Справа № 380/3688/25
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2026-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2026 рокусправа № 380/3688/25 м.Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Гавдик З.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спанрайз» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Спанрайз» звернулося до Львівського окружного адміністративного із адміністративним позовом до Львівської митниці, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів від 11.11.2024 № UA209000/2024/800067/2 та № UA209000/2024/800068/2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем, за результатами перевірки поданої позивачем митної декларацій, 11.11.2024 винесено рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/800067/2 та № UA209000/2024/800068/2, згідно якого митний орган визначив митну вартість товару із застосуванням методу: 2) другорядний, ґ) резервний. Вважає такі рішення необґрунтованими та таким, що суперечить нормам чинного законодавства. Зазначає, що надані позивачем до митного органу документи на підтвердження вартості товару не містять розбіжностей та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною шляхом застосування основного методу, що свідчить про порушення відповідачем передбаченого ст. 57 Митного кодексу України щодо порядку визначення митної вартості товару. Крім того, позивач зазначає, що відповідачем не доведено та не обґрунтовано належними та достатніми доводами й доказами наявність у поданих йому зазначених у частині 2 статті 53 Митного кодексу України документів розбіжностей, ознак підробки, відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена, що унеможливлює законне витребування додаткових документів за частиною 3 статті 53 Митного кодексу України. Надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар, умови поставки, ціну, а отже у сукупності містять відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом. Однак, відповідач безпідставно їх не врахував у зв`язку з чим дійшов необґрунтованих висновків про наявність підстав для коригування митної вартості із застосуванням резервного методу. У зв`язку з наведеним просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, що при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товару, відповідно до ч. 5 ст. 54 МК України, митний орган має право впевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. Під час здійснення митного контролю було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення документах.

Під час здійснення митного оформлення за митною декларацією було опрацьовано інформацію, що міститься у поданих до митного оформлення документах та виявлено наступне:

Рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/800067/2 (МД від 11.11.2024 № 24UA06U0):

Умови поставки оцінюваного товару згідно інвойсу FOB- CN-NINGBO, відповідно до положень Інкотермс -2010, термін FOB (... named port of shipment ) Франко борт (... назва порту відвантаження) означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження.

Для підтвердження додаткових складових митної вартості, відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України, надано рахунок ТОВ «Ламан Шипінг» від 06.11.2024 № LS-4601166 у якому не підтверджено та декларантом не враховані додаткові витрати на надання брокерських послух за межами території України щодо оформлення транзитної декларації Т1 по території Євросоюзу, які необхідно враховувати відповідно до пп. а) п. 1 ч. 10 ст.58 МК України.

За умовами поставки FOB покупець, за власний рахунок та на власний ризик одержує імпортну ліцензію або інший дозвільний документ, виконує усі митні формальності для імпорту товару та його транзитного перевезення через будь-яку країну.

У вказаному рахунку відсутні відомості про такі складові митної вартості як страхування, вивантаження, перевантаження та обробку оцінюваних товарів в порту призначення (портовий збір, вартість перевантаження контейнерів, документальний супровід, тощо), не зазначено географічні пункти маршруту перевезення (відсутні відомості щодо кілометражу маршруту, місця завантаження та розвантаження товару), умови оплати, відсутні відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до оцінюваних товарів (зазначено лише номери контейнерів, шрифт якого відрізняється від основного тексту).

Рахунок містить посилання на договір від 19.10.2017 № 88475, яким передбачена Заявка, однак надана Заявка № 30 датована 08.11.2024 тобто пізніше ніж рахунок від 06.11.2024 № LS-4601166.

У графі 44 МД зазначено документ за кодом 0730 № 434921 (автотранспортна накладна) з поміткою d який до митного оформлення не надано, тому неможливо перевірити хто фактично здійснював перевезення оцінюваного товару, а відповідно достовірність і правильність розрахунку додаткових складових митної вартості (транспортних, страхових та інших витрат).

Доповнення від 06.06.2022 № 5 до зовнішньоекономічного договору від 09.01.2019 № SR-CNBM-20190109 щодо зміни розділу 9 «Юридичні адреси та реквізити сторін» містить ознаки підробки печатка та підпис продавця скопійовані/перенесені (імовірно з договору). Банківський платіжний документ, що підтверджує оплату транспортно експедиційних послуг №1288 не містить жодних відміток банку, а платіж «оплата за морське перевезення» в сумі 662810,00 грн не відповідає сумі згідно з рахунком № LS-4601166 пункт 4 (морське перевезення) 467323,00 грн.

В копії митної декларації країни відправлення № 16216339 код товару № 1 не відповідає заявленому до митного оформлення, відсутні відомості про порт відвантаження NINGBO, у гр. «країна кінцевого призначення» митної декларації країни вказано POL, що суперечить умовам даної зовнішньоекономічної операції.

Також слід відмітити, що декларантом з урахуванням вимог статті 254 Кодексу не забезпечено переклад митної декларації країни відправлення (Китай). У наданій МД (Китай) значено документ № SAAE4024096-1, проте до митного оформлення надано інвойс № SAAE4024096.

У гр.44 МД заявлено зовнішньоекономічний контракт під кодом 4104 як прямий (стороною якого є виробник товарів), однак декларантом не надано документів, що підтверджують виробника товару та ТМ. Слід зазначити, що для підтвердження виробника товарів можуть бути надані документи, в тому числі: копія ліцензії на виробництво товару; копія нормативно-технічної документації на виготовлення товару; копія сертифікату на систему якості товару; копія сертифікату продукції власного виробництва; копія свідоцтва про присвоєння товару штрихового коду EAN.

Документи надані не в повному обсязі і містять розбіжності, та не підтверджують всі числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення складових митної вартості. Відомості щодо складових митної вартості не підтверджено документально та не піддаються перевірці, що є порушенням вимог положень частини 21 ст. 58 МК України.

На вимогу декларантом жодних додаткових документів не надано.

Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/800068/2 (МД від 11.11.2024 № 24UA07U9):

Умови поставки оцінюваного товару згідно інвойсу FOB- CN-NINGBO, відповідно до положень Інкотермс -2010, термін FOB (... named port of shipment ) Франко борт (... назва порту відвантаження) означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження.

Для підтвердження додаткових складових митної вартості, відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України, надано рахунок ТОВ «Ламан Шипінг» від 06.11.2024 № LS-4601166 у якому не підтверджено та декларантом не враховано додаткові витрати на надання брокерських послух за межами території України щодо оформлення транзитної декларації Т1 по території Євросоюзу, які необхідно враховувати відповідно до пп. а) п. 1 ч. 10 ст.58 МК України.

За умовами поставки FOB покупець, за власний рахунок та на власний ризик одержує імпортну ліцензію або інший дозвільний документ, виконує усі митні формальності для імпорту товару та його транзитного перевезення через будь-яку країну.

У вказаному рахунку відсутні відомості про такі складові митної вартості як страхування, вивантаження, перевантаження та обробку оцінюваних товарів в порту призначення (портовий збір, вартість перевантаження контейнерів, документальний супровід, тощо), не зазначено географічні пункти маршруту перевезення (відсутні відомості щодо кілометражу маршруту, місця завантаження та розвантаження товару), умови оплати, відсутні відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до оцінюваних товарів (зазначено лише номери контейнерів, шрифт якого відрізняється від основного тексту).

Рахунок містить посилання на договір від 19.10.2017 № 88475, яким передбачена Заявка, однак надана Заявка № 30 датована 08.11.2024 тобто пізніше ніж рахунок від 06.11.2024 № LS-4601166.

У графі 44 МД зазначено документ за кодом 0730 № 446362 - 1 (автотранспортна накладна) з поміткою d який до митного оформлення не надано, тому неможливо перевірити хто фактично здійснював перевезення оцінюваного товару, а відповідно достовірність і правильність розрахунку додаткових складових митної вартості (транспортних, страхових та інших витрат).

У рахунку № LS-4601166 пункт 5 зазначено вартість транспортних послуг після перетину кордону, однак оскільки послуги що надаються на митній території України, є об`єктом оподаткування ПДВ, а у документі відсутня інформація щодо оподаткування таких витрат ПДВ, тому існує імовірність що весь розмір транспортних витрат згідно виставленого рахунку стосується перевезення по іноземній території.

Доповнення від 06.06.2022 № 5 до зовнішньоекономічного договору від 09.01.2019 № SR-CNBM-20190109 щодо зміни розділу 9 «Юридичні адреси та реквізити сторін» містить ознаки підробки печатка та підпис Продавця скопійовані/перенесені (імовірно з договору). Разом з тим розділ 4 контракту «рахунок для перерахування платежів» залишено без змін. Банківський платіжний документ, що підтверджує оплату транспортно експедиційних послуг №1288 не містить жодних відміток банку, а платіж «оплата за морське перевезення» в сумі 662810,00 грн. не відповідає сумі у рахунку № LS 4601166 пункт 4 (морське перевезення) 467323,00 грн.;

В копії митної декларації країни відправлення № 16216583 код товару не відповідає заявленому до митного оформлення, відсутні відомості про порт відвантаження NINGBO, у гр. «країна кінцевого призначення» митної декларації країни вказано POL, що суперечить умовам даної зовнішньоекономічної операції; також слід відмітити, що декларантом з урахуванням вимог статті 254 Кодексу не забезпечено переклад митної декларації країни відправлення (Китай).

У вказаній МД (Китай) значено документ № SAAE4024096-2, проте до митного оформлення надано інвойс № SAAE4024096. У гр.44 МД заявлено зовнішньоекономічний контракт під кодом 4104 як прямий (стороною якого є виробник товарів), однак декларантом не надано документів, що підтверджують виробника товару та ТМ.

Слід зазначити, що для підтвердження виробника товарів можуть бути надані документи, в тому числі: копія ліцензії на виробництво товару; копія нормативно-технічної документації на виготовлення товару; копія сертифікату на систему якості товару; копія сертифікату продукції власного виробництва; копія свідоцтва про присвоєння товару штрихового коду EAN.

Документи надані не в повному обсязі і містять розбіжності, та не підтверджують всі числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення складових митної вартості.

Відомості щодо складових митної вартості не підтверджено документально та не піддаються перевірці, що є порушенням вимог положень частини 21 ст. 58 МК України.

На вимогу декларантом жодних додаткових документів не надано.

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - третій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що 24.02.2025 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

Судом встановлені наступні обставини:

11.11.2024 відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/800067/2, в якому зазначено:

« 33 Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 54 МКУ здійснено контроль наявності в поданих декларантом документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари. За результатами проведеного опрацювання встановлено наступне: - по товару № 1 виявлено можливе заниження митної вартості. Під час здійснення митного контролю було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах та встановлено наступне: - умови поставки оцінюваного товару згідно інвойсу FOB- CN-NINGBO, відповідно до положень Інкотермс -2010, термін FOB (... named port of shipment ) Франко борт (... назва порту відвантаження) означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Для підтвердження додаткових складових митної вартості, відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України, надано рахунок ТзОВ «Ламан Шипінг» від 06.11.2024 № LS-4601166 у якому не підтверджено та декларантом не враховані додаткові витрати на надання брокерських послух за межами території України щодо оформлення транзитної декларації Т1 по території Євросоюзу, які необхідно враховувати відповідно до пп. а) п. 1 ч. 10 ст.58 МК України. За умовами поставки FOB покупець, за власний рахунок та на власний ризик одержує імпортну ліцензію або інший дозвільний документ, виконує усі митні формальності для імпорту товару та його транзитного перевезення через будь-яку країну. У даному рахунку відсутні відомості про такі складові митної вартості як страхування, вивантаження, перевантаження та обробку оцінюваних товарів в порту призначення (портовий збір, вартість перевантаження контейнерів, документальний супровід, тощо), не зазначено географічні пункти маршруту перевезення (відсутні відомості щодо кілометражу маршруту, місця завантаження та розвантаження товару), умови оплати, відсутні відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до оцінюваних товарів (зазначено лише номери контейнерів, шрифт якого відрізняється від основного тексту); - рахунок містить посилання на договір від 19.10.2017 № 88475, яким передбачена Заявка, однак надана Заявка № 30 датована 08.11.2024 тобто пізніше ніж рахунок від 06.11.2024 № LS-4601166; - у графі 44 МД зазначено документ за кодом 0730 № 434921 (автотранспортна накладна) з поміткою d який до митного оформлення не надано, тому неможливо перевірити хто фактично здійснював перевезення оцінюваного товару, а відповідно достовірність і правильність розрахунку додаткових складових митної вартості (транспортних, страхових та інших витрат); - доповнення від 06.06.2022 № 5 до зовнішньоекономічного договору від 09.01.2019 № SR-CNBM-20190109 щодо зміни розділу 9 «Юридичні адреси та реквізити сторін» містить ознаки підробки печатка та підпис Продавця скопійовані/перенесені (імовірно з договору);- банківський платіжний документ, що підтверджує оплату транспортно-експедиційних послуг №1288 не містить жодних відміток банку, а платіж «оплата за морське перевезення» в сумі 662810,00 грн не відповідає сумі згідно з рахунком № LS-4601166 пункт 4 (морське перевезення) 467323,00 грн; - в копії митної декларації країни відправлення № 16216339 код товару № 1 не відповідає заявленому до митного оформлення, відсутні відомості про порт відвантаження NINGBO, у гр. «країна кінцевого призначення» митної декларації країни вказано POL, що суперечить умовам даної зовнішньоекономічної операції; також слід відмітити, що декларантом з урахуванням вимог статті 254 Кодексу не забезпечено переклад митної декларації країни відправлення (Китай); - у наданій МД (Китай) значено документ № SAAE4024096-1, проте до митного оформлення надано інвойс № SAAE4024096; - у гр.44 МД заявлено зовнішньоекономічний контракт під кодом 4104 як прямий (стороною якого є виробник товарів), однак декларантом не надано документів, що підтверджують виробника товару та ТМ. Слід зазначити, що для підтвердження виробника товарів можуть бути надані документи, в тому числі: копія ліцензії на виробництво товару; копія нормативно-технічної документації на виготовлення товару; копія сертифікату на систему якості товару; копія сертифікату продукції власного виробництва; копія свідоцтва про присвоєння товару штрихового коду EAN. Документи надані не в повному обсязі і містять розбіжності, та не підтверджують всі числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення складових митної вартості. Відомості щодо складових митної вартості не підтверджено документально та не піддаються перевірці, що є порушенням вимог положень частини 21 ст. 58 МКУ. Відповідно до частини 2-3 статті 53 Митного кодексу України декларанту надіслано вимогу про надання додаткових документів, для підтвердження митної вартості: додатки до зовнішньоекономічного договору (контракту) у разі їх наявності; рахунок-фактуру (інвойс); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (видаткові, податкові накладні); транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (оплата попередніх аналогічних поставок, заявки на транспортні послуги, акт виконаних робіт (наданих послуг)); якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; переклади документів відповідно до вимог статті 254 МКУ. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. На вимогу декларантом жодних додаткових документів не надано. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - третій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року № 4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості товару № 1 слугувала МД № UA100110/2024/38275 від 10.07.2024, де рівень митної вартості товару зі схожими характеристиками (Сітка рулонна біла з синтетичних стрічкових поліетиленових ниток 100%, контракт прямий, умови поставки FOB-CN, обсяг партії 18 тон) становить 3,97 дол. США за кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.».

11.11.2024 відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/800068/2, в якому зазначено:

« 33 Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 54 МКУ здійснено контроль наявності в поданих декларантом документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари. За результатами проведеного опрацювання встановлено наступне: - по товару № 1 виявлено можливе заниження митної вартості. Під час здійснення митного контролю було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах та встановлено наступне: - умови поставки оцінюваного товару згідно інвойсу FOB- CN-NINGBO, відповідно до положень Інкотермс -2010, термін FOB (... named port of shipment ) Франко борт (... назва порту відвантаження) означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Для підтвердження додаткових складових митної вартості, відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України, надано рахунок ТзОВ «Ламан Шипінг» від 06.11.2024 № LS-4601166 у якому не підтверджено та декларантом не враховано додаткові витрати на надання брокерських послух за межами території України щодо оформлення транзитної декларації Т1 по території Євросоюзу, які необхідно враховувати відповідно до пп. а) п. 1 ч. 10 ст.58 МК України. За умовами поставки FOB покупець, за власний рахунок та на власний ризик одержує імпортну ліцензію або інший дозвільний документ, виконує усі митні формальності для імпорту товару та його транзитного перевезення через будь-яку країну. У даному рахунку відсутні відомості про такі складові митної вартості як страхування, вивантаження, перевантаження та обробку оцінюваних товарів в порту призначення (портовий збір, вартість перевантаження контейнерів, документальний супровід, тощо), не зазначено географічні пункти маршруту перевезення (відсутні відомості щодо кілометражу маршруту, місця завантаження та розвантаження товару), умови оплати, відсутні відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до оцінюваних товарів (зазначено лише номери контейнерів, шрифт якого відрізняється від основного тексту); - рахунок містить посилання на договір від 19.10.2017 № 88475, яким передбачена Заявка, однак надана Заявка № 30 датована 08.11.2024 тобто пізніше ніж рахунок від 06.11.2024 № LS-4601166; - у графі 44 МД зазначено документ за кодом 0730 № 446362 - 1 (автотранспортна накладна) з поміткою d який до митного оформлення не надано, тому неможливо перевірити хто фактично здійснював перевезення оцінюваного товару, а відповідно достовірність і правильність розрахунку додаткових складових митної вартості (транспортних, страхових та інших витрат); - у рахунку № LS-4601166 пункт 5 зазначено вартість транспортних послуг після перетину кордону, однак оскільки послуги що надаються на митній території України, є об`єктом оподаткування ПДВ, а у документі відсутня інформація щодо оподаткування таких витрат ПДВ, тому існує імовірність що весь розмір транспортних витрат згідно виставленого рахунку стосується перевезення по іноземній території; - доповнення від 06.06.2022 № 5 до зовнішньоекономічного договору від 09.01.2019 № SR-CNBM-20190109 щодо зміни розділу 9 «Юридичні адреси та реквізити сторін» містить ознаки підробки печатка та підпис Продавця скопійовані/перенесені (імовірно з договору). Разом з тим розділ 4 контракту «рахунок для перерахування платежів» залишено без змін; - банківський платіжний документ, що підтверджує оплату транспортно-експедиційних послуг №1288 не містить жодних відміток банку, а платіж «оплата за морське перевезення» в сумі 662810,00 грн не відповідає сумі у рахунку № LS-4601166 пункт 4 (морське перевезення) 467323,00 грн; - в копії митної декларації країни відправлення № 16216583 код товару не відповідає заявленому до митного оформлення, відсутні відомості про порт відвантаження NINGBO, у гр. країна кінцевого призначення» митної декларації країни вказано POL, що суперечить умовам даної зовнішньоекономічної операції; також слід відмітити, що декларантом з урахуванням вимог статті 254 Кодексу не забезпечено переклад митної декларації країни відправлення (Китай); - у наданій МД (Китай) значено документ № SAAE4024096-2, проте до митного оформлення надано інвойс № SAAE4024096; - у гр.44 МД заявлено зовнішньоекономічний контракт під кодом 4104 як прямий (стороною якого є виробник товарів), однак декларантом не надано документів, що підтверджують виробника товару та ТМ. Слід зазначити, що для підтвердження виробника товарів можуть бути надані документи, в тому числі: копія ліцензії на виробництво товару; копія нормативно-технічної документації на виготовлення товару; копія сертифікату на систему якості товару; копія сертифікату продукції власного виробництва; копія свідоцтва про присвоєння товару штрихового коду EAN. Документи надані не в повному обсязі і містять розбіжності, та не підтверджують всі числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення складових митної вартості. Відомості щодо складових митної вартості не підтверджено документально та не піддаються перевірці, що є порушенням вимог положень частини 21 ст. 58 МКУ. Відповідно до частини 2-3 статті 53 Митного кодексу України декларанту надіслано вимогу про надання додаткових документів, для підтвердження митної вартості: додатки до зовнішньоекономічного договору (контракту) у разі їх наявності; рахунок-фактуру (інвойс); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (видаткові, податкові накладні); транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (оплата попередніх аналогічних поставок, заявки на транспортні послуги, акт виконаних робіт (наданих послуг)); якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; переклади документів відповідно до вимог статті 254 МКУ. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. На вимогу декларантом жодних додаткових документів не надано. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - третій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року № 4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості товару № 1 слугувала МД № UA100110/2024/38275 від 10.07.2024, де рівень митної вартості товару зі схожими характеристиками (Сітка рулонна біла з синтетичних стрічкових поліетиленових ниток 100%, контракт прямий, умови поставки FOB-CN, обсяг партії 18 тон) становить 3,97 дол. США за кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось».

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач вважає спірне рішення протиправними та таким, що не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам законодавства.

Судом враховуються аргументи наведені позивачем про протиправність спірних рішень з наступних підстав згідно встановлених судом обставин та вимог законодавства:

Згідно із ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 49 МК України (в редакції на час спірних правоввідносин), митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

2. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно із ст. 53 МК України:

1. У випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

2. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

3. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

4. У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

5. Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

6. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Згідно із ст. 54 МК України:

1. Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

2. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

3. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

4. Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний:

1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:

у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

5. Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6. Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

7. У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно із ст. 55 МК України:

1. Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

2. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

3. Форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

4. Під час митного оформлення при прийнятті митним органом письмового рішення про коригування митної вартості товарів декларант або уповноважена ним особа може здійснити коригування заявленої митної вартості у строк, встановлений частиною другою статті 263 цього Кодексу.

5. Декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

6. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

7. У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу на строк 90 днів з дня випуску товарів.

8. Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

9. У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому разі надане забезпечення сплати митних платежів відповідно повертається (вивільняється) або використовується для сплати відповідних митних платежів.

10. Якщо митний орган протягом строку, зазначеного у частині дев`ятій цієї статті, не надає обґрунтованої відмови у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, вважається, що декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість товарів визначено правильно. У такому разі митний орган скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості, а надане забезпечення сплати митних платежів повертається (вивільняється) у порядку та строки, визначені цим Кодексом.

11. У разі якщо митним органом протягом строку, зазначеного у частині дев`ятій цієї статті, надано обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів або якщо протягом строку, зазначеного у частині восьмій цієї статті, декларант або уповноважена ним особа не надала митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються, кошти, внесені/переказані як грошова застава у розмірі суми митних платежів, перераховуються до державного бюджету в рахунок сплати відповідних митних платежів наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного у частині сьомій цієї статті.

Згідно із ст. 57 МК України:

1. Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

2. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

3. Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

4. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

5. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

6. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

7. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

8. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 58 МК України:

2. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

3. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Згідно із ст. 64 МК України:

1. У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

2. Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

3. Митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі:

1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України;

2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей;

3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера;

4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу;

5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн;

6) мінімальної митної вартості;

7) довільної чи фіктивної вартості.

4. У разі якщо ця стаття застосовується митним органом, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово поінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.

З матеріалів справи судом встановлено наступне.

На підставі Контракту № SR-CNBM-20190109 від 09.01.2019, Додаткової угоди №5 від 06.06.2022, Інвойсу № SAAE4024096 від 08.09.2024, Коносаменту № UTRUST24090597 від 13.09.2024 ТОВ «Спанрайз» було отримано партію товару що поставлялася у двох контейнерах: №EITU1203813 вага брутто 17760 кг., та № EMCU8919640 вага брутто 16530 кг.

11.11.2024 до митного оформлення, в зоні діяльності Львівської митниці, декларантом відповідні товари були подані до митного оформлення, а саме: Товари (вага брутто 17760 кг що знаходилися у контейнері № EITU1203813) Код ТН ЗЕД 6005 37 00 90 1. Сітка затінююча/ Sunshade net трикотажне полотно основов`язаного переплетення пофарбоване (зеленого кольору), що виготовлено із синтетичних стрічкових ниток шириною не більше 2мм (поліетилен 100%), по всій довжині кромок присутні періодично розміщені отвори, що виконані в процесі виготовлення виробу; у рулонах шириною більше 30 см. Сфера застосування: для теплиць та для відкритого ґрунту; для створення декоративних та інших огорож територій від потрапляння прямих сонячних променів, у будівництві; для завішування будь-яких типів будівельних фасадів: щільність: 30 г/м2, розмір: 6X50 м, кількість 146 рул., щільність: 36 г/м2, розмір: 12X50 м, кількість 88 рул., щільність: 36 г/м2, розмір: 2X100 м, кількість 71 рул., щільність: 36 г/м2, розмір: 6X50 м, кількість- 101 рул., щільність: 50 г/м2, розмір: 1,5X100 м, кількість 124 рул., щільність: 50 г/м2, розмір: 3X50 м, кількість 77 рул., щільність: 50 г/м2, розмір: 6X50 м, кількість 284 рул., щільність: 60 г/м2, розмір: 6X50 м, кількість 33 рул., щільність: 70 г/м2, розмір: 10X50 м, кількість 50 рул., щільність: 70 г/м2, розмір: 2X100 м, кількість 80 рул., щільність: 70 г/м2, розмір: 6X50 м, кількість- 79 рул., щільність: 90 г/м2, розмір: 2X100 м, кількість 32 рул., щільність: 90 г/м2, розмір: 6X50 м, кількість 20 рул. Торговельна марка: AGREEN. Країна виробництва: CN. Виробник: CNBM INTERNATIONAL CORPORATION.

11.11.2024, Львівською митницею прийнято до митного оформлення товари зазначені вище та електронну митну декларацію № 24UA06U0. У ЕМД № 24UA06U0.

Позивачем заявлено митну вартість: Товар №1 1756333,48 грн., розраховані митні платежі склали: 519 874,71 грн., у тому числі: ввізне мито 8% 140506,68 грн., податок на додану вартість 20% 379368,03 грн.

Разом із ЕМД № 24UA06U0, для підтвердження митної вартості, декларантом позивача було подано відповідачу наступні документи:

- Контракт № SR-CNBM-20190109 від 09.01.2019;

- Додаткову угоду №5 від 06.06.2022;

- Інвойс № SAAE4024096 від 08.09.2024;

- Сертифікат походження 24C1100A1295/50266 від 14.09.2024;

- Рахунок-фактура № LS-4601166 від 06.11.2024 (Додаток 6); Платіжна інструкція №1288 від 06.11.2024;

- Довідка транспортних витрат № 446362 від 06.11.2024;

- Прайс-лист від 18.07.2024;

- Договір № 88475 про ТЕО від 19.10.2017;

- Заявка № 30 від 08.11.2024;

- Коносамент № UTRUST24090597 від 13.09.2024;

- CMR № 446362-2 від 08.11.2024;

- Специфікація № 1 від 04.11.2024;

- Експортна декларація країни відправлення № 16216339 від 10.09.2024.

11.11.2024 декларантом позивача отримано електронний Запит, у якому Відповідач зазначив наступне: «Відповідно до частини 2-3 статті 53 Митного кодексу України декларанту надіслано вимогу про надання додаткових документів, для підтвердження митної вартості: додатки до зовнішньоекономічного договору (контракту) у разі їх наявності; рахунок фактуру (інвойс); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (видаткові, податкові накладні); транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (оплата попередніх аналогічних поставок, заявки на транспортні послуги, акт виконаних робіт (наданих послуг)); якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; переклади документів відповідно до вимог статті 254 МКУ».

Позивач зазначив, що інші додаткові документи відсутні, внаслідок чого потрібно визначити митну вартість на підставі поданих документів.

11.11.2024 Львівською митницею було винесено рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/800067/2, згідно якого митний орган визначив митну вартість товару із застосуванням методу: 2) другорядний, ґ) резервний.

11.11.2024 до митного оформлення, в зоні діяльності Львівської митниці, декларантом зазначені товари були подані до митного оформлення, а саме:

Товари (вага брутто 16530,00 кг що знаходилися у контейнері № EMCU8919640) Код ТН ЗЕД 6005 37 00 90 1. Сітка затінююча/ Sunshade net трикотажне полотно основов`язаного переплетення пофарбоване (зеленого кольору), що виготовлено із синтетичних стрічкових ниток шириною не більше 2мм (поліетилен 100%), по всій довжині кромок присутні періодично розміщені отвори, що виконані в процесі виготовлення виробу; у рулонах шириною більше 30 см. Сфера застосування: для теплиць та для відкритого ґрунту; для створення декоративних та інших огорож територій від потрапляння прямих сонячних променів, у будівництві; для завішування будь-яких типів будівельних фасадів: щільність: 30 г/м2, розмір: 6X50 м, кількість - 281рул., щільність: 36 г/м2, розмір: 1,5X100 м, кількість 79 рул., щільність: 36 г/м2, розмір: 2X100 м, кількість 19 рул., щільність: 36 г/м2, розмір: 4X50 м, кількість 82 рул., щільність: 36 г/м2, розмір: 6X50 м, кількість 36 рул., щільність: 50 г/м2, розмір: 1,5X100 м, кількість 48 рул., щільність: 50 г/м2, розмір: 3X50 м, кількість 148 рул., щільність: 50 г/м2, розмір: 2X100 м, кількість 140 рул., щільність: 60 г/м2, розмір: 6X50 м, кількість 53 рул., щільність: 70 г/м2, розмір: 12X50 м, кількість 30 рул., щільність: 70 г/м2, розмір: 6X50 м, кількість- 121 рул., щільність: 70 г/м2, розмір: 8X50 м, кількість 40 рул., щільність: 90 г/м2, розмір: 3X50 м, кількість 108 рул., щільність: 90 г/м2, розмір: 6X50 м, кількість 42 рул. Торговельна марка: AGREEN. Країна виробництва: CN. Виробник: CNBM INTERNATIONAL CORPORATION.

11.11.2024, Львівською митницею було прийнято до митного оформлення товари зазначені вище та електронну митну декларацію № 24UA07U9.

У ЕМД № 24UA07U9 Позивачем заявлено митну вартість: Товар №1 1606448,31 грн., розраховані митні платежі склали: 475 508,69 грн, у тому числі: ввізне мито 8% 128515,86 грн, податок на додану вартість 20% 346992,83 грн.

Разом із ЕМД № 24UA07U9, для підтвердження митної вартості, декларантом позивача було подано відповідачу наступні документи:

- Контракт № SR-CNBM-20190109 від 09.01.2019;

- Додаткову угоду №5 від 06.06.2022;

- Інвойс № SAAE4024096 від 08.09.2024,

- Сертифікат походження 24C1100A1295/50266 від 14.09.2024;

- Рахунок-фактура № LS-4601:

- Платіжна інструкція №1288 від 06.11.2024;

- Довідка транспортних витрат № 446362 від 06.11.202;

- Прайс-лист від 18.07.2024;

- Договір № 88475 про ТЕО від 19.10.2017;

- Заявка № 30 від 08.11.2024;

- Коносамент № UTRUST24090597 від 13.09.2024;

- CMR № 446362-1 від 08.11.2024;

- Специфікація № 2 від 04.11.2024;

- Експортна декларація країни відправлення № 16216583 від 10.09.2024.

11.11.2024 декларантом позивача отримано електронний Запит, у якому відповідач зазначив наступне: «Відповідно до частини 2-3 статті 53 Митного кодексу України декларанту надіслано вимогу про надання додаткових документів, для підтвердження митної вартості: додатки до зовнішньоекономічного договору (контракту) у разі їх наявності; рахунок фактуру (інвойс); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (видаткові, податкові накладні); транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (оплата попередніх аналогічних поставок, заявки на транспортні послуги, акт виконаних робіт (наданих послуг)); якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; переклади документів відповідно до вимог статті 254 МКУ».

Позивач зазначив, що інші додаткові документи відсутні, внаслідок чого потрібно визначити митну вартість на підставі поданих документів.

11.11.2024 Львівською митницею було винесено рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/800068/2, згідно якого митний орган визначив митну вартість товару із застосуванням методу: 2) другорядний, ґ) резервний.

Стосовно відомостей що містяться у оспорюваному Рішенні від 11.11.2024 UA209000/2024/800067/2 суд зазначає наступне.

Щодо зауваження Відповідача «… надано рахунок ТзОВ «Ламан Шипінг» від 06.11.2024 № LS-4601166 у якому не підтверджено та декларантом не враховані додаткові витрати на надання брокерських послух за межами території України щодо оформлення транзитної декларації Т1 по території Євросоюзу, які необхідно враховувати відповідно до пп. а) п. 1 ч. 10 ст.58 МК України. За умовами поставки FOB покупець, за власний рахунок та на власний ризик одержує імпортну ліцензію або інший дозвільний документ, виконує усі митні формальності для імпорту товару та його транзитного перевезення через будь-яку країну».

Суд зазначає, що до митного оформлення було надано Довідку про транспортні витрати № 446362 від 06.11.2024 в якій зазначено що «Страхування вантажу не проводилося».

Заперечення відповідача про відсутність у Рахунку-фактурі від 06.11.2024 № LS-4601166 відомостей про вивантаження, перевантаження та обробку оцінюваних товарів в порту призначення (портовий збір, вартість перевантаження контейнерів, документальний супровід, тощо), не зазначено географічні пункти маршруту перевезення (відсутні відомості щодо кілометражу маршруту, місця завантаження та розвантаження товару), умови оплати, спростовуються тим, що між позивачем та експедитором ТОВ «Ламан Шипінг» 19.10.2017 укладений Договір №88475 про транспортно-експедиторське обслуговування (далі за текстом Договір ТЕО).

За змістом п.1.1. Договору ТЕО Клієнт доручає, а Експедитор зобов`язався за рахунок Клієнта організувати транспортно-експедиторське обслуговування (ТЕО), перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів по території України i в міжнародному сполученні, а також надати інші транспортно-експедиторські послуги Клієнту за згодою Сторін.

Умови перевезення, вид вантажу, вид транспорту, вартість послуг Експедитора, а також інші умови, пов`язані з виконанням цього договору, встановлюються за угодою Сторін. (п.1.2. Договору ТЕО).

Відповідно до п. 1.3. Договору ТЕО Під кожне перевезення Клієнт надає Експедитору заявку, в якій зазначається найменування та кількість вантажу, маршрут перевезення (порт завантаження, порт розвантаження, місце доставки вантажу), заплановану дату надання вантажу відправником, тип транспортного засобу, дані про вантажовідправника та вантажоодержувача, а також інша необхідна інформація, що стосується організації ТЕО.

Заявка подається за 2 тижні до початку завантаження і готовності вантажу до перевезення. В Заявці №30 (Додаток 11) на організацію транспортування і експедирування вантажу до Договору ТЕО Позивач і Експедитор в якій було погоджено транспортування вантажу, а саме:

Вантажовідправник CNBM INTERNATIONAL CORPORATION FLOOR 17TH, NO.4 BUILDING, ZHUYU INTERNATIONAL COMMERCIAL CENTER, NO.9 SHOUTI SOUTH ROAD, HAIDIAN DISTRICT, BEIJING 100048, CHINA. Одержувач SPUNRISE LLC 15, D. LUTSENKO STREET, KIEV, 03191, UKRAINE. Порт завантаження NINGВО. Порт розвантаження GDANSК. Місце доставки Україна, Київська область, м. Васильків, вул. Володимирська, 92. Найменування вантажу, кількість місць, вагу, вид пакування. Номери контейнерів EMCU8919640 та EITU1203813.

Загальну вартість ТЕО 662810,00 грн в тому числі:

- Морське перевезення вантажу 467323,00 грн;

- ТЕО за межами митного кордону України до п/п Ягодин 27370,00 грн;

- Міжнародне автоперевезення за межами державного кордону України в 2-х Автомобілях до п/п Ягодин 66240,00 грн;

- Експедиторська винагорода (з ПДВ) 2097,50 грн. (ПДВ 419,50).

Відповідно до ч. 10 ст. 58 МК України, до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, митне оформлення, портові збори, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів.

Як вбачається зі змісту Договору №88475 про транспортно-експедиторське обслуговування та Заявки №30 Позивач поніс витрати на послуги надані Експедитором щодо організації перевезення. Вартість послуг з організації перевезення було узгоджено сторонами у Заявці №30. На цю ж суму Експедитор надав Позивачу Рахунок-фактуру від 06.11.2024 № LS-4601166. Крім того, на підтвердження витрат експедиторських послуг було надано Довідку про транспортні витрати № 446362 від 06.11.2024.

Щодо відсутності у Рахунку-фактурі від 06.11.2024 № LS-4601166 відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до оцінюваних товарів (зазначено лише номери контейнерів, шрифт якого відрізняється від основного тексту). Як вбачається зі змісту Рахунка-фактури від 06.11.2024 № LS-4601166, в ньому міститься посилання на Договір ТЕО 44475 від 19.10.2017 року, а також номери контейнерів. Дані відомості містять вичерпну інформацію про належність послуг до оцінюваних товарів.

Щодо зауваження Відповідача «…у графі 44 МД зазначено документ за кодом 0730 № 434921 (автотранспортна накладна) з поміткою d який до митного оформлення не надано…».

З матеріалів справи вбачається, що у графі 44 МД 24UA06U0 від 11.11.2024 за кодом 0730 документу за №434921 немає. Там зазначений документ № 446362-1.

Автотранспортні накладні CMR №446362-2; №446362-1 як і Коносамент BL telex UTRUST24090597 від 13.09.2024 є транспортними перевізними документами які не містять жодних відомостей про вартість перевезення, а тому не могли завадити митному органу перевірити вірність складових митної вартості оцінюваного товару.

Зі змісту автотранспортних накладних CMR №446362-2; №446362- вбачається наявність відбитків печаток митного органу «Під митним контролем» датовані 10.11.2024 та 11.11.2024 що свідчить про те що ці документи були в наявності у Відповідача з моменту прибуття транспортного засобу в зону митного контролю і до завершення митного оформлення.

Щодо зауваження відповідача «…доповнення від 06.06.2022 № 5 до зовнішньоекономічного договору від 09.01.2019 № SR-CNBM-20190109 щодо зміни розділу 9 «Юридичні адреси та реквізити сторін» містить ознаки підробки печатка та підпис Продавця скопійовані/перенесені (імовірно з договору)».

Додаткова угода №5 від 06.06.2022 року стосується узгодження Сторонами змін до розділу 9 «Юридичні адреси та реквізити сторін». Цей розділ не містить жодних відомостей що мали б вплив на визначення митної вартості оцінюваного товару. А отже даний факт жодним чином не впливає на можливість митного органу здійснити перевірку заявленої митної вартості.

У п.8.4. Контракту передбачено що «… укладення додаткових угод до контракту, специфікацій та інших документів що потребують підпису обома сторонами, засобами факсимільного зв`язку, а також засобами передачі електронної пошти. При цьому факсимільні та скановані копії (контракту та інших документів) мають таку ж юридичну силу що й оригінали». Національне законодавство не містить заборон щодо застосування факсимільних підписів. Сам факт наявності факсимільного підпису на Додатковій угоді №5 від 06.06.2022 року не свідчить про ознаки підробки. А отже твердження відповідача що Додаткова угода №5 від 06.06.2022 року містить ознаки підробки є необґрунтованим припущенням.

Щодо зауваження відповідача «…банківський платіжний документ, що підтверджує оплату транспортно-експедиційних послуг №1288 не містить жодних відміток банку, а платіж «оплата за морське перевезення» в сумі 662810,00 грн не відповідає сумі згідно з рахунком № LS-4601166 пункт 4 (морське перевезення) 467323,00 грн».

Переказ коштів здійснено позивачем з використанням електронного розрахункового документа за допомогою системи дистанційного обслуговування «клієнт-банк» відповідно до Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 № 216. Так згідно з пунктом 1.4. цього Положення розрахунки за допомогою систем дистанційного обслуговування «клієнт-банк», «клієнт-Інтернет-банк» тощо здійснюються відповідно до порядку, визначеного нормативно-правовими актами Національного банку з питань здійснення безготівкових розрахунків у національній валюті в Україні. Оформлення електронного платіжного документу позивач виконав у відповідності до Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженій постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22.

Згідно із п. 2.1. Положення про виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів, затвердженого постановою Правління національного банку України 28 липня 2008 року №216 платник для здійснення операції з переказу коштів в іноземній валюті або банківських металів з рахунку подає до уповноваженого банку платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах за довільною формою, яке обов`язково має містити такі реквізити:

- код платіжного доручення в іноземній валюті або банківських металах відповідно до Державного класифікатора управлінської документації ДК 010-98, затвердженого наказом Держстандарту України від 31.12.98 № 1024;

- назву документа «Платіжне доручення в іноземній валюті» або «Платіжне доручення з іноземній валюті або банківських металах»:

- номер платіжного доручення в іноземній валюті або банківських металах (може містити цифри та літери);

- дату складання платіжного доручення в іноземній валюті або банківських металах (число - цифрами, місяць - цифрами або словами, рік - цифрами);

- найменування та місцезнаходження уповноваженого банку, що обслуговує платника (назви країни і міста);

- повне або скорочене найменування платника, що збігається з найменуванням платника, яке заявлене ним у картці зі зразками підписів та відбитка печатки [для фізичної особи - прізвище, ім`я, по батькові (якщо воно є) і документ, що посвідчує особу (серія (за наявності), номер, дата, ким виданий, адреса за місцем проживання)], його місцезнаходження (назви країни і міста);

- номер рахунку платника в іноземній валюті або банківських металах, з якого здійснюється переказ коштів або банківських металів;

- цифровий або літерний код іноземної валюти або банківського металу відповідно до Класифікатора іноземних валют та банківських металів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 лютого 1998 року № 34 (у редакції постанови Правління Національного банку України від 19 квітня 2016 року № 269) (далі - Класифікатор);

- суму переказу або масу банківських металів у тройських унціях цифрами (ціла частина числа відокремлюється комою);

- суму переказу або масу банківських металів у тройських унціях і назву іноземної валюти або виду банківського металу словами;

- найменування одержувача (далі - бенефіціар) [для бенефіціара - фізичної особи - прізвище, ім`я, по батькові (якщо воно є)], його місцезнаходження або проживання (за наявності такої інформації) та номер рахунку [або номер міжнародного банківського рахунку (IBAN)], на який перераховуються кошти або банківські метали (для бенефіціара - фізичної особи, який не має рахунку, цей реквізит може не заповнюватися); найменування та місцезнаходження банку бенефіціара;

- комісійні - зазначається порядок сплати комісійних винагород (витрат) уповноваженого банку й інших банків за переказ коштів в іноземній валюті або банківських металів за рахунок платника (OUR) або бенефіціара (BEN), або платника та бенефіціара (SHA), надається право уповноваженому банку утримувати комісійну винагороду без платіжного доручення платника;

- призначення платежу (заповнюється відповідно до вимог пункту 2.2 цієї глави); код операції (чотири символи) за стандартною класифікацією платіжного балансу (заповнюється платником або уповноваженим банком, що його обслуговує);

- код країни бенефіціара (три символи) відповідно до його місцезнаходження або країни реєстрації (заповнюється платником або уповноваженим банком, що його обслуговує);

- ідентифікаційний код платника - для юридичних осіб зазначається код за Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України, для фізичних осіб зазначається реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті/запис в електронному безконтактному носії або в паспорті проставлено слово «відмова»);

- підписи відповідальних осіб платника та відбиток печатки (за наявності), які заявлені ним у картці зі зразками підписів і відбитка печатки. У разі подання електронного розрахункового документа відповідальні особи платника. які вповноважені розпоряджатися рахунком і на законних підставах володіють особистим ключем, накладають електронний(і) цифровий(і) підпис(и);

- резидентність - зазначає платник - фізична особа свою та бенефіціара резидентність словами «резидент» чи «нерезидент» під час переказу коштів в іноземній валюті або банківських металів на користь іншої фізичної особи в межах України.

Отже, як вбачається з приписів Положення про виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів, затвердженого постановою Правління національного банку України 28 липня 2008 року №216 для чинності платіжного доручення, наданого до банківської установи у електронному вигляді наявність відміток банківської установи не є обов`язковою умовою.

Що стосується зауважень Відповідача про те що «…платіж «оплата за морське перевезення» в сумі 662810,00 грн не відповідає сумі згідно з рахунком № LS-4601166 пункт 4 (морське перевезення) 467323,00 грн» слід зазначити наступне.

У графі платіжної інструкції №1288 «Призначення платежу» зазначено «оплата за морське перевезення вантажу зг.рах. №LS-4601166 від 06.11.2024 ПДВ- 419.50 грн. Рахунок № LS-4601166 від 06.11.2024 виставлений до оплати Експедитором на загальну вартість 662810,00 грн, що відповідає перерахованій сумі на підставі платіжної інструкції №1288.

Щодо зауваження Відповідача «…- в копії митної декларації країни відправлення № 16216339 код товару № 1 не відповідає заявленому до митного оформлення, відсутні відомості про порт відвантаження NINGBO, у гр. «країна кінцевого призначення» митної декларації країни вказано POL, що суперечить умовам даної зовнішньоекономічної операції; також слід відмітити, що декларантом з урахуванням вимог статті 254 Кодексу не забезпечено переклад митної декларації країни відправлення (Китай)»

Слід зазначити що Відповідач звертає увагу на «недоліки» в митній декларації країни відправлення № 16216339 що жодним чином не стосуються вартості товару. В той же час, інвойсова вартість товару зазначена в ній 35077,86 дол.США відповідає вартості товару зазначеній у графі 22 ЕМД 24UA06U0 від 11.11.2024, а також вага товару 16823,30 кг. відповідає вазі зазначеній у графі 38 ЕМД 24UA06U0 від 11.11.2024.

Щодо зауваження Відповідача «…- у гр.44 МД заявлено зовнішньоекономічний контракт під кодом 4104 як прямий (стороною якого є виробник товарів), однак декларантом не надано документів, що підтверджують виробника товару та ТМ. Слід зазначити, що для підтвердження виробника товарів можуть бути надані документи, в тому числі: копія ліцензії на виробництво товару; копія нормативно-технічної документації на виготовлення товару; копія сертифікату на систему якості товару; копія сертифікату продукції власного виробництва; копія свідоцтва про присвоєння товару штрихового коду EAN».

Суд з цього приводу зазначає, що відповідно до статті 53 МК України у випадках, передбачених Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (ст. 53) заборонено. Аналогічна правова позиція наведена в рішенні Верховного Суду від 05.03.2019 у справі №815/5791/17.

Суд висновує про те, що відповідно до вимог Митного кодексу України документи, що підтверджують виробника товару та ТМ, не є документами, що підтверджують митну вартість.

Також слід зазначити, що відповідно до умов контракту ціна товару не поставлена в залежність від якості товару.

Тож ненадання продавцем документів, що підтверджують виробника товару та ТМ, може свідчити про невиконання продавцем умов контракту, проте не може свідчити про заниження митної вартості.

Слід зазначити, що виконання чи не виконання умов договору виходить з договірних правовідносин між позивачем як покупцем та продавцем.

В свою чергу, Львівська митниця не є тим органом на якого законодавством покладено обов`язок здійснювати контроль за виконанням цивільно-правових угод. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23.10.2018 №815/137/17. До того ж, обставини щодо ненадання сертифікату якості та документів, що підтверджують виробника товару та ТМ, можуть свідчити про виконання (неналежне виконання) продавцем умов договору. Разом з цим, вони не повинні сприйматись як безумовне свідчення про наявність розбіжностей чи неповноти документів, доданих до митної декларації. Суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22.08.2019 у справі № 810/2784/18.

Стосовно підстав відмови в оформленні оцінюваних товарів за основним методом визначення митної вартості зазначених у гр. 33 Рішення про коригування МВ UA209000/2024/800067/2 від 11.11.2024, суд зазначає.

Суд зазначає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/800067/2 від 11.11.2024 прийняте з аналогічних підстав та ґрунтується на тих самих обставинах, що й рішення № UA209000/2024/800068/2.

Враховуючи наведене, а також встановлену судом протиправність дій митного органу при прийнятті першого рішення, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішення № UA209000/2024/800067/2 з тих самих мотивів.

Витребування документів, визначених ч. 3 ст. 53 МК України, може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей щодо заявленої митної вартості товару, а саме: якщо документи, зазначені у ч. 2 ст. 53 МК України:

1) містять розбіжності;

2) містять наявні ознаки підробки;

3) не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів;

4) не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнівів у достовірності наданої інформації.

При цьому, наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару.

Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи інформації щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що надані позивачем документи до митних декларацій від 11.11.2024 № 25UA89U8 та № 24UA07U9 у своїй сукупності не підтверджують заявлену митну вартість та її складові частини. Відповідач не підтвердив розбіжності відомостей при визначенні спірної митної вартості в цих документах.

Позивач також спростовує посилання відповідачем в спірному рішенні про коригування митної вартості, як на джерело інформації для коригування митної вартості МД № UA100110/2024/38275 від 10.07.2024, оскільки в спірному рішенні про коригування митної вартості відповідач не навів жодних пояснень щодо обсягів партії подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо, не зазначив докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів.

Суд встановив, що позивачем було надано митному органу для митного оформлення імпортованого товару документи, які ідентифікували товар, містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, які підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами ст. 58 МК України.

Відповідно до правових позицій Верховного Суду, викладених в Постанові від 07.05.2020 у справі № 1.380.2019.001625), наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. У зв`язку з вказаним саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.

Законодавством визначений чіткий перелік підстав за наявності яких митний орган вправі витребувати від декларанта додаткові документи для підтвердження митної вартості товарів. Такими підставами, зокрема є наявність розбіжностей у документах; наявність ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

З матеріалів справи вбачається, що повідомлення митного органу про витребування у позивача додаткових документів не містить посилання на підстави встановлені законом, не містить вказівки на конкретні документи, які викликали сумніви, і які повинні бути надані для їх усунення. Так митний орган не зазначає у повідомленні про те, що подані декларантом документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості; не вказує на наявність ознак підробки; не вказує, що такі документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Суд констатує, що аналіз змісту документів, наданих позивачем для підтвердження митної вартості засвідчує, що вони не містять розбіжностей, у них відсутні ознаки підробки, вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відтак у митного органу не могло бути об`єктивних підстав для обґрунтованих сумнівів у правильності визначення декларантом митної вартості за основним методом.

По суті, декларантом надано всі наявні документи, які містять числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, яка підлягає сплаті за ці товари, які піддаються обчисленню та підтверджуються документально, зокрема, і щодо оплати за транспортування.

Згідно з пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року N 598, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Згідно з правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598, встановлено, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» має містити окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості.

Отже, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Суд зазначає, що митним органом не було вказано жодних даних щодо МД № UA100110/2024/38275 від 10.07.2024, яка слугувала джерелом інформації для коригування митної вартості. У спірних рішеннях, відповідач не надав жодних обґрунтувань щодо джерела інформації, чому ним обрано саме цю митну декларацію.

Відповідач має доступ до цінової бази усіх ввезених на митну територію України товарів та може відібрати за критерієм «код УКТЗЕД» всі митні оформлення за першим методом за певний період та проілюструвати діапазон оформленої митної вартості (від мінімальної до максимальної) ідентичних чи подібних товарів, вказавши обсяг поставок, країну походження тощо. Тому зазначення лише номеру та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, без будь-якого обґрунтування їх вибору, без пояснення критеріїв відбору, а також докладної інформації щодо номенклатури, характеристик товару, умов поставки тощо суперечать вищезазначеним положенням законодавства та є самостійною підставою для скасування рішення про коригування митної вартості.

Подібна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 19.09.2022 року (справа №1.380.2019.004890).

Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.

Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами.

Наявність у автоматизованій системі аналізу та управління ризиками за напрямом митної вартості відомостей про те, що ідентичний чи подібний товар розмитнювався за більшою митною вартістю, ніж задекларував позивач, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.02.2025 року у справі №300/784/24.

Суд вважає, що декларант надав відповідачу всі необхідні документи і в тому числі товаросупровідні документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару, а підстав для невизнання позивачем заявленої митної вартості не було. Натомість контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню резервного методу.

Відповідач не надав доказів на спростування визначеної позивачем вартості товару, а саме по собі зазначення митним органом у спірному рішенні про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення. Крім того, у різний спосіб оцінюючи одні і ті ж факти та документи, відповідач вводить позивача у правову невизначеність.

Львівська митниця не вказала на яких умовах здійснювалась поставка товару за митною декларацією-джерелом коригування, які комерційні умови мали місце, та чи справді постачався подібний (аналогічний) товар, що і в цій ситуації.

Враховуючи наведене, суд вважає, що під час розгляду справи, відповідачем не спростовано та не надано належних доказів неможливості застосування для визначення митної вартості товару основного методу, а також не обґрунтовано застосування до визначення митної вартості товару резервного методу.

Суд враховує, що відповідно до норм чинного законодавства з питань митної справи митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою обставиною, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість випробовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим можуть бути витребувані лише ті документи, які дають можливість пересвідчитися у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відповідно спірні рішення про коригування митної вартості товарів від 11.11.2024 № UA209000/2024/800067/2 та № UA209000/2024/800068/ є протиправним та підлягають скасуванню.

Також, суд враховує положення Висновку N 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява N 65518/01; пункт 89), Проніна проти України (заява N 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява N 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

З цих же по суті підстав, судом не враховуються заперечення відповідача.

Відповідно позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

Щодо відшкодування витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Вирішуючи питання про розмір витрат які підлягають відшкодуванню на користь позивача суд бере до уваги що спірні правовідносини за складом учасників, підставами виникнення спору, позовними вимогами та законодавством, яке їх регулює, підлягає вирішенню на основі типового застосування норм матеріального права, що на переконання суду свідчить про те, що витрати заявлені позивачем не є достатньо обґрунтованими та співмірними до позовних вимог.

Відповідно до конкретної та послідовної практики Верховного Суду, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Враховуючи обсяг наданих доказів та їх достатність з огляду на вимоги КАС України, а також спосіб який обрано судом для захисту порушених прав позивача, суд вбачає підстави для відшкодування витрат пов`язаних з наданням правової допомоги адвоката в сумі 3000 грн.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 72-79, 90, 139, 241-246, 250, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Спанрайз» (03191, м. Київ, вул. Луценка Дмитра, буд. 15, ) до Львівської митниці (79000, м. Львів, вул. Костюшка, буд. 1, ) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, - задоволити

Визнати протиправним та скасувати Рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів від 11.11.2024 № UA209000/2024/800067/2 та № UA209000/2024/800068/2.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спанрайз» (03191, м. Київ, вул. Луценка Дмитра, буд. 15, ) за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (79000, м. Львів, вул. Костюшка, буд. 1, ) судовий збір в розмірі 5808,90 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спанрайз» (03191, м. Київ, вул. Луценка Дмитра, буд. 15, )за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (79000, м. Львів, вул. Костюшка, буд. 1, ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

СуддяГавдик Зіновій Володимирович