Справа № 140/4968/24
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2026-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

26 березня 2026 рокуЛьвівСправа № 140/4968/24 пров. № А/857/5959/26

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові заяву ОСОБА_1 про відвід судді Шавелю Руслану Мироновичу у справі 140/4968/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській обл. про визнання протиправними та скасувань рішень про відмову в нарахуванні та виплаті одноразової допомоги сім`ї потерпілого, одноразової страхової виплати кожній особі, яка мала право на одержання утримання від потерпілого, спонукання до вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Восьмого апеляційного адміністративного суду знаходиться апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 07 січня 2026 року про відмову у задоволені клопотання про повернення судового збору у справі № 140/4968/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними та скасувань рішень про відмову в нарахуванні та виплаті одноразової допомоги сім`ї потерпілого, одноразової страхової виплати кожній особі, яка мала право на одержання утримання від потерпілого, спонукання до вчинення певних дій.

02 лютого 2026 року на адресу апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Шавелю Р.М.

Заява обґрунтована незгодою з прийнятим рішення у справі № 140/4968/24, під головуванням судді Шавеля Р.М.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши доводи заяви, апеляційний суд виходить з наступних підстав.

Частиною 2 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що за наявності підстав, які визначені статтями 36-38 цього Кодексу, учасниками справи може бути заявлений відвід судді, або суддям, які беруть участь у колегіальному розгляді справи.

Відповідно до частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи, в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Частиною другою цієї статті передбачено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Апеляційний суд, дослідивши заяву про відвід судді Шавеля Р.М. та викладені у ній обставини, встановив, що мотиви для відводу судді, які заявниця навела у заяві, зводяться до того, що заявниця не погоджується з прийнятим рішенням за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 05.08.2024 в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними та скасувань рішень про відмову в нарахуванні та виплаті одноразової допомоги сім`ї потерпілого, одноразової страхової виплати кожній особі, яка мала право на одержання утримання від потерпілого, спонукання до вчинення певних дій.

З матеріалів справи встановлено, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.01.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 05.08.2024 в адміністративній справі № 140/4968/24 залишено без задоволення, а вказане рішення суду без змін.

З Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що ухвалою Верховного Суду від 19.02.2025 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 05.08.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.01.2025 у справі №140/4968/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Водночас, незгода з позицією суду, викладеною у раніше ухваленому судовому рішенні, висловлена думка судді щодо юридичних питань чи певних аспектів правового спору, у розумінні ч. 4 ст. 36 КАС України, не може слугувати підставою для відводу цього судді.

З цих міркувань доводи ОСОБА_1 про упереджене ставлення судді, що позбавляє заявницю справедливого судового захисту, є безпідставними і необґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Загальна декларація з прав людини (ст. 10) та Міжнародний пакт про громадянські і політичні права (ч. 1 ст. 14) гарантує право кожної особи на розгляд її справи компетентним незалежним та неупередженим судом у встановленому законом порядку. Незалежне суддівство є відповідальним за належну реалізацію цього права. Незалежність суддів передбачає, що судді повинні приймати безсторонні рішення згідно з власною оцінкою фактів і знанням права, без будь-якого втручання, прямого або непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких причин.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (Розділ Другий показник. Об`єктивність. Бангалорські принципи поведінки суддів).

Частина перша ст. 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду.

Зокрема, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK). Крім того, відповідно до принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ по справі Le Comte, Van Leuven i De Meyere vs Belgium, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п. 43 рішення ЄСПЛ по справі Веттштайн проти Швейцарії та у п. 50 рішення ЄСПЛ по справі Білуха проти України.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що заява про відвід судді Шавеля Р.М. є необґрунтованою, оскільки наведені заявницею доводи не підтверджують упередженості та небезсторонності вказаного судді.

Апеляційний суд дійшов висновку, що ті обставини, які викладені у заяві про відвід не є підставою для визнання відводу судді обґрунтованим.

Відтак, апеляційний суд не встановив підстав, передбачених ст.ст. 36, 37 КАС України, які б перешкоджали судді Шавелю Р.М. брати участь у розгляді цієї справи, чи викликали б сумнів у неупередженості чи об`єктивності вказаного судді.

Згідно з ч. 4 ст. 40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Враховуючи те, що відвід судді Шавеля Руслана Мироновича є необґрунтованим, то у задоволенні відводу судді Шавеля Р.М. на думку апеляційного суду, необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.36, 39, 40, 236, 243, 248, 311, 321 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Відвід судді Шавеля Руслана Мироновича у справі № 140/4968/24 визнати необґрунтованим та відмовити у задоволенні відводу судді Шавеля Руслана Мироновича.

Питання про відвід судді Шавеля Руслана Мироновича передати для вирішення судді, що не входить до складу суду, який розглядає справу № 140/4968/24, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з дати її ухвалення та не може бути оскаржена.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель