Справа № 420/8326/23
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2026-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2026 р.м. ОдесаСправа № 420/8326/23

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Голуб В.А. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі заяву судді Скрипченка В.О. про самовідвід у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Одеської області, директор Державного бюро розслідувань ОСОБА_2, директор Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, Козленко Олександр Олександрович, Державне бюро розслідувань, Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, про визнання дій протиправними та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

До П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Одеської області, директор Державного бюро розслідувань ОСОБА_2., директор Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, Козленко О.О., Державне бюро розслідувань, Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, про визнання дій протиправними та скасування рішення.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.03.2026 року зазначена справа в порядку ст. 31 КАС України розподілена на колегію суддів у складі: головуючого судді - Скрипченка В.О., суддів - Голуб В.А. та Осіпова Ю.В.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2026 року прийнято адміністративну справу №420/8326/23 до свого провадження.

25 березня 2026 року суддею Скрипченком В.О. була подана заява про самовідвід, яка обґрунтована тим, що суддя не може брати участь у розгляді вказаної справи, оскільки його теща Соколецька Клавдія Михайлівна є заступником голови Ради адвокатів Одеської області. Хоча Рада адвокатів Одеської області не є стороною чи третьою особою у справі що розглядається, однак третя особа на стороні відповідача по справі - Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Одеської області та Рада адвокатів Одеської області є органами адвокатського самоврядування на регіональному рівні, знаходяться у постійній взаємодії між собою та співпрацюють у межах забезпечення діяльності адвокатів регіону. Отже, для уникнення потенційного конфлікту інтересів та з метою уникнення сумнівів у неупередженості та об`єктивності суду у випадку участі судді Скрипченка В.О. у розгляді вказаної справи, вважає за необхідне заявити собі самовідвід.

Розглянувши подану заяву про самовідвід, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Як установлено у пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалені резолюцією №2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з справ людини, як джерело права.

За змістом пункту 28 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Газета Україна-центр проти України» від 15 жовтня 2010 року, відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі Фей проти Австрії (Fey v. Austria,) від 24.02.1993, пункти 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення Ветштайн проти Швейцарії (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, пункт 42, ECHR 2000-XII).

У пунктах 104-106 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» від 9 квітня 2013 року зазначено таке.

Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А №255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру» (Kyprianou v. Cyprus) [ВП], заява №73797/01, п. 119, ECHR 2005-ХІІІ). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполучного Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), п. 32, Reports 1996-III).

У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, №86).

Разом з тим, щодо об`єктивного критерію суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

У даному випадку не встановлено обставин, які б свідчили про необ`єктивність судді Скрипченка В.О. при розгляді цієї справи і про заінтересованість судді у результаті розгляду справи.

Водночас, з метою гарантування розгляду справи неупередженим та незалежним судом, а також для того, щоб за суб`єктивним критерієм з боку стороннього спостерігача не виникали сумніви у неупередженості судді Скрипченка В.О. під час розгляду адміністративної справи, існують правові підстави для задоволення заяви судді Скрипченка В.О. про самовідвід.

В силу ч. ч. 2, 3 ст. 41 КАС України у разі задоволення відводу (самовідводу) одному із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Якщо після задоволення відводів (самовідводів) неможливо утворити новий склад суду, за розпорядженням голови суду справа передається до іншого адміністративного суду в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, для уникнення потенційного конфлікту інтересів та з метою уникнення сумнівів у неупередженості та об`єктивності суду у випадку його участі у розгляді справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заявлений самовідвід судді підлягає задоволенню, а суддя Скрипченко В.О. відведенню від розгляду даної справи №420/8326/23.

Керуючись статтями 31, 36, 37, 39, 40, 311, 248, 321, 325 КАС України апеляційної суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву про самовідвід судді Скрипченка В.О. у справі №420/8326/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Одеської області, директор Державного бюро розслідувань ОСОБА_2, директор Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, Козленко Олександр Олександрович, Державне бюро розслідувань, Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, про визнання дій протиправними та скасування рішення - задовольнити.

Відвести суддю Скрипченка В.О. від участі у розгляді справи №420/8326/23.

Справу №420/8326/23 передати на повторний розподіл в порядку, встановленому частиною 1 статті 31 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя В.А.Голуб

Суддя Ю.В.Осіпов