Справа № 300/2049/25
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2026-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

25 березня 2026 рокуЛьвівСправа № 300/2049/25 пров. № А/857/13067/26

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Мандзія О. П.
суддів -Гудима Л. Я.
Качмара В. Я.

перевіривши в електронній формі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року у справі № 300/2049/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2026 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з порушеннями строків встановлених ч. 1 ст. 295 КАС України, та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявленого недоліку, а також надання документа про сплату судового збору.

Копію зазначеної ухвали скаржник отримав 05 березня 2026 року до електронного кабінету користувача підсистеми "Електронний суд" , що підтверджується відповідним документом про її отримання в матеріалах справи.

16.03.2026 Восьмим апеляційним адміністративним судом зареєстровано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження. Апелянт, зокрема, вказав, що первинно з апеляційною скаргою звернувся в межах встановленого законодавством строку, проте через наявність недоліків таку 16.12.2025 залишено без руху та 07.01.2026 повернуто скаржнику. Після отримання коштів для сплати судового збору апелянт повторно звернувся 23.02.2026 до суду із цією апеляційною скаргою.

Апелянт у вказаній заяві намагаючись спростувати висновки суду апеляційної інстанції, викладені в ухвалі від 04.03.2026, якою визнано неповажними причини строку звернення до апеляційного суду, вказав, що у періоди з 08.01.2026 по 29.01.2025, з 01.02.2026 по 20.02.2026 у апелянта також були відсутні грошові асигнування для сплати судового збору (надано виписки з рахунку). У підсумку, зауважує, що в період з 08.01.2026 до моменту повторного звернення з апеляційною скаргою кошти у відповідача були відсутні, сплатити судовий збір не було можливості, а звернення до суду із апеляційною скаргою у вказаний період призвело б до залишення такої без руху.

Крім того, після фактичного надходження коштів на рахунок апелянта, ним у максимально короткий термін здійснено всі необхідні фінансові та процесуальні дії для повторного звернення до суду. Відповідний процесуальний обов`язок зумовлений своєрідними процесуальними процедурами, а також особливостями діяльності органу Національної поліції.

Також апелянт вказав на те, що у даному випадку існує безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між умовами функціонування державних органів у період дії правового режиму воєнного стану, завершенням бюджетного року, особливостями бюджетного фінансування, роботи інформаційних систем, що об`єктивно вплинуло на можливість своєчасного виконання процесуальних дій та подання апеляційної скарги.

До вказаної заяви також додано документ про сплату судового збору.

Зважаючи на надану законодавцем до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС технічну можливість розглядати (формувати та зберігати) справи в паперовій, електронній чи змішаній формі, суддя доповідач вважає за доцільне дану справу розглядати у змішаній формі без витребування такої із суду першої інстанції.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження з огляду на наступне.

Так, інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду, визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджується належними доказами.

Частиною 1 ст. 45 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до п. 6 ч. 5 ст. 44 КАС України, учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Статтею 44 КАС України визначено, що відповідач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційне оскарження судового рішення, повинен діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом для чого, як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, має вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За рішенням Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Вперше з апеляційною скаргою апелянт звернувся до Восьмого апеляційного адміністративного суду в межах строків на апеляційне оскарження.

Ухвалою від 16.12.2025 апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору та ухвалою від 07.01.2026 таку повернуто апелянту через неусунення недоліків такої в частині сплати судового збору.

Відповідну ухвалу ГУ ДПС у Львівській області отримало 08.01.2026.

Повторно апеляційну скаргу подано 23.02.2026, при цьому судовий збір, незважаючи на наявність коштів 16.02.2026, сплачено тільки 13.03.2026.

Скаржником підтверджено відсутність коштів на сплату судового збору у вказаному періоді, однак вказане не є підставою для пропуску строку звернення до суду із апеляційною скаргою.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що суб`єкти владних повноважень, які утримуються за рахунок Державного бюджету України, мають право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації "2800 Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Суд апеляційної інстанції вважає, що відсутність фінансування відповідача, зокрема, в частині видатків, передбачених на сплату судового збору, не повинно впливати на можливість неухильного виконання останнім вимог Кодексу адміністративного судочинства України щодо оформлення апеляційної скарги і як наслідок, не є поважною підставою для поновлення строку звернення з апеляційною скаргою.

Апеляційний суд критично оцінює покликання апелянта на те, що подання раніше апеляційної скарги у межах спірних правовідносин зумовило б залишення апеляційної скарги без руху, оскільки після звернення з такою 23.02.2025 її все ж залишено без руху, у тому числі через несплату судового збору, незважаючи на наявність коштів у відповідача та такий сплачено тільки 13.03.2026 на виконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху.

Подання відповідачем апеляційної скарги через більше ніж через 3 місяці після проголошення судового рішення та майже півтори місяці після первинного повернення апеляційної скарги не може бути виправдане відсутністю коштів на сплату судового збору. Ба більше, скаржником не підтверджено відсутності коштів на сплату судового збору у вказаному періоді.

Апеляційний суд акцентує увагу апелянта на тому, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Тому, неналежна організація трудового процесу з боку відповідальних осіб є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків. Слід зазначити, що відповідач як сторона у справі зобов`язаний в розумні строки цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім викладеного, апеляційний суд зауважує, що у постановах від 28 вересня 2023 року у справі №280/6530/21 і від 02 жовтня 2024 року у справі №520/10306/2020 касаційній суд щодо вказання скаржником у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження як поважної підстави пропуску строку на апеляційне оскарження запровадження воєнного стану в Україні зауважив таке: Поважність підстав пропуску строку, в тому числі пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Проте лише сам факт запровадження воєнного стану не може бути визнаний поважною причиною для поновлення строку на подання апеляційної скарги, зокрема для органу державної влади, без зазначення конкретних обставин та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу цього державного органу, що в свою чергу обумовило пропуск строку на подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України "Про правовий режим воєнного стану в умовах воєнного стану" Президент України та Верховна Рада України діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією та законами України. Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Отже, в силу вимог закону, органи державної влади продовжують здійснювати свої повноваження в умовах воєнного стану.

Своєчасне звернення до суду з вперше поданою апеляційною скаргою та повернення цієї скарги судом скаржнику не є об`єктивно непереборною обставиною чи істотною перешкодою для своєчасного вчинення процесуальних дій, а за своєю суттю є суб`єктивною обставиною та не може бути прийнято судом апеляційної інстанції, як підстава для поновлення строку апеляційного оскарження рішення.

Відсутність відповідного бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору не можуть впливати на дотримання строку апеляційного оскарження судових рішень і, як наслідок, не є поважною підставою пропуску цього строку.

Відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо сплати судового збору.

Та обставина, що повернення апеляційної скарги не позбавляє повторного звернення до апеляційного суду не означає наявність у особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення вперше поданої апеляційної скарги без урахування процесуальних строків встановлених для цього, а у суду - обов`язку поновлювати такий строк, у разі його пропуску, тим більш за відсутності поважних причин.

Вищезазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 12.03.2021 у справі №640/23723/19 та правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 28.04.2021 у справі №640/3393/219.

Особливу увагу слід звернути на те, що згідно з відомостями КП "ДСС" з`ясовано, що у період з 08.01.2026 до 23.02.2026 апелянт подавав апеляційні скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду, в тому числі через систему "Електронний суд", а тому доводи про неможливість звернення з апеляційною скаргою через відсутність достатньої кількості працівників, неналежне функціонування інформаційних систем, є безпідставними.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі (пункт 4 ч. 1 ст. 299 КАС України).

Підсумовуючи викладене у сукупності, апелянтом не виконано вимоги ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2026 року, зокрема, не наведено інших поважних причин значного пропуску строку на апеляційне оскарження, а тому в задоволенні клопотання Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про поновлення строку на апеляційне оскарження слід відмовити та як наслідок відмовити апелянту у відкритті апеляційного провадження у вказаній справі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 298, 299, 325 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, наведені в заяві про поновлення строку апеляційного оскарження Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області

Відмовити у задоволенні заяви про поновлення строку апеляційного оскарження Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року у справі № 300/2049/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській областіро визнання протиправними дій.

Ухвалу разом із паперовими матеріалами апеляційної скарги надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач О. П. Мандзій
судді Л. Я. Гудим
В. Я. Качмар