінки викопіюванню з Генерального плану с. Зимна Вода та листу Служби автомобільних доріг у Львівській області № 05-4295/13-06 від 30.09.2021, залишивши поза увагою те, що в межах земельної ділянки, яка належить позивачу на праві постійного користування, є землі, які не можуть передаватись у приватну власність, а саме землі загального користування.

Також суд зазначив, що сама по собі наявність державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, виданого у 1998 році, не надає автоматичного права на купівлю таких земельних ділянок без проведення земельних торгів. Натомість, таке право виникає у випадку дотримання вимог абзацу 8 пункту 6-1 Розділу Х «Перехідні положення» ЗК України, яких позивач не дотримався.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та їх обґрунтування

7. До Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Галімпекс - Склодзеркальний завод» , в якій скаржник просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.05.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2025 у справі № 380/18795/24 повністю та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

8. Обґрунтовуючи касаційну скаргу скаржник зазначає про те, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

9. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначено склад колегії суддів: головуючий суддя: Стеценко С.Г., судді: Єзеров А.А., Тацій Л.В.

10. Ухвалою Верховного Суду від 24.12.2025 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Галімпекс - Склодзеркальний завод» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.05.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2025 у справі № 380/18795/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Галімпекс - Склодзеркальний завод» до Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області, про визнання протиправним та скасування рішення - залише6но без руху та надано скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, шляхом подання: документа про сплату судового збору в сумі 4 844, 40 грн, доказів щодо звільнення від сплати судового збору.

11. 29.12.2024 на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 24.12.2024 скаржником направлено до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» заяву про усунення недоліків шляхом надання доказів щодо сплати судового збору, а саме - платіжної інструкції № 9158 від 26.12.2025, у розмірі 4 844, 80 грн.

12. Ухвалою Верховного Суду від 12.01.2026 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Галімпекс - Склодзеркальний завод» на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2025.

13. Відповідач у поданому до Верховного Суду відзиві на касаційну скаргу проти доводів та вимог останньої заперечив, вважаючи їх безпідставними й такими, що не підлягають задоволенню.

14. Ухвалою Верховного Суду від 26.03.2026 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

15. Підґрунтям, фактичними підставами, які зумовили оспорюване правозастосування, стали такі обставини.

16. Державним актом на право постійного користування землею ІІ - ЛВ №002831 від 30.12.1998 засвідчено рішення Зимноводівської сільської ради про надання землекористувачу Зовнішньоекономічній асоціації «Галімпекс» у постійне користування 56,99 га землі в межах згідно з планом землекористування, для ведення допоміжного сільського господарства, відповідно до рішення Зимноводівської сільської ради народних депутатів від 10.12.1998 № 112.

17. Генеральний директор ТОВ Фірма «Галімпекс - Склодзеркальний завод» звернувся до голови Зимноводівської об`єднаної територіальної громади з заявою від 30.10.2023, у якій просив надати дозвіл на проведення нормативно-грошової оцінки земельної ділянки площею 26,7 га, кадастровий номер :04:000:0076, яка знаходиться на території ОТГ села Зимна Вода і належить, згідно з державним актом постійного користування ІІ - ЛВ №002831 від 30.12.1998 ТОВ Фірма «Галімпекс - Склодзеркальний завод». Також, просив надати згоду на укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки 04.01.2024 з повною оплатою визначеної вартості, згідно з пунктом 6 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України.

18. Листом від 04.06.2024 Товариство повідомило Голову Зимноводівської об`єднаної територіальної громади про те, що станом на 29.05.2024 обтяження припинено, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав № 380812406 від 30.05.2024. З огляду на це просило прийняте розпорядче рішення щодо надання згоди на укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки, враховуючи неодноразові звернення Товариства з цього питання.

19. Комісія з питань архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства та земельних відносин надала висновок до протоколу засідання комісії з питань архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства та земельних відносин від 25.06.2024, у якому рекомендувала відмовити генеральному директору ТОВ Фірма «Галімпекс - Склодзеркальний завод» у наданні згоди на укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 26,7 га, кадастровий номер :04:000:0076, цільове призначення - (01.13) Для іншого сільськогосподарського призначення, комунальної власності Зимноводівської сільської ради, яка перебуває у постійному користуванні ТОВ Фірма «Галімпекс - Склодзеркальний завод» відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серія ІІ - ЛВ № 002831 від 30.12.1998. Підстави для відмови аналогічні викладеним у вказаному вище рішенні Зимноводівської сільської ради.

20. Рішенням Зимноводівської сільської ради від 27.06.2024 № 2268, прийнятим за результатами розгляду клопотання генерального директора ТОВ Фірма «Галімпекс - Склодзеркальний завод» Олега Дацка за вхідним № 578/0-24 від 06.06.2024, підприємству, керуючись статтями 12, 130, пунктом 6-1 Перехідних положень ЗК України, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель», пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» відмовлено у наданні згоди на купівлю земельної ділянки комунальної власності площею 26,7 га, кадастровий номер :04:000:0076, цільове призначення - (01.13) Для іншого сільськогосподарського призначення, комунальної власності Зимноводівської сільської ради, яка перебуває у постійному користуванні ТОВ Фірма Фірма «Галімпекс - Склодзеркальний завод» відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серія ІІ - ЛВ № 002831 від 30.12.1998. Приймаючи зазначене вище рішення, сільська рада взяла до уваги те, що у складі земельної ділянки є землі, які не можуть передаватись у приватну власність, або постійний користувач, володілець земельної ділянки на праві постійного користування не може набувати у власність земельну ділянку відповідно до закону, а також те, що розподіл земельної ділянки з виділенням частини, на якій розміщені такі землі, в окрему земельну ділянку не проводився, та врахувала висновок комісії з питань архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства та земельних відносин.

21. Оскільки позивач вважав відмову протиправною, з метою захисту своїх прав та інтересів звернувся до суду з цим позовом.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

22. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

23. Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

24. Згідно з положеннями частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

25. Отже, суди, перевіряючи рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, у першу чергу повинні з`ясувати, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

26. Відповідно до частини 1 статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

27. Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

28. Позиція Верховного Суду стосовно застосування цієї статті Основного Закону України сформована, зокрема у постановах від 22.04.2019 у справі № 809/697/18, від 19.06.2019 у справі № 2340/3649/18, від 20.02.2020 у справі № 0940/1534/18, від 08.09.2020 у справі № 806/2983/17, від 17.09.2020 у справі № 0240/2435/18-а, від 24.05.2023 у справі № 640/25350/21 та від 02.10.2024 у справі № 400/4760/21.

29. Згідно частини 1 статті 2 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельні відносини регулюються Конституцією України цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

30. Частиною 1 статті 3 ЗК України визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

31. Відповідно до частини 2 статті 4 ЗК України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

32. Пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що виключно на пленарних засіданнях вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

33. Згідно положень частини 1 статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить:

а) розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад;

б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу;

в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу та інших.

34. Главою 20 ЗК України врегульовано питання продажу земельних ділянок або прав на них на підставі цивільно-правових договорів.

35. Відповідно до частини 1 статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

36. Частинами 1, 2 статті 127 ЗК України визначено, що органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або передають їх у користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) громадянам, юридичним особам та іноземним державам на підставах та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності та набуття прав користування ними (оренди, суперфіцію, емфітевзису), а також передача акціонерним товариством, товариством з обмеженою відповідальністю, 100 відсотків акцій (часток) у статутному капіталі якого належать державі, яке утворилося шляхом перетворення державного підприємства, в суборенду земельних ділянок державної власності, що були передані зазначеним господарським товариствам в оренду відповідно до статті 120-1 цього Кодексу, здійснюються на конкурентних засадах (на земельних торгах у формі електронного аукціону) у випадках та порядку, встановлених главоюь 21 цього Кодексу.

37. Приписами пункту 6-1 Розділу Х «Перехідні положення» ЗК України передбачено, що громадяни України, яким належить право постійного користування, право довічного успадкованого володіння земельною ділянкою державної чи комунальної власності, а також юридичні особи, яким на момент набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель» належало право постійного користування земельними ділянками державної чи комунальної власності, та які відповідно до статті 92 цього Кодексу не можуть набувати земельні ділянки на праві постійного користування, орендарі земельних ділянок, які набули право оренди земельних ділянок для ведення селянського (фермерського) господарства шляхом переоформлення права постійного користування щодо зазначених земельних ділянок до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів», мають право на купівлю таких земельних ділянок без проведення земельних торгів. Купівля земельних ділянок відповідно до цього пункту здійснюється за ціною, що дорівнює: нормативній грошовій оцінці земельної ділянки - для земель сільськогосподарського призначення; експертній грошовій оцінці земельної ділянки - для земель несільськогосподарського призначення.

Юридичні особи набувають право на купівлю земельних ділянок сільськогосподарського призначення відповідно до цього пункту з 1 січня 2024 року.

У разі якщо у складі земель, що перебувають у постійному користуванні, довічному успадкованому володінні, є землі, які не можуть передаватися у приватну власність, або постійний користувач, володілець земельної ділянки на праві постійного користування не може набувати у власність земельну ділянку відповідно до закону, такий землекористувач здійснює поділ земельної ділянки з виділенням частини, на якій розміщені такі землі, в окрему земельну ділянку з подальшою її передачею в оренду на умовах, визначених цим пунктом.

Право постійного користування, право довічного успадкованого володіння земельними ділянками державної чи комунальної власності зберігається за суб`єктом відповідного права, які не здійснили купівлю таких земельних ділянок відповідно до абзацу першого цього пункту.

38. Судом апеляційної інстанції вірно звернута увагу на те, що у абзаці 8 пункту 6-1 Розділу Х «Перехідні положення» ЗК України законодавець застосовує два окремі поняття: «землі» та «земельні ділянки», що за своїм змістом не є тотожними.

39. Відповідно до частини 3 статті 2 ЗК України об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

40. Поняття «земля» визначено у статті 1 Закону України «Про охорону земель» від 19.06.2003 № 962-IV (далі - Закон № 962-IV), відповідно до якого земля - поверхня суші з ґрунтами, корисними копалинами та іншими природними елементами, що органічно поєднані та функціонують разом з нею.

41. В свою чергу, визначення поняття «земельна ділянка» міститься у частині 1 статті 79 ЗК України, згідно з яким земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

42. Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанцій, що поняття «земельна ділянка» та «земля» слід співвідносити як наявність юридичної (правової) форми (земельна ділянка) та матеріального змісту такої форми (земля).

43. Щодо посилання на те, що абзац 8 пункту 6-1 Розділу Х «Перехідні положення» ЗК України не передбачає формулювання «у разі якщо у складі земель, що перебувають у постійному користуванні, довічному успадкованому володінні, є сформовані земельні ділянки, які не можуть передаватися у приватну власність», натомість, містить формулювання «у разі якщо у складі земель, що перебувають у постійному користуванні, довічному успадкованому володінні, є землі, які не можуть передаватися у приватну власність», колегія суддів зазначає наступне.

44. Так, проаналізувавши абзац 8 пункту 6-1 Розділу Х «Перехідні положення» ЗК України, суд апеляційної інстанції прийшов до правильного висновку, що у разі, якщо у складі земель, що перебувають у постійному користуванні є землі, які не можуть передаватися у приватну власність, тоді землекористувач повинен здійснити поділ земельної ділянки з виділенням частини, на якій розміщені землі, які не можуть передаватись у приватну власність, в окрему земельну ділянку з подальшою її передачею в оренду на умовах, визначених цим пунктом.

45. Відповідно до пункту 4 статті 83 ЗК України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема:

а) землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо);

б) землі під залізницями, автомобільним и дорогами, об`єктами повітряного і трубопровідного транспорту.

46. Згідно з пунктом 2 статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI (далі - Закон № 3038-VI в редакції на час виникнення спірних правовідносин) генеральний план населеного пункту - одночасно містобудівна документація на місцевому рівні та землевпорядна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту.

47. Відповідно до статті 1 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 № 2862-IV (далі - Закон № 2862-IV в редакції на час виникнення спірних правовідносин) смуга відведення - земельні ділянки, що надаються в установленому порядку для розміщення автомобільної дороги.

48. Згідно з частиною 1 статті 9 Закону № 2862-IV складовими автомобільної дороги загального користування у межах смуги відведення є: земляне полотно; проїзна частина; дорожнє покриття; смуга руху; споруди дорожнього водовідводу та водоочисні споруди; споруди шумозахисні; штучні споруди; засоби технологічного зв`язку; інженерне облаштування: спеціальні споруди та засоби, призначені для забезпечення безпечних та зручних умов руху (освітлення, стаціонарні комплекси вимірювання вагових і габаритних параметрів транспортних засобів, примусового зниження швидкості руху, технічні засоби (прилади контролю) для фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі); архітектурне облаштування: архітектурні споруди та декоративні насадження, призначені для забезпечення естетичного вигляду автомобільних доріг; технічні засоби організації дорожнього руху, автопавільйони, лінійні споруди і комплекси, що забезпечують функціонування і збереження доріг; елементи санітарного облаштування; зелені насадження; спеціально облаштовані місця для зупинки маршрутних транспортних засобів.

49. Як убачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, Зимноводівська сільська рада долучила до матеріалів справи у суді першої інстанції викопіювання з Генерального плану с. Зимна Вода. Згідно з цим документом, через земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0076 проходять вулиці та проїзди, зокрема частина автомобільної дороги державного значення М-10 (Західний обхід м. Львова).

50. Також матеріали справи містять наданий відповідачем лист Служби автомобільних доріг у Львівській області № 05-4295/13-06 від 30.09.2021, яким повідомлялось Зимноводівську сільську раду про те, що зазначена земельна ділянка сформована з порушенням меж смуги відведення, що передбачено містобудівною документацією та накладається на смугу відведення автомобільної дороги загального користування державного значення Західний об`їзд м. Львова.

51. Зазначеним вище листом повідомлено, що «відповідно до наказу Служби автомобільних доріг у Львівській області від 10.03.2021 № 36 утворено Комісію з виявлення, фіксації та вжиття заходів, спрямованих на усунення порушень земельного законодавства. За результатами виїзду, 28.08.2021 складено акт № 7 обстеження земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0076, яким встановлено, що зазначена земельна ділянка сформована з порушенням меж смуги відведення, що передбачена містобудівною документацією та накладається орієнтованою площею 0, 7365 га на смугу відведення автомобільної дороги загального користування державного значення Західний обхід м. Львова. До вказаного листа додано схему орієнтовної площі накладки земельної ділянки на смугу відведення автомобільної дороги загального користування державного значення Західний обхід м. Львова.

52. Також, у даному листі Служба автомобільних доріг у Львівській області клопотала щодо сприяння ТОВ Фірма «Галімпекс - Склодзеркальний завод» у поділі земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0076 та передачі частини її у державну власність.

53. Суд апеляційної інстанції звернув увагу на те, що ТОВ Фірма «Галімпекс - Склодзеркальний завод» зверталося до Зимноводівської сільської ради з клопотанням № 170/10 від 12.12.2023 про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :04:000:0076, яка перебуває в постійному користуванні позивача. Надалі клопотанням № 174/10 від 21.12.2023 ТОВ Фірма «Галімпекс - Склодзеркальний завод» відкликало своє попереднє звернення № 170/10 від 12.12.2023.

54. Щодо посилання позивача на лист - відповідь Зимноводівської сільської ради від 19.06.2025 № 970/25 на запит № 51/106 від 16.06.2025, колегія суддів зазначає наступне.

55. Так, вказаний лист не містить доказів того, що ділянка дороги державного значення М10 Західний обхід м. Львова не входить в межі земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0076. Натомість, у листі від 19.06.2025 № 970/25 зазначено, що «Вулиці на земельній ділянці з кадастровим номером :04:000:0076 запроектовані генеральним планом с. Зимна Вода, та на даний час в реєстр вулиць не внесені».

56. Таким чином, судом апеляційної інстанції правильно встановлено, що відповідно до Генерального плану с. Зимна Вода та листа Служби автомобільних доріг у Львівській області № 05-4295/13-06 від 30.09.2021, у межах земельної ділянки, яка перебуває в постійному користуванні позивача, наявні землі, що не можуть передаватися у приватну власність, а саме - землі загального користування.

57. Колегія суддів зауважує, що суд апеляційної інстанції врахував доводи позивача про відсутність у пункті 6-1 Перехідних положень ЗК України такої підстави для відмови в укладенні договору купівлі-продажу, як перебування землі в постійному користуванні. Водночас суд зазначив, що вказана норма встановлює умови, за яких землекористувач зобов`язаний здійснити поділ земельної ділянки. Зокрема, необхідно виділити в окрему земельну ділянку ту частину, на якій розміщені землі, що не можуть передаватися у приватну власність, з подальшою її передачею в оренду на умовах, визначених цим пунктом

58. Таким чином, суд апеляційної інстанцій дійшов правильного висновку про те, що сама по собі наявність державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, виданого у 1998 році, не надає автоматичного права на купівлю таких земельних ділянок без проведення земельних торгів. Натомість, таке право виникає у випадку дотримання вимог абзацу 8 пункту 6-1 Розділу Х «Перехідні положення» ЗК України, яких позивач не дотримався.

59. Колегія суддів не приймає посилання скаржника на висновки, сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2025 у справі № 446/478/19 та постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 826/15560/15, оскільки висновки зроблені за різних фактичних обставин у справі, різного предмету спору, різного правового регулювання, ніж у цій справі.

У справі № 446/478/19, на відміну від цієї справи, розглядалось питання правомірності рішення Кам`янка-Бузької міської ради від 28.01.2011 № 10 та державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 506931 від 06.06.2011, як такі, що суперечать законодавству, порушують права позивача на користування наданою йому відповідно до чинного законодавства земельною ділянкою для обслуговування залізничного полотна та забезпечення безпеки руху.

У справі № 826/15560/15, на відміну від цієї справи, розглядалось питання визнання нечинним розпорядження Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації від 22.10.2009 № 867 затвердженого актом Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 01.10.2009, яким вирішено прийняти в експлуатацію пред`явлений державній приймальній комісії об`єкт «Перепланування з об`єднанням нежитлового приміщення першого поверху (№ 1) та підвалу для розміщення творчої майстерні в житловому будинку».

60. Щодо посилання скаржника на необхідність призначення експертизи для з`ясування питання наявності у складі земельної ділянки сільськогосподарського призначення об`єктів іншого цільового призначення (автомобільних доріг, вулиць, проїздів), Суд відхиляє з огляду на таке.

61. Відповідно до статті 180 КАС України клопотання про призначення експертизи для з`ясування обставин, що потребують спеціальних знань, має вирішуватись судом першої інстанції на стадії підготовчого провадження.

62. Відповідно до частин 1, 2 статті 341 КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

63. Колегія суддів зазначає, що доводи скаржника, спрямовані на переоцінку доказів або встановлення нових фактичних обставин (що є безпосередньою метою призначення експертизи), виходять за межі повноважень суду касаційної інстанції. Незаявлення клопотання про призначення експертизи в судах першої та апеляційної інстанцій позбавляє сторону права вимагати дослідження відповідних доказів на стадії касаційного перегляду.

64. Верховний Суд є судом права, а не факту, він не може ініціювати створення нових доказів для підтвердження обставин, які не були предметом дослідження та належної оцінки в судах першої та апеляційної інстанцій.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 809/1115/18, від 05.09.2022 у справі № 357/7480/20.

65. Враховуючи викладене, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог. Доводи касаційної скарги висновки суду не спростовують.

66. Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

67. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

68. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

69. У справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03, Рішення від 03 квітня 2008 року, пункт 40) Європейський суд з прав людини звернув увагу, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

70. Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).и повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах «Beyeler v. Italy» № 33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» № 48939/99, «Moskal v. Poland» № 10373/05).

71. Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

72. Ураховуючи викладене, Верховний Суд вважає за необхідне касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Галімпекс - Склодзеркальний завод» залишити без задоволення, а постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2025 - без змін.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Галімпекс - Склодзеркальний завод» залишити без задоволення.

Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2025 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді С.Г. Стеценко

А.А. Єзеров

Л.В. Тацій