Справа № 160/6390/26
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2026-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
26 березня 2026 р.Справа №160/6390/26
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Савченко А.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі №160/6390/26,
24 березня 2026 року представник позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить:
- вжити заходи забезпечення адміністративного позову шляхом заборони Військовій частині НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) в особі її посадових осіб вчиняти дії щодо ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), переміщувати, переводити, відряджати за межі пункту постійної дислокації Військової частини НОМЕР_1 , залучати до виконання бойових завдань та розпоряджень, в тому числі в зоні бойових дій, чи до будь-якої іншої військової частини/навчального центру, та/або до іншого місця служби до набрання законної сили рішенням суду у справі.
В обґрунтування поданої заяви представник зазначив, що позивач не підлягав призову на військову службу по мобілізації у зв`язку з поданою заявою про перегляд постанови ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_1 та спрямування останнього для контрольного огляду при ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також у зв`язку з бронюванням останнього за підприємством ПП «БІОНТОП». Проте, посадовими особами відповідачів були вчинені протиправні дії щодо призову ОСОБА_1 на військову службу та направлення його для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 . Наданими до матеріалів позовної заяви підтверджуються, що 04.03.2026 представником, адвокатом Книш Т.Ю., подано заяви до ІНФОРМАЦІЯ_3 та 20 Регіональної ВЛК, а також заяву до ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо оскарження ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_1 та спрямування ОСОБА_1 до огляду до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Крім того надано відомості про бронювання ОСОБА_1 за підприємством ПП «БІОНТОП», про що особисто повідомлено ОСОБА_1 територіальний центр комплектування та соціальних підтримки. Однак, 05.03.2026 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 винесено наказ про призов молодшого лейтенанта ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації та відправку до військової частини НОМЕР_1 . Таким чином, на момент винесення начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 наказу про призов та направлення ОСОБА_1 для проходження військової служби за мобілізацією, у відповідності до вимог статті 23 Закону №3543- XII, позивач мав право на відстрочку від призову на військову службу, а також підлягав огляду ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі п. 72 Постанови КМУ № 560, отже не підлягав призову на військову службу під час мобілізації. На даний час, ОСОБА_1 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та проходить службу в зазначеній військовій частині. Позивач наголошує, що станом на теперішній час останній не проходить базову військову підготовку та перебуває в м. Словянську Донецької області, що є зоною бойових дій та останній приймає посаду для подальшої участі у виконані бойових розпоряджень на лінії бойового зіткнення, що в свою чергу може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Розглянувши заяву про забезпечення позову та перевіривши подані матеріали, суд зазначає таке.
За приписами частини 1статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Відповідно до частини 2 статті 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Суд зазначає, що звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини такого звернення, у зв`язку із чим, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Тобто, заявник повинен надати суду належні та допустимі докази наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі та неможливості захисту прав, свобод та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову.
При цьому, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Також суд має вказати, у чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.
В контексті наведеного, оцінюючи докази та аргументи заявника, суд зауважує, що вони не є достатніми та переконливими для висновку про наявність підстав для застосування заходів забезпечення позову.
Суд встановив такі обставини.
19.12.2025 р. Мінекономіки видало наказ від № 3512, згідно з яким приватне підприємство "Біонтоп" є критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, відповідає Критеріям згідно з постановою КМУ від 27 січня 2023 р. № 76 "Деякі питання реалізації положень Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію щодо бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час".
16.02.2026 р. ПП "Біонтоп" видало наказ від № 3-к, яким визначено забронювати військовозобовязаних працівників, у тому числі ОСОБА_1
04.03.2026 р. Начальник ІНФОРМАЦІЯ_5 видав наказ № 225/М «Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період», відповідно до якого призвано ОСОБА_1 на військову службу та відправлено до військової частини НОМЕР_1 .
04.03.2026 представник ОСОБА_1 , адвокат Книш Т.Ю., підписав заяву до Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про видачу направлення військовозобов`язаному ОСОБА_1 на проходження ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 .
04.03.2026 р. о 23:01:44 електронною поштою на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_6 направлено лист "заява в інтересах ОСОБА_1 " із файлами-вкладеннями "заява влк Комарук обл".
04.03.2026 представник ОСОБА_1 , адвокат Книш Т.Ю., підписав заяву до ІНФОРМАЦІЯ_4 про перегляд та скасування постанови ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_7 стосовно ОСОБА_1 та ініціювання повторного контрольного медичного огляду ОСОБА_1
04.03.2026 р. о 23:28:25 електронною поштою на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_8 направлено лист "заява повторне ВЛК ОСОБА_1 " із файлами-вкладеннями "заява комарукповтор влк".
05.03.2026 р. заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 підписано лист "Про розгляд звернення", адресований адвокату Книш Т.Ю., в якому у відповідь на звернення від 04.03.2026 р. повідомлено, зокрема, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та перебуває під підпорядкуванням безпосереднього командира, тому напрвлення на ВЛК підписує командир за рапортом військовослужбовця.
З витягу з наказу Міністерства енергетики України від 05.03.2026 № 98 вбачається, що бронюванню підлягають 49 працівників ПП «БІОНТОП».
05.03.2026 р. начальник ІНФОРМАЦІЯ_5 підписав лист, адресований адвокату Книш Т.Ю., в якому у відповідь на звернення від 04.03.2026 р. повідомлено, зокрема, що ТЦК та СП не уповноважене надавати напрвлення на ВЛК військовослужбовцям.
Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 від 18.03.2026 р. № 949/4678 лейтенант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 .
Відповідно до скріншотів військово-облікового документа ОСОБА_1 з Резерв+ у графах "тип відстрочки" та "відстрочка" вказано "-".
В обгрунтування заяви про забезпечення позову заявник вкаазує, що наданими до матеріалів позовної заяви підтверджуються, що 04.03.2026 представником, адвокатом Книш Т.Ю., подано заяви до ІНФОРМАЦІЯ_3 та 20 Регіональної ВЛК, а також заяву до ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо оскарження ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_1 та спрямування ОСОБА_1 до огляду до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Крім того надано відомості про бронювання ОСОБА_1 за підприємством ПП «БІОНТОП», про що особисто повідомлено ОСОБА_1 територіальний центр комплектування та соціальних підтримки. Однак, 05.03.2026 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 винесено наказ про призов молодшого лейтенанта ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації та відправку до військової частини НОМЕР_1 . Таким чином, на момент винесення начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 наказу про призов та направлення ОСОБА_1 для проходження військової служби за мобілізацією, у відповідності до вимог статті 23 Закону №3543-XII, позивач мав право на відстрочку від призову на військову службу, а також підлягав огляду ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі п. 72 Постанови КМУ № 560, отже не підлягав призову на військову службу під час мобілізації.
Доводи заявника, що 05.03.2026 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 винесено наказ про призов спростовуються наданими доказами, оскільки згідно з витягом із наказу ІНФОРМАЦІЯ_5 «Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період» № 225/М вбачається, що він датований 04.03.2026 р., а не 05.03.2026 р., як зазанчає заявник.
Щодо доводів заявника про те, що адвокатом Книш Т.Ю. подано заяви щодо оскарження ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_1 та спрямування ОСОБА_1 до огляду до ІНФОРМАЦІЯ_4 , тому ОСОБА_1 підлягав огляду ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 суд зазанчає таке.
Згідно зі скріншотами щодо направлення електронних листів, вказані листи направлені 04.03.2026 р. о 23:01:44 та о 23:28:25.
У відповідь на зазанчені листи направлено відповіді, згідно з якими повідомлено заявника, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та перебуває під підпорядкуванням безпосереднього командира, тому напрвлення на ВЛК підписує командир за рапортом військовослужбовця. Натомість, ТЦК та СП не уповноважене надавати направлення на ВЛК військовослужбовцям.
Заявник також зазначив, що надано відомості про бронювання ОСОБА_1 за підприємством ПП «БІОНТОП», про що особисто повідомлено ОСОБА_1 територіальний центр комплектування та соціальних підтримки.
Твердження позивача про те, що він мав статус заброньованого на час мобілізації, не знаходить підтвердження у матеріалах заяви.
Так, наказ Міністерства енергетики України № 98, з якого вбачається, що бронюванню підлягають 49 працівників ПП «БІОНТОП», датований 05.03.2026 р., в той час, як назазом 04.03.2026 р. ОСОБА_1 вже мобілізований.
Крім того, з витягу з наказу Міністерства енергетики України від 05.03.2026 № 98 вбачається, що бронюванню підлягають 49 працівників ПП «БІОНТОП». Водночас матеріали справи не містять жодних доказів того, що до числа таких осіб належить саме позивач.
Що стосується наказу ПП "Біонтоп" від 16.02.2026 р. від № 3-к, яким визначено забронювати військовозобовязаних працівників, у тому числі ОСОБА_1 , суд зазанчає, що цей наказ видано на підставі наказу Мінергетики, проте такий наказ завник не надав.
Враховуючи наведене, у задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити у звязку з її необгрунтованістю.
Керуючись статтями 150-158, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У заяві представника ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі №160/6390/26 відмовити.
Ухвала про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.В. Савченко