Справа № 420/1937/25
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2026-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1937/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохімтехнолоджі» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрохімтехнолоджі» (далі - позивач, ТОВ «Агрохімтехнолоджі», Товариство), в інтересах якого діє адвокат Тригуб Андрій Юрійович, звернулося до суду з адміністративним позовом до Одеської митниці (далі відповідач, Митниця), в якому просить:

визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UА500090/2024/000046/1 від 16.12.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500090/2024/000212 від 16.12.2024;

визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UА500090/2024/000047/1 від 16.12.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500090/2024/000213 від 16.12.2024.

Позовні вимоги умотивовані тим, що позивачем при увезенні товару на митну територію України на підтвердження заявленої ним митної вартості було надано повний пакет документів відповідно до переліку, визначеного у частині 2 статті 53 Митного кодексу України, які не містили розбіжностей, що впливали би на правильність визначення митної вартості та навпаки, ці документи містили усі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів і відомості щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари, у тому числі щодо включення до ціни товару вартості упаковки, розміру транспортних витрат, умов поставки товару. Отже, позивач під час митного оформлення товару надав документи, що містять необхідні відомості для визначення його митної вартості за основним методом - за ціною договору, відповідач в оскаржуваному рішенні належним чином не обґрунтував наявності підстав для застосування другорядних методів визначення митної вартості, а тому у Митниці не було підстав для коригування митної вартості та для відмови у митному оформленні товару. З цих підстав позивач просить визнати оскаржене рішення протиправним та скасувати його.

Ухвалою від 27.01.2025 провадження у вказаній справі відкрите, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою від 17.02.2025 відмовлено у задоволенні клопотання Митниці про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою від 19.02.2025 продовжено Товариству строк для подання відповіді на відзив.

Ухвалою від 24.02.2025 повернуто без розгляду клопотання Товариства про поновлення строку для подання відповіді на відзив, а подану представником позивача відповідь на відзив долучено до справи.

Відповідач у відзиві просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що оскаржуване рішення є правомірним, а коригування митної вартості відбулось за наявності на те підстав, оскільки за поданими позивачем митними деклараціями (МД) №24UA99U5 від 16.12.2024, №24UA01U0 від 16.12.2024 під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності та не міститься всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:

- у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо такої складової митної вартості товару, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням 2400 та 300 мішків великих по 1000 кг, а також витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

- у копії митної декларації країни відправлення від 12.11.2024 24BG002002A08962B1 вказані інші умови поставки, одержувач, відмінна від зазначеної в інвойсі вартість вантажу, чому така різниця у вартості вантажу - документів не надано. Ланцюг постачання товару, відомості щодо розміру посередницької винагороди компаній посередників, договори та рахунки з третіми особами до митного оформлення не подавались. Враховуючи, що товар відвантажувався на умовах поставки FOB, а також наявність компаній посередників - відсутнє документальне підтвердження складових митної вартості (витрати на навантаження (вивантаження), НРР, транспортування оцінюваних товарів до порту;

- за змістом коносаменту оплата здійснюється згідно Charter Party, тому коносамент наданий не у повному обсязі, у зв`язку з не наданням договору Charter Party як невід`ємної частини коносаменту. Вказані умови розрахунків за поставлений товар, з урахуванням наявності посередника у вказаній зовнішньоекономічній операції, суперечить світовій практиці та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостей, які унеможливлюють підтвердження заявленої ціни товарів як такої, що базується на дійсній вартості згідно статті VII ГАТТ. Заявлена декларантом митна вартість товарів за рівнем нижчим, ніж рівень митної вартості баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України на ідентичні або подібні (аналогічні) товари, митне оформлення яких вже здійснено одержувачем товару ТОВ «Агрохімтехнолоджі»;

- у наданому до митного оформлення зовнішньоекономічному договорі (контракті) купівлі-продажу товарів від 15.11.2024 № 0063 зазначено ( передоплата 100% банківським переводом на рахунок продавця), але ж жодного підтверджуючого документу не надано;

- митна декларація країни відправлення від 10.12.2024 № 24BG002002A08962B1 містить відомості щодо інших комерційних документів та їх реквізитів, умови поставки вантажу відрізняються від зазначених у гр. 20 ЕМД 24UA01U0;

- експертний висновок ДП «УКРПРОМЗОВНІШЕКСПЕРТИЗА» від 04.12.2024 № 3-1/1590 містить дані аналізу наданих документів, інформаційних видань та аналізу інформації операторів ринку, що не може бути взято до уваги митним органом, оскільки відповідно до п.56 ПКМУ від 10.09.2003 №1440 «Про затвердження Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити додатки з копіями всіх вихідних даних, а також у разі потреби - інші інформаційні джерела, які роз`яснюють і підтверджують припущення та розрахунки. Таким чином у зазначеному висновку відсутнє документальне підтвердження числових значень.

Відповідач вказує, що оскільки в документах, які надані позивачем до митного органу разом з митною декларацією містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до пункту 2 частини 6 статті 54 Митного кодексу України, були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. При цьому, у рішенні про коригування митної вартості наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, також у цьому рішенні про коригування митної вартості визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), у яких міститься інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю.

Позивач у відповіді на відзив вказує, що Митниця не спростувала доводів позивача про те, що надані для митного оформлення документи в дійсності не містили розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, не мали ознаки підробки та містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Відповідач у запереченнях на відповідь послався на те, що твердження позивача про відсутність розбіжностей у наданих документах не відповідають дійсності, а оскаржені рішення та картки-відмови складені посадовими особами митного органу відповідно до чинного законодавства України і в них детально розписані фактичні обставини справи, наведено належні пояснення щодо розбіжностей в наданих ТОВ «Агрохімтехнолоджі» до митного оформлення документах, наведено повну інформацію щодо джерел, які використовувалися при визначені митної вартості оцінюваних товарів, отриману за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), АСМО «Інспектор», та також обґрунтовано позицію митного органу посилаючись на відповідні норми митного законодавства України.

Враховуючи, що учасниками справи подані необхідні для розгляду справи заяви по суті спору та докази, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення.

Рішення ухвалюється судом в межах строку розгляду справи з урахуванням строку перебування судді у щорічній основній відпустці та на лікарняному, а також з урахуванням періодів тривалої відсутності електроенергії в будівлі суду внаслідок ракетних обстрілів збройними угрупуваннями російської федерації та тривалості повітряних тривог, оголошених в м. Одесі.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини, суд приходить до таких висновків.

Як встановлено судом, між ТОВ «Агрохімтехнолоджі» як покупцем та Nortop Trading Ltd, Мальта як продавцем укладено договір (контракт) від 27.09.2024 № 0052, за яким придбав товар добриво мінеральне з вмістом 2-х поживних речовин - азот, фосфор NP 20:20+13S y біг-бегах по 1000 кг у кількості 4000 тон за ціною 433,00 ЄВРО за метричну тонну на умовах FCA склад Агрополіхім, Девня, Болгарія.

Згідно із додатками № 2 від 30.10.2024 та № 4 від 27.11.2024 до договору № 0052 від 27.09.2024, ціна товару становитиме 423,00 ЄВРО за метричну тонну на умовах FCA склад Агрополіхім, Девня, Болгарія; товар буде поставлено наступним чином: 2400 метричних тон за ціною 445,81 ЄВРО за 1 тонну на умовах CFR Чорноморськ, Україна; 1600 метричних тон за ціною 423,00 ЄВРО за 1 тонну на умовах FCA склад Агрополіхім, Девня, Болгарія.

На виконання умов договору від 27.09.2024 № 0052 продавцем надано позивачу інвойс № 0625/2024/NE від 10.12.2024 на товар - добриво мінеральне з вмістом 2-х поживних речовин - азот, фосфор NP 20:20+13S y біг-бегах по 1000 кг у кількості 2400 тон за ціною 445,81 ЄВРО за метричну тонну на умовах CFR Чорноморськ, всього на загальну суму 1 069 944,00 ЄВРО.

Крім того, між ТОВ «Агрохімтехнолоджі» як покупцем та Nortop Trading Ltd, Мальта як продавцем укладено договір (контракт) від 15.11.2024 №0063, за умовами якого позивач придбав товар добриво мінеральне NPK 15:15:15+10S в біг-бегах по 1000 кг у кількості 3000 метричних тон за ціною 453,00 ЄВРО за метричну тонну на умовах FCA склад Агрополіхім, Девня, Болгарія.

Згідно із Додатком № 1 від 27.11.2024 до договору від 15.11.2024 №0063 товар у кількості 3000 метричних тон мав доставлятись наступним чином: 300 метричних тон за ціною 475,81 ЄВРО за 1 тонну на умовах CFR Чорноморськ, Україна; 2700 метричних тон за ціною 453,00 ЄВРО за 1 тонну на умовах FCA склад Агрополіхім, Девня, Болгарія.

На виконання умов договору від 15.11.2024 №0063 продавцем надано позивачу інвойс 0626/2024/NE від 10.12.2024 на товар добриво мінеральне NPK 15:15:15+10S в біг-бегах по 1000 кг у кількості 300 метричних тон за ціною 475,81 ЄВРО за метричну тонну на умовах CFR Чорноморськ, всього на загальну суму 142 743,00 ЄВРО.

Продавцем на виконання умов вищевказаних договорів 15.12.2024 морським сполученням поставлено товар.

Транспортування товару від порту Варна Західна (Болгарія) до порту Чорноморськ здійснювалось судном «DALIA» на замовлення (фрахт) Nortop Trading Ltd (Мальта).

З метою митного оформлення придбаного товару та його вільного випуску в обіг на території України декларантом позивача ТОВ «МИТНО-БРОКЕРСЬКА ГРУПА» подано митному органу митну декларацію №24UA99U5 від 16.12.2024, відповідно до якої за умовами поставки CFR Чорноморськ на митну територію України надійшов товар Добриво мінеральне з вмістом 2-х поживних речовин-азот, фосфор NP 20:20+13S.

Ціна товару визначена позивачем за ціною договору в розмірі 46 796 461,70 грн, а митна вартість товару в розмірі 46 895 729,95 грн. До складу митної вартості позивачем включені витрати на страхування товару в розмірі 99 268,25 грн.

До митної декларації додані такі документи:

Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів №0052 від 27.09.2024;

Додаткова угода №1 від 10.10.2024 до зовнішньоекономічного договору (контракту);

Додаткова угода №2 від 30.10.2024 до зовнішньоекономічного договору (контракту);

Додаткова угода №3 від 15.11.2024 до зовнішньоекономічного договору (контракту);

Додаткова угода №4 від 27.11.2024 до зовнішньоекономічного договору (контракту);

Договір про надання послуг митного брокера №1/23/23.05 від 23.05.2018;

Додаткова угода №9 від 30.12.2022 до договору про надання послуг митного брокера №1/23/23.05 від 23.05.2018;

Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №0625/2024/NE від 10.12.2024;

Сертифікат якості (Certificate of quality) №2051-1/29.11.2024 від 29.11.2024;

Пакувальний лист (Packing list) б/н від 10.12.2024;

Рахунок-проформа (Proforma invoice) №114-30102024 від 30.10.2024;

Коносамент (Bill of lading) №1 від 10.12.2024;

Вантажна вiдомiсть (Cargo Manifest) б/н від 10.12.2024;

Інвойс № від 10.12.2024;

Платіжний документ, що підтверджує вартість товару №392 18.11.2024;

Платіжний документ, що підтверджує вартість товару №397 від 20.11.2024;

Платіжний документ, що підтверджує вартість товару №401 від 22.11.2024;

Платіжний документ, що підтверджує вартість товару №409 від 29.11.2024;

Платіжний документ, що підтверджує вартість товару №413 від 02.12.2024;

Платіжний документ, що підтверджує вартість товару №414 від 03.12.2024;

Банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг №4943 від 11.12.2024;

Документ, що підтверджує вартість страхування №-10-00/ 4 від 10.12.2024;

Сертифікат про страхування № 4 від 10.12.2024;

Заява декларанта або уповноваженої ним особи, в вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що агрохімікати та пестициди не підлягають державній реєстрації в Україні від 16.12.2024;

Декларація-інвойс, складена уповноваженим (схваленим) експортером № від 10.12.2024;

Засвідчена декларація про походження товару №10-0086 від 29.08.2024;

Копія митної декларації країни відправлення №24BG002002A08962B1 від 10.12.2024.

Одеською митницею 16.12.2024 повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);4) виписку з бухгалтерської документації;5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 7) калькуляцію витрат; 8) комерційний документи (інвойс) між нерезидентами.

У відповідь позивач листом №16-12/24-02 від 16.12.2024 повідомив Митницю, що разом із митною декларацією подані документи, які містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари, у зв`язку з чим просив здійснювати митне оформлення на підставі наданих документів без врахування терміну 10 (десяти) календарних днів передбачених статтею 53 Митного кодексу України.

Надалі відповідач прийняв оскаржене у цій справі рішення про коригування митної вартості товарів № UA500090/2024/000046/1 від 16.12.2024, у пункті 33 якого дослівно зазначено таке:

«… Керуючись положеннями ч.5 ст. 54 МКУ митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документу чи розрахунку поданих для цілей визначення митної вартості товару. Відповідно до ст.54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. Відповідно до Угоди про застосування ст. VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994р. за мит. органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (ст.17 та дод. III, параграф 6 Угоди). Відповідно до ч.2 та ч.10 ст.58 МКУ та у відповідності з п.2 ч.2 ст.52 МКУ, декларант зобов`язаний подавати мит. органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Однією з форм мит. контролю відповідно до ч.1 ст.336 МКУ, є перевірка документів та відомостей, необхідних для митного контролю, які відповідно до ст.335 МКУ надаються під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України. У відповідності до ст.337 МКУ, при проведенні перевірки документів за ЕМД від 16.12.2024 № 24UA99U5 які надані у підтвердження заявленої мит. варт. товарів, виявлено наступне: 1) Відповідно до пп. в) п.2 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.. Проте, у наданих до митного оформлення документах ( інвойсі, ) відсутні дані щодо включення даної складової митної вартості 2400 мішків великих по 1000 кг. до ціни товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару. 2) У копії митної декларації країни відправлення від 12.11.2024 24BG002002A08962B1 вказані: інші умови поставки; інший одержувач, вартість вантажу зазначена у експортній декларації країни відправлення відрізняється від вартості зазначеній у інвойсі, що наданий до митного оформлення, чому така різниця у вартості вантажу - документів не надано. Ланцюг постачання товару, відомості щодо розміру посередницької винагороди компаній посередників, договори та рахунки з третіми особами до митного оформлення не подавались. Враховуючи, що товар відвантажувався на умовах поставки FOB, а також наявність компаній посередників - відсутнє документальне підтвердження складових митної вартості (витрати на навантаження (вивантаження), НРР, транспортування оцінюваних товарів до порту. 3) У коносаменті зазначено, що оплата здійснюється згідно Charter Party. Таким чином, коносамент наданий не у повному обсязі, у зв`язку з не наданням договору Charter Party як невід`ємної частини коносаменту. Вказані умови розрахунків за поставлений товар, з урахуванням наявності посередника у вказаній зовнішньоекономічній операції, суперечить світовій практиці та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостей, які унеможливлюють підтвердження заявленої ціни товарів як такої, що базується на дійсній вартості згідно статті VII ГАТТ. Заявлена декларантом митна вартість товарів за рівнем нижчим, ніж рівень митної вартості баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України на ідентичні або подібні (аналогічні) товари, митне оформлення яких вже здійснено одержувачем товару ТОВ «Агрохімтехнолоджі» (). Враховуючи вищезазначене, відповідно до частини 2-3 статті 53-54 МКУ зобов`язуємо протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);4) виписку з бухгалтерської документації;5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 7) калькуляцію витрат; 8) комерційний документи (інвойс) між нерезидентами. У відповідності до частини 6 статті 53 МКУ декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару …».

У зв`язку з коригуванням митної вартості товарів відповідач видав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 16.12.2024 № UA500090/2024/000212.

Також задля митного оформлення придбаного товару та його вільного випуску в обіг на території України декларантом позивача ТОВ «МИТНО-БРОКЕРСЬКА ГРУПА» подано митному органу митну декларацію №24UA01U0 від 16.12.2024, відповідно до якої за умовами поставки CFR Чорноморськ на митну територію України надійшов товар - добриво мінеральне NPK 15:15:15+10S.

Ціна товару визначена позивачем за ціною договору в розмірі 6 243 193,41 грн, а митна вартість товару в розмірі 6 255 601,82 грн. До складу митної вартості позивачем включені витрати на страхування товару в розмірі 12 408,41 грн.

До митної декларації були додані такі документи:

Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів №0063 від 15.11.2024;

Додаткова угода №1 від 27.11.2024 до зовнішньоекономічного договору (контракту);

Договір про надання послуг митного брокера №1/23/23.05 від 23.05.2018;

Додаткова угода №9 від 30.12.2022 до договору про надання послуг митного брокера;

Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №0626/2024/NE від 10.12.2024;

Сертифікат якості (Certificate of quality) №1469-9/29.11.2024 від 29.11.2024;

Пакувальний лист (Packing list) б/н від 10.12.2024;

Коносамент (Bill of lading) №2 від 10.12.2024;

Вантажна вiдомiсть (Cargo Manifest) б/н від 10.12.2024;

Інвойс № від 10.12.2024;

Банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг №4943 від 11.12.2024;

Документ, що підтверджує вартість страхування №-10-00/4 від 10.12.2024;

Сертифікат про страхування № 4 від 10.12.2024;

Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією №3-1/1590 від 04.12.2024;

Заява декларанта або уповноваженої ним особи, в вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що агрохімікати та пестициди не підлягають державній реєстрації в Україні від 16.12.2024;

Декларація-інвойс, складена уповноваженим (схваленим) експортером № від 10.12.2024;

Засвідчена декларація про походження товару №10-0093 від 29.08.2024;

Копія митної декларації країни відправлення №24BG002002A08962B1 від 10.12.2024.

Одеською митницею 16.12.2024 повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості.

У відповідь позивач листом №16-12/24-01 від 16.12.2024 повідомив Митницю, що разом із митною декларацією подані документи, які містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари, у зв`язку з чим просив здійснювати митне оформлення на підставі наданих документів без врахування терміну 10 (десяти) календарних днів передбачених статтею 53 Митного кодексу України.

Надалі відповідач прийняв оскаржене у цій справі рішення про коригування митної вартості товарів № UA500090/2024/000047/1 від 16.12.2024, у пункті 33 якого дослівно зазначено таке:

«… Відповідно до Розділу III. «Митна вартість товарів та методи її визначення», глави 9, статті 52-64 Митного кодексу України, затвердженого Законом України від 13.03.12 № 4495-І, до митного оформлення для підтвердження митної вартості товарів, що була визначена декларантом за основним методом визначення митної вартості були подані наступні документи: сертифікат якості від 29.11.2024 № 1469-9/29.11.2024, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 15.11.2024 № 0063, рахунок-фактура (інвойс) від 10.12.2024 № 0626/2024/NE, коносамент від 10.12.2024 № 2, митна декларація країни відправлення від 10.12.2024 № 24BG002002A0896281, Експертний висновок ДП «УКРПРОМЗОВНІШЕКСПЕРТИЗА» від 04.12.2024 № 3-1/1590 та інші. Відповідно до частини першої ст. 337 Митного кодексу України (далі - МКУ) перевірка документів та відомостей, які подаються митному органу під час переміщення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення форматологічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені МКУ. Згідно частини п`ятої ст. 54 МКУ Митні органи України мають право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документу чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості товарів. Згідно частини другої ст. 52 МКУ декларант зобов`язаний подавати у митні органи України достовірні відомості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Проте у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, зокрема: 1) відповідно до частини 10 статті 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, тощо) відсутні дані щодо таких витрат та їх фактичного розміру, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару. 2) Відповідно до пп. в) п.2 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.. Проте, у наданих до митного оформлення документах (інвойсі,) відсутні дані щодо включення даної складової митної вартості 300 мішків великих по 1000 кг.до ціни товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару. 3) У наданому до митного оформлення зовнішньоекономічному договорі (контракті) купівлі-продажу товарів від 15.11.2024 № 0063 зазначено (передоплата 100% банківським переводом на рахунок продавця), але ж жодного підтверджуючого документу не надано; 4), митна декларація країни відправлення від 10.12.2024 № 24BG002002A0896281 містить відомості щодо інших комерційних документів та їх реквізитів, умови поставки вантажу відрізняються від зазначених у гр. 20 ЕМД 24UA0100. 5) Експертний висновок ДП «УКРПРОМЗОВНІШЕКСПЕРТИЗА» від 04.12.2024 № 3-1/1590 містить дані аналізу наданих документів, інформаційних видань та аналізу інформації операторів ринку, що не може бути взято до уваги митним органом, оскільки відповідно до п.56 ПКМУ від 10.09.2003 №1440 «Про затвердження Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити додатки з копіями всіх вихідних даних, а також у разі потреби інші інформаційні джерела, які роз`яснюють і підтверджують припущення та розрахунки. Таким чином у зазначеному висновку відсутнє документальне підтвердження числових значень; 6) У коносаменті зазначено, що оплата здійснюється згідно Charter Party. Таким чином, коносамент наданий не у повному обсязі, у зв`язку з не наданням договору Charter Party як невід`ємної частини коносаменту. Вказані умови розрахунків за поставлений товар, з урахуванням наявності посередника у вказаній зовнішньоекономічній операції, суперечить світовій практиці та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостей, які унеможливлюють підтвердження заявленої ціни товарів як такої, що базується на дійсній вартості згідно статті VII ГАТТ. Заявлена декларантом митна вартість товарів за рівнем нижчим, ніж рівень митної вартості баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України на ідентичні або подібні (аналогічні) товари, митне оформлення яких вже здійснено одержувачем товару ТОВ «Агрохімтехнолоджі» (). Враховуючи вищезазначене, відповідно до частини 2-3 статті 53-54 МКУ зобов`язуємо протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними. договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 7) калькуляцію витрат; 8) комерційний документи (інвойс) між нерезидентами. У відповідності до частини 6 статті 53 МКУ декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. Враховуючи вищезазначене, відповідно до частини 3 статті 53 МКУ зобов`язуємо протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару. У відповідності до частини 6 статті 53 МКУ декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. …».

У зв`язку з коригуванням митної вартості товарів відповідач видав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 16.12.2024 № UA500090/2024/000213.

Не погоджуючись з такими рішеннями митного органу, позивач звернувся до суду із даним позовом.

При вирішенні цього спору суд виходить з такого.

Правовідносини щодо організації та здійснення митної справи в Україні, економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України врегульовані положеннями Митного кодексу України (далі також - МК України).

Згідно із частиною першою статті 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами з першої по п`яту статті 51 Митного кодексу України установлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу. Визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України у митних режимах, відмінних від митного режиму імпорту, здійснюється згідно з положеннями статей 65, 66 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (ч.2 ст. 51 МК України).

Як визначено частиною першою статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою статті 53 Митного кодексу України установлено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з частиною третьою статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини четвертої статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.ч. 5, 6 ст.53 МК України).

Частинами першою, другою, третьою та четвертою статті 54 Митного кодексу України установлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний:

1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування.

Частиною шостою статті 54 Митного кодексу України установлено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно із статтею 256 Митного кодексу України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження. Рішення про відмову у митному оформленні приймається в межах строку, відведеного статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення. Неприйняття такого рішення протягом зазначеного строку є бездіяльністю, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому главою 4 цього Кодексу.

Коригування митної вартості товарів унормовується статтею 55 Митного кодексу України, відповідно до частин 1, 2, 4, 5, 6 якої рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

Під час митного оформлення при прийнятті митним органом письмового рішення про коригування митної вартості товарів декларант або уповноважена ним особа може здійснити коригування заявленої митної вартості у строк, встановлений частиною другою статті 263 цього Кодексу. Декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України, якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

Згідно з приписами частин першої восьмої статті 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод (за ціною договору), але обов`язок довести задекларовану митну вартість товару лежить на декларанті. Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Водночас, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 07 травня 2020 у справі №826/10527/17, у постанові від 09 червня 2020 року у справі №1.380.2019.002044 та інших.

Згідно із частинами першою, другою та четвертою статті 64 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

У разі якщо ця стаття застосовується митним органом, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово поінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.

Митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі: 1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України; 2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей; 3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера; 4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу; 5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн; 6) мінімальної митної вартості; 7) довільної чи фіктивної вартості (частина третя статті 64 МК України).

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України, митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях (постанови від 19 лютого 2019 року у справі № 804/1316/16, від 12 березня 2019 року у справі № 826/2313/16, від 27 березня 2020 року у справі № 540/2605/18, від 06 травня 2020 року у справі № 140/1713/19, від 25 листопада 2020 року у справі № 1.380.2019.001657, від 15 квітня 2021 року у справі № 804/14964/15, від 20 листопада 2025 року у справі № 280/7653/23) звертав увагу на те, що обов`язок довести задекларовану митну вартість товару лежить на декларанті. Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 Митного кодексу України. Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковим, оскільки саме з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти подальших дій, спрямованих на визначення дійсної митної вартості товарів.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Необхідність витребовування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Водночас повноваження контролюючого органу витребовувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Не надання декларантом витребовуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації.

Неподання декларантом документів, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 Митного кодексу України, не тягне для нього безумовних негативних правових наслідків. Неподання таких документів може тягнути за собою відмову в митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, відповідно, коригування митної вартості товарів лише в тому разі, коли у митниці будуть обґрунтовані підстави вважати, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість (постанова Верховного Суду від 20 березня 2020 року у справі № 480/4423/18, від 20 листопада 2025 року у справі № 280/7653/23).

Отже, у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.

В свою чергу, ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Отже, як зазначено вище, з метою підтвердження заявленої митної вартості товарів позивач подав до відповідача повний пакет документів для підтвердження визначеної ним митної вартості, передбачений статтею 53 Митного кодексу України.

Відповідач в оскаржуваному рішенні зазначив, що подані документи містять розбіжності, оскільки в них зазначені помилкові або недостовірні відомості, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та потребують уточнення, проте позивач не спростував наявні розбіжності у документах.

З цього приводу суд зазначає таке.

Відповідач вказав, що у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо такої складової митної вартості товару, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням 2400 та 300 мішків великих по 1000 кг, а також витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

Однак згідно з положеннями підпунктів «б», «в» пункту 1 та пункту 6 частини десятої статті 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, додається: вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Визначальним є те, що вказані витрати додаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, виключно у тому випадку, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Тобто у разі включення до ціни товару зазначених витрат, то їх вартість не додається при розрахунку митної вартості товару.

Як видно із змісту контрактів від 27.09.2024 № 0052, №0063 від 15.11.2024, інвойсів та пакувальних листів, товар поставляється в пакуванні - біг-бегах по 1000 кг.

Відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України у разі поставки товару у зворотній тарі у графі митної декларації 37. «Процедура митної декларації» має бути зазначено ZZ32.

У вказаній графі митних декларацій позивачем зазначено ZZ00 (тара не зворотна та її вартість входить у ціну товару).

Наведене вказує на відсутність особливостей переміщення товару, визначених згаданим Класифікатором. При цьому, жодних спеціальних умов щодо пакування товару документами, наданими позивачем, не передбачалось.

Таким чином, вартість упакування та маркування включена вже у вартість товару, а відтак пакування не оплачувалося покупцем окремо від ціни товару, з огляду на що посилання відповідача на відсутність у поданих позивачем до митного оформлення документах будь-якої інформації щодо включення/не включення вартості упаковки (пакування) до складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів є безпідставними.

З цього приводу Верховним Судом сформовані сталі правові висновки, зокрема, у постановах Верховного Суду від 17.01.2023 (справа №160/7901/18), від 05.12.2024 (справа №380/19286/23), від 26.06.2025 (№380/1110/24) та багатьох інших, які враховані судом при розгляді цієї справи.

Крім того, поставка товару відбувалась на умовах CFR Чорноморськ, Україна.

Відповідно до правил як Інкотермс 2010, так і Інкотермс 2020 умова постачання Cost & Freight (CFR) «Вартість та фрахт» означає, що продавець зобов`язаний сплатити витрати та фрахт, необхідні для поставки товару в зазначений порт, однак ризик втрати чи ушкодження товару, а також ризик будь-якого збільшення витрат, що виникають після переходу товаром борту судна, переходить з продавця на покупця в момент переходу товару крізь поручні судна у порту відвантаження. За умовами CFR на продавця лягає відповідальність з очищення товару від стягнень для його вивозу. Ціна CFR (CFR price) означає, що контрактна ціна за товар включає суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортного мита та інших зборів, а також вартості доставки (фрахту) до порту призначення, без розвантаження в порту. На продавця покладений обов`язок з пакування, маркування вантажу; відшкодування витрат на перевезення до порту призначення; оформлення договору на перевезення (інвойс) та супровідних документів; вивезення в порт та виконання завантаження на борт судна; оплата оформлення експорту; фрахт та оплата корабля для перевезення; виконання розмитнення експорту, отримання ліцензій, сплата мит.

Тобто, перелічені витрати включаються до ціни товару.

Таким чином, відповідно до умов вказаного Контракту вартість упакування та маркування включена вже у вартість товару, а відтак пакування не оплачувалося покупцем окремо від ціни товару, з огляду на що посилання відповідача на відсутність у поданих позивачем до митного оформлення документах будь-якої інформації щодо включення/не включення вартості упаковки (пакування) до складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів є безпідставними.

Таким чином, є помилковим висновок відповідача про те, що відсутність у поданих документах інформації про розмір витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів унеможливлює перевірку правильності визначення митної вартості самого товару.

Посилання при цьому у рішенні від 16.12.2024 №UA500090/2024/000046/1 на те, що товар відвантажувався на умовах поставки FOB і наявні компанії посередники, як на підставу для висновку про відсутність документального підтвердження розміру складових митної вартості у вигляді витрат на навантаження (вивантаження), НРР, транспортування оцінюваних товарів до порту, не відповідають дійсним обставинам учинення позивачем господарської операції з придбання та увезення на митну територію України товару.

Так, на умовах FOB Варна Захід (Болгарія) товари були придбані Компанією Nortop Trading Ltd у виробника - Agropolychim AD (Болгарія), з приводу чого позивачем відповідачу були надані всі необхідні документи, у тому числі договори купівлі-продажу, інвойси, митні декларації країни відправлення.

Натомість позивач цей товар придбав у Компанії Nortop Trading Ltd на умовах поставки CFR Чорноморськ, Україна, а транспортувався товар саме з порту Варна Захід (Болгарія).

Тобто, різні умови доставки вантажу (FOB та CFR) стосувалися різних послідовних етапів його транспортування, а саме: - після завантаження вантажу на борт теплоходу «DALIA» в порту Варна Захід було завершене виконання умов поставки FOB від виробника товару Agropolychim AD (Болгарія) до Nortop Trading Ltd (Мальта), за результатом чого остання набула право власності на товар; - після цього, сплативши вартість перевезення вантажу (фрахту) з порту Варна Захід до порту Чорноморськ було завершене виконання умов поставки CFR від Nortop Trading Ltd (Мальта) до ТОВ «Агрохімтехнолоджі», за результатом чого позивач набув право власності на товар.

З огляду на викладене, відсутні стверджувані відповідачем розбіжності (відмінності) в умовах поставки, одержувачах, різниці у вартості вантажу, реквізитах документів.

Твердження митного органу про відсутність відомостей про ланцюг постачання товару спростовується наданими для митного оформлення документами.

Відповідач також вказав, що згідно із коносаментом оплата здійснюється згідно Charter Party, а отже коносамент наданий не у повному обсязі, у зв`язку з не наданням договору Charter Party як невід`ємної частини коносаменту.

Водночас, судом вже вказувалось, що поставка товару відбувалась на умовах CFR Чорноморськ, Україна, а відтак витрати на транспортування товару вже включені до ціни товару, тому відсутність договору Charter Party не може вплинути на митну вартість товару.

Висновки відповідача в оскаржуваних рішеннях про те, що «умови розрахунків за поставлений товар, з урахуванням наявності посередника у вказаній зовнішньоекономічній операції, суперечить світовій практиці та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостей, які унеможливлюють підтвердження заявленої ціни товарів як такої, що базується на дійсній вартості згідно статті VII ГАТТ» не підтверджені жодним доказом і не містять обґрунтувань.

Щодо висновку відповідача про те, що «у наданому до митного оформлення зовнішньоекономічному договорі (контракті) купівлі-продажу товарів від 15.11.2024 № 0063 зазначено ( передоплата 100% банківським переводом на рахунок продавця), але ж жодного підтверджуючого документу не надано» суд вказує на те, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються та не можуть у зв`язку із цим бути підставою для відмови у визнанні митної вартості. Згідно з частиною сьомою статті 58 Митного кодексу України платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно).

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 22.12.2020 у справі № 1.380.2019.001438 та у постанові від 05.08.2021 у справі № 1.380.2019.003193.

Стосовно посилань Митниці на те, що в експертному висновку ДП «УКРПРОМЗОВНІШЕКСПЕРТИЗА» від 04.12.2024 № 3-1/1590 про вартісні характеристики товарів відсутнє документальне підтвердження числових значень митної вартості товарів, слід відзначити, що експертний висновок не є тим визначеним частиною другою статті 53 Митного кодексу України документом, безпосередньо на підставі якого встановлюють числові значення складових митної вартості, оскільки експертний висновок носить консультаційний характер та по своїй суті є результатом практичної діяльності фахівця оцінювача щодо визначення вартості об`єкта оцінювання, а тому такий висновок може вказувати лише на можливу достовірність контрактної вартості товару, з урахуванням того, що розбіжностей з іншими документами, наданими при розмитненні, висновки експерта не містять.

З урахуванням викладеного суд уважає, що сумніви митного органу у достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв`язку з тим, що подані документи мають розбіжності і декларантом надані не всі документи, - є необґрунтованими. Крім того, будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, a інших обставин, які б впливали на ціну задекларованої позивачем митної вартості товару судом не встановлено.

Поряд з цим, митний орган фактично залишив поза увагою документи та пояснення, надані декларантом для митного оформлення товару. При цьому надані митному органу документи є належними та в повній мірі відповідають вимогам МК України до документів, які підтверджують митну вартість товарів, однак останні не тільки не спростовані митним органом, але й взагалі залишені без уваги.

Також слід зауважити, що як вбачається з матеріалів справи та спірного рішення, ще однією підставою для коригування відповідачем митної вартості товарів послугувала інформація з цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби щодо митного оформлення ідентичних товарів з вищим рівнем митної вартості.

Однак, формально нижчий рівень митної вартості імпортованих позивачем товарів від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товарів і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товарів за першим методом визначення їх митної вартості.

У постанові від 25.02.2020 року (справа №260/718/19) Верховний Суд дійшов висновку, що спрацювання системи управління ризиками АСАУР, є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками. Верховний Суд у цій справі зауважив, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС Держмитслужби України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС Держмитслужби України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню. Крім того, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митної декларації, яка взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Отже, відомості з інформаційних систем фіскальних органів не можуть слугувати беззаперечним джерелом інформації про митну вартість конкретного товару.

При цьому, різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Таку правову позицію виклав Верховний Суд у постанові від 19.02.2019 року (справа №805/2713/16-а).

Крім того, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 55 Митного кодексу України, митний орган за відповідних умов має право здійснювати коригування митної вартості товару, заявленої декларантом. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті.

При цьому, у випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 МК України) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598).

Суд зазначає, що в силу частини другої статті 55 Митного кодексу України та вимог наказу Міністерства фінансів України №598 від 24 травня 2012 року «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору» - рішення про коригування митної вартості товару повинно містити обґрунтування причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, а також обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Отже, з системного аналізу наведених приписів слідує, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей, визначених частиною 2 статті 55 Митного кодексу України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за таким другорядним методом, як резервний метод, а також докладну інформацію щодо зроблених коригувань, яка використовувалась митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 МК України) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Зазначення в рішенні лише формальних посилань на неможливість перевірки задекларованої митної вартості суперечить наведеним вимогам законодавства.

В цьому аспекті суд зазначає, що у спірних рішеннях взагалі не наведено жодних обґрунтувань розрахунку скоригованої митної вартості. Відповідач, приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованих позивачем товарів за другорядним методом (резервний), митний орган не вказав, яким чином митна вартість товару була визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, що є грубим порушенням вимог Митного кодексу України.

Верховним Судом у постановах від 21.12.2018 (справа №815/1670/17), від 19.09.2022 (справа № 1.380.2019.004890), від 19.03.2025 (справа № 1.380.2019.001584) від 15.02.2024 (справа № 640/29559/20) викладено правову позицію про те, що відсутність у спірних рішеннях обґрунтування розрахунку скоригованої митної вартості є самостійною та вичерпною підставою для їх скасування.

Належних аргументів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведених декларантом розрахунків митної вартості товару за ціною договору, відповідачем у рішенні про коригування митної вартості ввезених товарів не наведено.

На підставі викладеного, суд вважає що у відповідача були відсутні достатні та обґрунтовані підстави для коригування митної вартості товарів, поданих позивачем для митного оформлення, оскільки відповідачем не підтверджено належними доводами та доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар.

Отже, вказані позивачем при декларуванні товару відомості та подані документи не ставлять під сумнів числові значення складових митної вартості, зазначених позивачем у митній декларації, та не свідчать, що у документах декларанта є розбіжності, які не дозволяють встановити вартість товару за основним методом.

Висновки відповідача про заниження позивачем митної вартості товару та надання митному органу недостовірних даних не підтверджуються наявними матеріалами справи, а виявлені невідповідності у поданих позивачем документах не впливають на ціну товару.

Суб`єктом владних повноважень не доведено, що подані декларантом документи для визначення митної вартості товару свідчать, що митна вартість товару занижена, як і не доведено неможливість визначення митної вартості за ціною договору, та необхідність застосування додаткового методу визначення митної вартості товару.

Митний орган у рішеннях про коригування митної вартості не вказав, яким чином митна вартість товару була визначена саме в такому розмірі та які складові вплинули на формування саме такої вартості, що є порушенням приписів Митного кодексу України та є безумовною підставою для їх скасування.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що оскаржувані рішення, прийняті Одеською митницею, є необґрунтованими, а відтак позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється за правилами статей 139, 143 КАС України та з урахуванням понесених позивачем витрат із сплати судового збору в сумі 15 571,92 грн згідно із платіжним документом №62 від 13.01.2025.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохімтехнолоджі» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати прийняте Одеською митницею рішення про коригування митної вартості товарів №UА500090/2024/000046/1 від 16.12.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500090/2024/000212 від 16.12.2024.

Визнати протиправним та скасувати прийняте Одеською митницею рішення про коригування митної вартості товарів №UА500090/2024/000047/1 від 16.12.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500090/2024/000213 від 16.12.2024.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (вул. Івана та Юрія Лип, буд.21 А, м. Одеса, 65078, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохімтехнолоджі» (03022, місто Київ, вул. Козацька, будинок 120/4, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 15 571 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот сімдесят одна) грн 92 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.С. Пекний