Справа № 320/13109/26
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2026-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 березня 2026 року Київ № 320/13109/26

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Скрипки І.М., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову до подання позовної заяви,

в с т а н о в и в:

25.03.2026 через підсистему «Електронний суд» представником ОСОБА_1 подано заяву до Київського окружного адміністративного суду про забезпечення позову шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти будь-які дії, спрямовані на мобілізацію та призов на військову службу ОСОБА_1 до набрання законної сили судовим рішенням у відповідній адміністративній справі.

За положеннями частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

В обґрунтування заяви зазначає, що заявник є військовозобов`язаним, який має законне право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 13 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки є єдиною особою, яка здійснює постійний догляд за своїм батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є особою з інвалідністю 2 групи з 80% втратою працездатності (безстроково).

Заявник стверджує, що мати - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 не може здійснювати нагляд за батьком-інвалідом, оскільки є пенсіонеркою похилого віку та сама потребує допомоги.

На підтвердження зазначених даних, заявник долучив до заяви довідку МСЕК серії КИЕ-1 № 000706 та висновок про наявність порушень функцій організму від 28.03.2025.

Щодо обставин заявник пояснив, що 25.03.2026 прямував до Центру надання адміністративних послуг з метою подання документів для оформлення відстрочки від призову в установленому законом порядку; однак по дорозі він був зупинений та затриманий співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вказано, що станом на момент подання цієї заяви ОСОБА_1 перебуває у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 без можливості вийти, як він зазначає в самій заяві.

Заявник стверджує, що не переховувався від ТЦК та не ухилявся від військового обліку, не перебував в розшуку ТЦК та СП. При цьому, докази цього - відсутні.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд звертає увагу на таке.

За положеннями статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачений вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Для задоволення судом поданої заявником заяви про забезпечення адміністративного позову останній має довести, що невжиття обраних заходів призведе хоча б до одного з наслідків, передбачених частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Виходячи із системного аналізу зазначених положень, убачається, що застосування заходів забезпечення позову можливе лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. При цьому небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника має бути очевидною.

Отже метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій з боку суб`єкта владних повноважень, щоб забезпечити заявнику реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Перевіривши зазначені в заяві про забезпечення позову доводи на предмет їх відповідності викладеним нормам та обставинам, суд доходить висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову та про відсутність підстав для її задоволення, оскільки на час звернення до суду із цією заявою спору стосовно відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації не існувало, ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 про надання відстрочки не звертався, відповідно взагалі будь-якої відповіді, зокрема, відмови він не отримував.

Більше того, за весь час дії військового стану/мобілізації військовозобов`язаний ОСОБА_1 міг реалізувати своє право на офомлення відстрочки, звернувшись із такою заявою до відповідного ТЦК та СП, проте таких дій не відбулося (жодних доказів до суду не надано), стосовно чого заявник не заперечує.

При цьому, суд звертає увагу, що для оформлення відстрочки від призову необхідним є вчинення активних дій військовозобов`язаним, у протилежному випадку він не може посилатися просто на наявність відповідного права. У той же час, докази вчинення таких дій заявником - відсутні.

Важливим для врахування є те, що у межах розгляду цієї заяви, судом не може даватись оцінка правомірності/протиправності оскаржуваним діям/бездіяльності, оскільки встановлення очевидності ознак їх протиправності без розгляду справи по суті, є неприпустимим, адже саме під час розгляду спору по суті, учасниками справи надаються відповідні докази на підтвердження своєї правової позиції, забезпечується принципи змагальності та рівності учасників справи.

Слід відмітити, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

За вказаних обставин у сукпності, суд не знаходить підстав для забезпечення позову і доходить висновку про вімову у задоволенні відповідної заяви.

Ураховуючи наведене та керуючись статтями 150-154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні заяви про забезпечення позову - відмовити.

Копію ухвали надіслати (видати) особі, яка подала заяву.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Скрипка І.М.