Справа № 440/7122/24
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2026-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 березня 2026 року

м. Київ

справа № 440/7122/24

адміністративне провадження № К/990/13377/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Юрченко В.П.,

перевіривши касаційну скаргу Державної податкової служби України ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 13.03.2026 у справі №440/7122/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «САН РОСТ» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «САН РОСТ» звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Полтавській області, в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №10799646/43187830 від 28.03.2024; №10799644/43187830 від 28.03.2024; №10799649/43187830 від 28.03.2024; №10799648/43187830 від 28.03.2024; №10799643/43187830 від 28.03.2024; №10799647/43187830 від 28.03.2024; №10799645/43187830 від 28.03.2024; №10858749/43187830 від 05.04.2024; №10858748/43187830 від 05.04.2024; №10865571/43187830 від 08.04.2024; №10865575/43187830 від 08.04.2024; №10913907/43187830 від 16.04.2024; №10865565/43187830 від 08.04.2024; №10865563/43187830 від 08.04.2024; №10887690/43187830 від 11.04.2024; №10887691/43187830 від 11.04.2024; №10887689/43187830 від 11.04.2024; №10913908/43187830 від 16.04.2024 та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних подані на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю «САН РОСТ» податкові накладні №1 від 29.05.2023; №2 від 27.04.2023; №1 від 22.06.2023; №1 від 31.07.2023; №2 від 29.05.2023; №3 від 30.03.2023; №5 від 28.04.2023; №1 від 27.04.2023; №2 від 22.06.2023; №5 від 22.06.2023; №2 від 26.12.2023; №3 від 27.04.2023; №3 від 31.07.2023; №3 від 22.06.2023; №3 від 29.05.2023; №4 від 28.04.2023; №1 від 26.12.2023 датою їх подання.

Полтавський окружний адміністративний суд рішенням від 07.10.2024, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.06.2025, задовольнив позовні вимоги.

Представником позивача 24.07.2025 до суду подано заяву про виправлення описки в рішенні Полтавського окружного адміністративного суду від 07.10.2024 у справі №440/7122/24 шляхом викладання абзацу третього резолютивної частини рішення у наступній редакції: «Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних подані на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю «САН РОСТ» податкові накладні №1 від 29.05.2023; №2 від 27.04.2023; №1 від 22.06.2023; №1 від 31.07.2023; №2 від 29.05.2023; №3 від 30.03.2023; №5 від 28.04.2023; №1 від 27.04.2023; №2 від 22.06.2023; №4 від 29.05.2023; №5 від 22.06.2023; №2 від 26.12.2023; №3 від 27.04.2023; №3 від 31.07.2023; №3 від 22.06.2023; №3 від 29.05.2023; №4 від 28.04.2023; №1 від 26.12.2023 датою їх подання.».

Полтавський окружний адміністративний суд ухвалою від 23.10.2025 задовольнив заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «САН РОСТ» про виправлення описки та виправив описку у тексті рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.10.2024 у справі №440/7122/24 шляхом викладення третього абзацу резолютивної частини рішення суду у наступній редакції: «Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних подану на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю «САН РОСТ» податкові накладні №1 від 29.05.2023; №2 від 27.04.2023; №1 від 22.06.2023; №1 від 31.07.2023; №2 від 29.05.2023; №3 від 30.03.2023; №5 від 28.04.2023; №1 від 27.04.2023; №2 від 22.06.2023; №4 від 29.05.2023; №5 від 22.06.2023; №2 від 26.12.2023; №3 від 27.04.2023; №3 від 31.07.2023; №3 від 22.06.2023; №3 від 29.05.2023; №4 від 28.04.2023; №1 від 26.12.2023 датою їх подання.».

Другий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 13.03.2026, визнавши неповажними причини пропуску Державною податковою службою України строку на апеляційне оскарження, відмовив у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 23.10.2025 у справі №440/7122/24.

Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції Державна податкова служба України, через підсистему «Електронний суд» 24.03.2026 звернулася з касаційною скаргою. Обґрунтовуючи касаційну скаргу скаржник посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права. Зокрема, контролюючий орган вказує на необґрунтованість прийняття Другим апеляційним адміністративним судом рішення, яке, зважаючи на відсутність законних підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження, перешкоджає подальшому провадженню у справі.

При вирішенні питання щодо відкриття касаційного провадження у справі за касаційною скаргою Державної податкової служби України, Судом з`ясовано наступні обставини.

Полтавський окружний адміністративний суд ухвалою від 23.10.2025 (прийнятою у письмовому провадженні) у справі №440/7122/24 задовольнив заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «САН РОСТ» про виправлення описки. Виправив описку в тексті рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.10.2024 у справі №440/7122/24 шляхом викладення третього абзацу резолютивної частини рішення суду у наступній редакції: «Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних подану на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю «САН РОСТ» податкові накладні №1 від 29.05.2023; №2 від 27.04.2023; №1 від 22.06.2023; №1 від 31.07.2023; №2 від 29.05.2023; №3 від 30.03.2023; №5 від 28.04.2023; №1 від 27.04.2023; №2 від 22.06.2023; №4 від 29.05.2023; №5 від 22.06.2023; №2 від 26.12.2023; №3 від 27.04.2023; №3 від 31.07.2023; №3 від 22.06.2023; №3 від 29.05.2023; №4 від 28.04.2023; №1 від 26.12.2023 датою їх подання.».

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції про виправлення описки в судовому рішенні, Державна податкова служба України 09.01.2026 звернулася до Другого апеляційного адміністративного суду з метою її оскарження.

Разом з апеляційною скаргою відповідачем до суду було подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування поважності причин пропуску якого скаржник вказав, що копія ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 23.10.2025 у справі №440/7122/24 на адресу скаржника не надходила, що підтверджується долученим скаржником до клопотання скриншотом з СЕД ДПС «Управління документами». За наведених у клопотанні обставин, а також враховуючи факт запровадженого на всій території України правового режиму воєнного стану, скаржник вважає, що підстави пропуску ним строку на апеляційне оскарження є поважними, а строк таким, що підлягає поновленню.

Оцінивши наведені скаржником підстави пропуску строку на апеляційне оскарження, Другий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 24.02.2026 визнав їх неповажними, у зв`язку з чим подану контролюючим органом апеляційну скаргу залишив без руху та запропонував скаржнику в десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали надати до суду обґрунтовану заяву (клопотання) про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших поважних причин пропуску строку, якщо такі є, з доданням до неї (нього) доказів на підтвердження вказаних у заяві (клопотанні) обставин. Окрім того, у зв`язку з невідповідністю апеляційної скарги вимогам статті 296 КАС України, суд апеляційної інстанції запропоновував скаржнику, у визначений в цій же ухвалі суду строк, надати документ про сплату судового збору.

Залишаючи подану скаржником апеляційну скаргу без руху, з-поміж іншого, суд апеляційної інстанції керувався тим, що контролюючий орган у клопотанні про поновлення пропущеного строку не навів поважних причин його пропуску, які могли б бути визнані судом поважними та не надав належних і допустимих доказів на їх підтвердження.

Суд звернув увагу скаржника, що за змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк.

Поряд з цим, оцінивши доводи наведені відповідачем у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, з урахуванням доказів наявних в матеріалах адміністративної справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про безпідставність тверджень скаржника щодо неотримання ним копії ухвали суду першої інстанції, оскільки, як встановив суд, відповідно до наявної в матеріалах справи довідки про доставку електронного листа, оскаржувана ухвала суду від 23.10.2025 (її повний текст) була доставлена за допомогою підсистеми «Електронний суд» до електронного кабінету Державної податкової служби України 23.10.2025 о 17:34год.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість твердження скаржника про наявність достатніх правових підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, оскільки наведені відповідачем у клопотанні твердження, а також доучений до клопотання скриншотом з СЕД ДПС «Управління документами», жодним чином не змінюють факт отримання Державною податковою службою України копії оскаржуваної ухвали в електронному кабінеті підсистеми «Електронний суд» саме 23.10.2025 о 17:34год.

Оцінивши посилання скаржника на обставини запровадження на всій території України правового режиму воєнного стану, суд апеляційної інстанції констатував, що дійсно, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який у подальшому був продовжений відповідними Указами Президента України з затвердженням відповідними Законами України, дія якого триває й до сьогодні.

Згідно з частиною другою статті 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Тобто, органи державної влади продовжують здійснювати свої повноваження після введення воєнного стану.

Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків.

Запровадження воєнного стану є підставою, яка відповідно до частини першої статті 121 КАС України враховується при вирішенні питання щодо поновлення процесуального строку, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такими обставинами.

Питання поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень, у випадку його пропуску з причин пов`язаних із запровадженням воєнного стану в країні, вирішується у кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. При цьому, сам факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень у всіх абсолютно випадках, тим більш, якщо апеляційну скаргу подає суб`єкт владних повноважень і не наводить належного обґрунтування причин, які унеможливили подання апеляційної скарги у більш стислий строк та не надає відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу цього державного органу, що в свою чергу обумовило пропуск строку на подання апеляційної скарги.

Разом з тим, як установив суд апеляційної інстанції, посилаючись на факт запровадження на всій території України правового режиму воєнного стану, як форс-мажорну обставину, яка позбавила учасників справи можливості вільно користуватися своїми процесуальними права, обґрунтованих доводів, які б засвідчували вплив воєнного стану на можливість дотримання Державною податковою службою України вимог статті 296 КАС України та процесуальних строків визначених статтею 295 цього ж Кодексу, скаржником не наведено та не надано доказів.

Таким чином, за результатом розгляду клопотання скаржника про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження спірної в цій справі ухвали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість тверджень контролюючого органу щодо наявності достатніх правових підстав для його поновлення.

Тобто, встановивши факт подання скаржником апеляційної скарги без дотримання вимог статті 296 КАС України, а також поза межами процесуального строку, визначеного законом для апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції, без надання при цьому належних та допустимих доказів неможливості подання апеляційної скарги у встановлений законом строк або інших доказів, які дають підстави для поновлення пропущеного строку звернення з апеляційної скаргою, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення поданої відповідачем апеляційної скарги без руху, з визначенням скаржнику строку для виконання у порядку та в спосіб зазначених вище в ухвалі вимог.

Суд роз`яснив скаржнику наслідки невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Згідно довідки про доставку електронного листа, копію ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2026 про залишення апеляційної скарги без руху скаржник отримав в електронному кабінеті користувача підсистеми «Електронний суд» 24.02.2026 о 20:46год.

На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху Державною податковою службою України до суду апеляційної інстанції було подано клопотання про усунення недоліків разом із платіжною інструкцією про сплату судового збору, а також клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому скаржник повторно зазначив, копія ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 23.10.2025 у справі №440/7122/24 на адресу останнього не надходила. Обґрунтовуючи поважність підстав пропуску строку на апеляційне оскарження контролюючий орган зауважив, що відповідно до повідомлення на сайті Державного підприємства «Інформаційні судові системи» в розділі «Новини» від 06.11.2025 вказано про здійснення масштабної DDoS-атаки на інфраструктуру ДП «Інформаційні судові системи» в період з 21.10.2025 по 31.10.2025, у зв`язку з чим можливі перебої у роботі окремих сервісів підсистеми «Електронний суд». Також скаржник додатково зазначив, що у зв`язку із запровадженим військовим станом в управлінні Державної податкової служби України зменшилась кількість працівників, що значно вплинуло на навантаження окремих працівників.

Другий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 13.03.2026, визнавши наведені скаржником підстави пропуску строку апеляційного оскарження неповажними, відмовив у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України.

Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд дійшов висновку, що правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при постановленні ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження є очевидним, розумні сумніви щодо їх застосування чи тлумачення відсутні.

Відповідно до частини третьої статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження (пункт 4 частини перша статті 299 КАС України).

Враховуючи наведене, за результатами оцінки зазначених, у надісланому на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження підстав, суд може визнати їх поважними та відкрити апеляційне провадження або визнати такі підстави неповажними, у зв`язку з чим відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Як зазначено вище, суд апеляційної інстанції ухвалою від 24.02.2026 визначив скаржнику достатній строк щодо реалізації права та надання, з-поміж іншого, обґрунтованої заяви (клопотання) про поновлення строку апеляційного оскарження із наведенням інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, якщо такі є, з доданням до неї (нього) доказів на підтвердження вказаних у заяві (клопотанні) обставин. Наведені контролюючим органом у клопотанні, надісланому на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, підстави пропуску строку апеляційного оскарження судом визнано неповажними, у зв`язку з чим у відкритті апеляційного провадження було відмовлено, що відповідає правильному застосуванню КАС України.

Зокрема, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, Другий апеляційний адміністративний суд не знайшов поважними причин пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення у цій справі, оскільки жодних доказів, які б спростовували факт отримання Державною податковою службою України оскаржуваної ухвали суду першої інстанції саме 23.10.2025 о 17:34год або належних пояснень, які б обґрунтовували неможливість подання апеляційної скарги з дотриманням визначеного статтею 295 КАС України строку на апеляційне оскарження, скаржник до суду не надав.

Доводи скаржника щодо перебоїв у роботі підсистеми «Електронний суд» у зв`язку із DDoS-атакою на інфраструктуру ДП «Інформаційні судові системи» також не було прийнято судом як підстава для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки наданий скаржником лист ДП «Інформаційні судові системи» лише підтверджує факт можливих тимчасових перебоїв у роботі окремих сервісів підсистеми «Електронний суд» у період з 21.10.2025 по 31.10.2025, однак не свідчить про повну та безперервну неможливість користування зазначеною підсистемою, а також не підтверджує неможливість подання апеляційної скарги протягом усього процесуального строку.

Апеляційну скаргу скаржником до суду подано 09.01.2026, тобто зі спливом майже трьох місяців з моменту ухвалення оскаржуваного судового рішення, що значно виходить за межі періоду можливих технічних збоїв.

Крім того, скаржником не наведено конкретних обставин та не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме у межах його діяльності доступ до підсистеми «Електронний суд» був відсутній або істотно обмежений, зокрема, не надано жодних підтверджень неотримання оскаржуваного судового рішення (у тому числі технічних даних чи скриншотів із відповідної підсистеми).

За таких обставин наведені скаржником доводи мають загальний характер, не підтверджують наявність об`єктивних і непереборних перешкод для своєчасного подання апеляційної скарги та не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Отже, відсутні підстави вважати пропуск строку таким, що відбувся з поважних причин, а наведені скаржником обставини не можуть бути підставою для його поновлення.

Повторно оцінивши посилання скаржника на обставини запровадження на всій території України правового режиму воєнного стану, суд апеляційної інстанції констатував, що дійсно, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який у подальшому був продовжений відповідними Указами Президента України з затвердженням відповідними Законами України, дія якого триває й до сьогодні.

Згідно з частиною другою статті 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Тобто, органи державної влади продовжують здійснювати свої повноваження після введення воєнного стану.

Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків.

Запровадження воєнного стану є підставою, яка відповідно до частини першої статті 121 КАС України враховується при вирішенні питання щодо поновлення процесуального строку, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такими обставинами.

Питання поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень, у випадку його пропуску з причин пов`язаних із запровадженням воєнного стану в країні, вирішується у кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. При цьому, сам факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень у всіх абсолютно випадках, тим більш, якщо апеляційну скаргу подає суб`єкт владних повноважень і не наводить належного обґрунтування причин, які унеможливили подання апеляційної скарги у більш стислий строк та не надає відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу цього державного органу, що в свою чергу обумовило пропуск строку на подання апеляційної скарги.

Разом з тим, як установив суд апеляційної інстанції, посилаючись на факт запровадження на всій території України правового режиму воєнного стану, як форс-мажорну обставину, яка позбавила учасників справи можливості вільно користуватися своїми процесуальними права, обґрунтованих доводів, які б засвідчували вплив воєнного стану на можливість дотримання Державною податковою службою України вимог статті 296 КАС України та процесуальних строків визначених статтею 295 цього ж Кодексу скаржником у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, поданому на виконання вимог ухвали від 24.02.2026 так і не наведено та не надано доказів.

Як висновок, суд зазначив, що у даному випадку, пропуск строку на апеляційне оскарження відбувся з суб`єктивних причин, які повністю залежали від волевиявлення суб`єкта владних повноважень - Державної податкової служби України, оскільки дотримання вимог статті 296 КАС України, покладається на особу, яка звертається з апеляційною скаргою, а звернення з апеляційною скаргою на рішення суду, яке набрало законної сили, без дотримання часових обмежень визначених статтею 295 КАС України, свідчить виключно про намагання скаржника домогтися безпідставного поновлення судом строку на апеляційне оскарження та нівелювати принцип правової визначеності.

Тобто, Другий апеляційний адміністративний суд дійшов висновку, що за відсутності у контролюючого органу інших доказів та обґрунтувань поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, крім тих, яким вже апеляційним адміністративним судом було надано правову оцінку, а також ураховуючи ту обставину, що зазначені скаржником доводи для поновлення строку на апеляційне оскарження не свідчать про наявність обставин, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, підстави наведені скаржником для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції не можуть бути визнані поважними.

За результатом вищезазначеного, суд касаційної інстанції вважає, що Другий апеляційний адміністративний суд, визнавши за результатом оцінки доводів викладених у клопотанні про поновлення строку, надісланого на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження неповажними, дійшов правильного висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної податкової служби України на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 23.10.2025 у справі №440/7122/24.

Доводи касаційної скарги щодо встановлення судом апеляційної інстанції неправомірних обмежень у реалізації контролюючим органом права на апеляційне оскарження судового рішення не спростовують вищенаведених висновків про очевидне правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

При цьому, Верховний Суд вважає за необхідне зазначити, що звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на апеляційне оскарження, реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених положеннями КАС України. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження за поданою у цій справі касаційною скаргою.

Керуючись пунктом 5 частини першої, частини другої статті 333 КАС України, Суд -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної податкової служби України ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 13.03.2026 у справі №440/7122/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «САН РОСТ» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді І.Я. Олендер

І.А. Гончарова

В.П. Юрченко