Справа № 480/1842/26
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2026-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

24 березня 2026 року Справа № 480/1842/26

Суддя Сумського окружного адміністративного суду Опімах Л.М., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Сумської міської ради, Сумського національного аграрного університету, Міністерства освіти і науки України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Сумського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Сумської міської ради, Сумського національного аграрного університету, Міністерства освіти і науки України, в якому просить:

- визнати протиправними дії (бездіяльність) Сумського національного аграрного університету, Міністерства освіти і науки України, Сумської міської ради щодо вирішення питання передачі - приймання у комунальну власність квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати Сумський національний аграрний університет прийняти управлінське рішення (наказ) про передачу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , у комунальну власність територіальної громади міста Суми, а Сумську міську раду прийняти до комунальної власності територіальної громади міста Суми нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_2 , від Сумського національного аграрного університету.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Вивчивши зміст позовної заяви та дослідивши додані до неї матеріали, суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. За змістом пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

З огляду на зміст позовних вимог позивач просить суд зобов`язати Сумський національний аграрний університет прийняти управлінське рішення (наказ) про передачу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , у комунальну власність територіальної громади міста Суми, а Сумську міську раду прийняти до комунальної власності територіальної громади міста Суми нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_2 , від Сумського національного аграрного університету. Зазначає, що на цей час у вказаній квартирі проживають та зареєстровані позивач та його дружина ОСОБА_2 і що позивач та члени його сім`ї мають право на приватизацію займаної квартири відповідно до статті 345 ЦК України.

Відповідно до пункту 1, абзацу 2 пункту 2 частини 1 статті 4 КАС України адміністративна справа переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх суб`єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Тобто, можливість оскарження в адміністративному порядку будь-яких рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень обмежена випадками, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Водночас, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду їх дії або бездіяльність.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника.

Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права (як правило майнового) чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели владні управлінські дії чи рішення суб`єкта владних повноважень.

Мотивуючи свої вимоги, позивач зазначає, що він з родиною довгий час постійно проживає на законних підставах у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Цю квартиру у 2017 році йому в користування надав Сумський національний агарний університет, у якому він працює з червня 1992 року. На підставі прийнятого спільного рішення профспілкового комітету та ректорату університету про надання у користування квартири 26.09.2017 Виконавчий комітет Сумської міської ради видав йому ордер № 2063 на житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , на склад сім`ї з двох осіб: його та його дружину.

На переконання позивача, непередача згаданої вище квартири в комунальну власність територіальної громади міста Суми може позбавити його можливості реалізувати своє право на житло шляхом приватизації спірної квартири, яка перебуває у власності Сумського національного агарного університету.

Тобто в межах цієї справи позивач оскаржує бездіяльність Сумського національного агарного університету та Міністерства освіти і науки України як власників та розпорядників спірної квартири, що свідчить про наявність між сторонами саме цивільного спору, незалежно від участі у справі відповідача як суб`єкта владних повноважень.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року закріплено право людини на житло.

У статті 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Стаття 345 Цивільного кодексу України закріплює право фізичної або юридичної особи набувати право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом. Зазначена норма є загальною і відсилає до спеціального законодавства, яке регулюється, зокрема, Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду".

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до пункту 10 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Системний аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що Кодекс адміністративного судочинства України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів. Не поширюють свою дію ці положення на правові ситуації, що вимагають інших юрисдикційних форм захисту від стверджувальних порушень прав чи інтересів.

Визначальні ознаки приватноправових відносин це юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб`єкта.

Визначаючи предметну юрисдикцію справ, суд має виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Отже, розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів.

Суд зазначає, що в цій справі спір пов`язаний з реалізацією житлового права особи, зокрема права на користування жилим приміщенням і його приватизацію, тобто стосується захисту цивільних прав. Відповідач у таких відносинах владних управлінських функцій щодо позивача не здійснює, а є особою, яка представляє власника майна житлового фонду.

Отже, цей спір не є публічно-правовим і не підпадає під визначення адміністративної справи, наведене у п. 1, абз. 2 п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, а тому в порядку адміністративного судочинства розгляду не підлягає, оскільки юрисдикція адміністративних судів, встановлена статтею 19 КАС України, на цей спір не поширюється.

Відповідно до статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Таким чином, цей спір не має публічно-правового характеру та не відповідає нормативному визначенню адміністративної справи, а тому не належить до розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 червня 2018 року у справі № 800/543/17.

Аналогічна правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду від 09 березня 2023 року у справі № 320/6292/21, в постанові Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 826/13571/17 (К/9901/18191/18).

Суд роз`яснює позивачу, що він може звернутися з позовом до суду в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 170, 248, 256, 293, 295 КАС України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Сумської міської ради, Сумського національного аграрного університету, Міністерства освіти і науки України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Роз`яснити позивачу, що розгляд цієї справи віднесено до суду цивільної юрисдикції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя Л.М. Опімах