Справа № 560/19531/25
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2026-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

27 березня 2026 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Матущака В.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просить:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Головною управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 від 08.10.2025 №62 .

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до загального страховою стажу період навчання в Криворізькому профтехучилищі управління громадського харчування з 01.09.1980 по 01.09.1982, повторно розглянути його заяву про призначення йому пенсії за віком від 30.09.2025 та прийняти відповідне рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області йому протиправно відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно із статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.

До суду надійшов відзив, в якому Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що позивачу правомірно відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

До суду надійшов відзив, в якому Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області просить відмовити в задоволенні позовної заяви. Зазначає, що згідно поданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж позивача становить 29 років 2 місяці 16 днів, що недостатньо для призначення пенсії за віком. Жодних інших документів, підтверджуючих вище зазначені періоди роботи, передбачені Порядком №637 ОСОБА_1 при зверненні за призначенням пенсії не надано. Звертає увагу, що обчислення стажу, призначення та виплата пенсії відноситься виключно до функцій органів Пенсійного фонду України.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою від 17.11.2025 суд відкрив провадження в цій адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Суд встановив, що 30.09.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV.

За принципом екстериторіальності Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №62 від 08.10.2025 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком згідно заяви від 30.09.2025 у зв`язку з відсутністю необхідного стажу, передбаченого статті 26 Закону №1058-IV.

До страхового стажу позивача не враховано період навчання з 01.09.1980 по 01.09.1982, оскільки в записі про період навчання не вказано дату видачі свідоцтва. В довідці №589 від 11.09.2025 значиться по батькові " ОСОБА_2 ", що не відповідає паспортним даним заявника " ОСОБА_3 ".

Згідно поданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж позивачки становить 29 років 2 місяці 16 днів, що недостатньо для призначення пенсії за віком.

Позивач вважаючи протиправним рішення про відмову у призначенні пенсії за віком та порушеним його право на пенсійне забезпечення, звернувся до суду з цим позовом.

ІV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється, зокрема Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Особи мають право на призначення пенсії за віком, згідно з частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV, після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу не менше 32 років.

Як встановлено з оскаржуваного рішення, саме відсутність необхідного стажу стала підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії за віком.

Частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно пункту "д" частини 3 статті 56 Закону №1788-ХІІ, до стажу роботі зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі,

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 №162 (далі - Інструкція №162), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Відповідно до пунктів 1-2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 8 Порядку №637 передбачено, що період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Суд встановив, що відповідач відмовив у зарахуванні до страхового стажу позивача: періоди навчання згідно із свідоцтвом № НОМЕР_1 від 01.09.1982, оскільки в записі про період навчання не вказано дату видачі свідоцтва. В довідці №589 від 11.09.2025 значиться по батькові " ОСОБА_2 ", що не відповідає паспортним даним заявника " ОСОБА_3 ".

За загальним правилом відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, якій ця трудова книжка належить, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Водночас працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, тому вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача конституційного права на соціальний захист в частині призначення пенсії за віком.

Суд зазначає, що згідно з вимогами статті 101 Закону №1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Отже, правом вимагати додаткові документи від підприємств, організацій і окремих осіб наділені лише органи, що призначають пенсії, а не особи, яким призначається пенсія. У разі сумніву або розбіжностей в документах, які враховуються при обчисленні пенсії, відповідач має вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також у необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

При цьому відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження звернення до установи, у якій навчався позивач, або архівних установ для отримання відомостей щодо спірного періоду навчання позивача.

Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17 дійшов висновку, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи інших офіційних документах. Неточні записи у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи на підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не можуть бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві. У свою чергу, недоліки ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не можуть бути підставою для позбавлення особи її права на соціальний захист.

Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.09.2019 у справі № 638/18467/15-а.

Верховним Судом у постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а викладено правову позицію, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Судом враховано, що відповідно до свідоцтва № НОМЕР_1 від 01.09.1982 та в довідці №589 від 11.09.2025 значиться по батькові " ОСОБА_2 ", що не відповідає паспортним даним заявника " ОСОБА_3 ".

Однак, у вказаних документах здійснений неправильний переклад по батькові позивача російською мовою.

Суд звертає увагу сторін, що недолік стосовно написання імені російською мовою (пов`язаний з різним перекладом одного й того ж імені) не є суттєвим та таким, що може позбавити позивача права на пенсійне забезпечення. Наявність розбіжностей у написанні імені жодним чином не впливає на можливість зарахувати періоду навчання відповідно до свідоцтва №28051 від 01.09.1982 та довідки №589 від 11.09.2025 до страхового стажу позивача, оскільки стосується однієї і тієї ж особи, а формальні неточності в документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів Пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Оскільки позивачу відмовлено у зарахуванні до страхового стражу періоду навчання та у призначенні пенсії рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 08.10.2025 №62, суд вважає, що його необхідно визнати протиправним та скасувати.

Належним способом захисту є зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до його страхового стажу зарахувати ОСОБА_1 до загального страховою стажу період навчання в Криворізькому профтехучилищі управління громадського харчування з 01.09.1980 по 01.09.1982 згідно свідоцтва №28051 від 01.09.1982 та довідки №589 від 11.09.2025.

Відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", призначення, розрахунок, нарахування та виплата пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України, тобто, в даному випадку відповідач має виключну компетенцію щодо призначення позивачу пенсії.

Суд зазначає, що суд не може зобов`язати призначити пенсію, оскільки саме на пенсійний орган покладено обов`язок обрахування стажу роботи особи та встановлення всіх необхідних умов для призначення пенсії.

На підставі викладеного вище, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд встановив, що при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн., тому, враховуючи приписи статті 139 КАС України, витрати необхідно присудити на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головною управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 від 08.10.2025 №62 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до загального страховою стажу період навчання в Криворізькому профтехучилищі управління громадського харчування з 01.09.1980 по 01.09.1982.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення йому пенсії за віком від 30.09.2025 із доданими до неї документами та прийняти рішення, з врахуванням висновків суду.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати (судовий збір) в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 27 березня 2026 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська обл., Івано-Франківський р-н, 76018 , код ЄДРПОУ - 20551088) Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя В.В. Матущак