Справа № 640/8482/21
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2026-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року м. ПолтаваСправа № 640/8482/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №640/8482/21 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Зон" до Київської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови,

В С Т А Н О В И В:

29.03.2021 адвокат Дайнеко Ігор Анатолійович, здійснюючи на підставі ордера (серія СВ №1012129 від 29.03.2021) представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Зон" (надалі - ТОВ "Трейд Зон", Товариство), звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Київської митниці Державної митної служби України, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 28.09.2020 №UA100050/2020/000042/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 29.08.2020 №UA100050/2020/00225.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.03.2021 справу розподілено до провадження судді Добрянської Я.І.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.03.2021 позовну заяву було залишено без руху.

Після усунення позивачем недоліків, ухвалою судді Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.10.2021 відкрито провадження в адміністративній справі із призначенням її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

22.12.2021 до суду надійшов відзив на адміністративний позов (а.с. 37-102).

У зв`язку з прийняттям Закону України від 13.12.2022 №2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" та на виконання його приписів наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, пунктом 14 якого передбачено, що визначення суду для розгляду конкретних судових справ, у тому числі поєднаних судових справ, здійснюється в базі даних шляхом пакетного автоматизованого розподілу судових справ.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 справу №640/8482/21 прийнято до провадження та призначено її до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження). Розпочато розгляд справи по суті спочатку. Цією ж ухвалою здійснено заміну відповідача в особі Київської митниці Держмитслужби на її правонаступника в особі Київської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (надалі - Київська митниця).

Мотиви заявленого позову зводяться до обставин незгоди позивача з рішенням про коригування вартості імпортованого ним з Китаю товару (душові кабіни), оскільки до митного оформлення був наданий достатній пакет документів на підтвердження кількісних і вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності його митної вартості, заявленої позивачем за першим методом. Натомість, митний орган безпідставно здійснив коригування митної вартості та застосував другорядний метод визначення митної вартості товару "г" резервний, незважаючи на те, що в наданих позивачем документах були відсутні розбіжності, що стосуються числового значення митної вартості або методу її визначення, документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості. Митний орган в оскаржуваному рішенні не навів належного обґрунтування неможливості визначення митної вартості з наданих документів та/або сумнів щодо їх достовірності, та не сформулював належним чином вимогу про надання додаткових документів із зазначенням обставин та показників, які необхідно підтвердити додатковими документами. Твердження про незабезпечення перекладу документів згідно зі ст. 254 МК України позивач вважає безпідставними, оскільки за змістом даної норми переклад забезпечується декларантом лише за умови надходження такої вимоги від митного органу та за умови, що з поданого іноземного документу неможливо встановити показники, необхідні для встановлення митної вартості. Твердження відповідача про неможливість використання для підтвердження митної вартості висновку експерта від 25.09.2020 №Б/Н у зв`язку з його неповнотою та відсутністю джерел інформації, які використовувались для його складання, позивач також вважає необґрунтованими, оскільки до повноважень митного органу не входить право перевірки правильності складання висновку експертом та достовірності інформації, викладеної у ньому. Зауваження щодо розбіжностей у поданих документах, де довідка про транспортні витрати від 24.09.2020 №24-09/8 видана ТОВ "Дайрект Лайн", тоді як надана СМР у графі "перевізник" містить відомості щодо іншого перевізника - ТОВ "Домінор", залишились без належного обґрунтування з боку митного органу щодо того яким саме чином це позбавляє можливості перевірити заявлену митну вартість імпортованого товару, оскільки такі розбіжності стосуються виключно порядку виконання умов контракту та складання окремих документів, які не впливають на числові значення митної вартості. Зауваження митного органу з приводу неповноти інформації про вартість товару, визначену у прайс-листі постачальника, та з приводу складання вказаного документу з порушенням статті VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі (ГАТТ СОТ 1994), не містять вказівки на порушену норму законодавства. Більш того, відповідно до положень МК України застосування Генеральної угоди з тарифів і торгівлі можливе лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст.ст. 58-63 цього Кодексу.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 22.12.2021 (а.с. 37-48), представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову. Повідомив, що ТОВ "Трейд Зон" 28.09.2020 до митного оформлення подано митну декларацію типу "ІМ 40 ДЕ" №UA100050/2020/223586, за наслідками аналізу якої встановлено, що документи, які подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару, містять розбіжності, а також не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Так, надана довідка про транспортні витрати не дає можливості перевірити правильність заявлених числових значень транспортних витрат, так як договір на перевезення не надано до митного оформлення. Крім того, довідка про транспортні витрати від 24.09.2020 №24-09/8 видана ТОВ "Дайрект Лайн", а надана CMR у графі "перевізник" містить відомості щодо іншого перевізника - ТОВ "Домінор". Відповідно ж до ч. 2 ст. 53 МК України, для підтвердження витрат з доставки товару до кордону України надаються перевізні (транспортні) документи, визначені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599. До таких документів відносяться: договір (контракт) про надання транспортно-експедиційних послуг; заявка на здійснення послуг по доставці товарів; рахунок-фактура (інвойс) щодо транспортно-експедиційних послуг; акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури. Прайс-лист від 01.08.2020 б/д не містить строку дії та всього асортименту продукції продавця. Згідно із загальноприйнятою світовою практикою прайс-лист має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки, тощо), ціну, з обов?язковим зазначенням валюти, передбачені системи знижок виробника, умов поставки, умови платежу, термін поставки, характер тари та упаковки, дата його складання або ж число, з якого ці ціни вводяться в дію, термін дії, контактна інформація про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів. Заявлені за МД товари торговельної марки "VIVIA". Надані документи не містять відомостей щодо наявності/відсутності ліцензійних платежів за користування такою торгівельною маркою. Згідно із зовнішньоекономічним договором від 01.06.2020 №BST20VVA48 право використання торгівельної марки "VIVIA" належить покупцю згідно з ліцензійним договором, який до митного оформлення не надано. Декларантом на запит митного органу надані додаткові документи не в повному обсязі, а надані документи не спростовують вимогу митного органу, зокрема: експертний висновок Ткач Свєтлана Аркадієвна від 04.08.2020 №б/н прийнято до уваги митницею, але він не може бути підставою для визнання митної вартості, оскільки у ході експертного аналізу експертом розглядалися лише документи, що надавалися до митного оформлення (контракт, інвойс та ін.). Тобто, експертом вартісний аналіз проводився на підставі наданих до митного оформлення товаросупровідних документів без урахування кон?юнктури ринку. Крім того, у висновку зазначено, що при аналізі враховувалась інформація середніх цін на подібні товари у регіоні споживання та походження товарів, але не наведено конкретні посилання на вказані джерела. Договір про надання транспортно-експедиторських послуг від 03.12.2019 №3-12/19 пунктом 2.11 передбачає заявки, які до митого оформлення не надавались. Листом від 28.09.2020 №б/н декларант відмовився від надання додаткових документів та звернувся з проханням прийняти рішення про визначення митної вартості. Митна вартість визначена із застосуванням резервного методу відповідно до статті 64 Кодексу з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, яка щонайбільшою мірою ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях (митна декларація: товар №1-МД від 26.09.2020 №UA100020/2020/43066 (рівень митної вартості - 1,91 дол. США за кг). Рішення винесено без урахуванням термінів, передбачених ст. 53 МК України, на письмове прохання суб?єкта ЗЕД (заява від 28.09.2020 №б/н). Декларанту ТОВ "Трейд Зон" надана картка відмови від 28.09.2020 №UA100050/2020/00225. На підставі рішення про коригування митної вартості товарів від 28.09.2020 №UA100050/2020/000042/2 товар випущений у вільний обіг шляхом надання гарантій відповідно до ч. 7 ст. 55 Кодексу за електронною митною декларацією від 28.09.2020 №UA100050/2020/223586. Загальна сума наданих гарантій становить 66 721,71 грн.

Правом на подання відповіді на відзив позивач не скористався.

Розгляд справи судом здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (письмове провадження).

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ТОВ "Трейд Зон" зареєстроване у статусі юридичної особи 08.06.2019, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань вчинено запис за №0082963. Основним видом економічної діяльності юридичної особи є: 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля. Статутний капітал складає 5 200 000,00 грн. Єдиним засновником (учасником), кінцевим бенефіціарним власником та керівником юридичної особи є ОСОБА_1 (16443, Чернігівська область, Ніжинський район, село Красносільське, вул. Хмельницького Богдана, 7).

01.06.2020 між PINGHU BEST SANITARY WARE CO., LTD (постачальник) та ТОВ "Трейд Зон" (покупець) укладено контракт міжнародної поставки товару №BST20VVA48 (надалі - Контракт) (а.с. 63-68).

Відповідно до пункту 1.1 Контракту, в порядку та на умовах, визначених цим Контрактом, постачальник зобов`язується передати товари торгової марки "VIVIA" і належні до нього документи у власність покупцю, а покупець зобов`язується прийняти товари від постачальника і своєчасно оплатити його на умовах цього контракту.

Згідно з пунктами 2.1, 2.2 Контракту, кількість і номенклатура кожної окремої партії товару зазначаються постачальником в інвойсі на кожну окрему партію товару. Якість товару повинна відповідати узгодженим з постачальником і покупцем стандартам.

Товар має бути поставлений покупцю в тарі чи пакуванні, яке повинно забезпечувати цілісність товару, безпечність його якості і споживчих властивостей при транспортуванні. На кожну одиницю товару постачальником наноситься маркування: найменування товару, зображення знаку для товарів та послуг "VIVIA". Вимоги до упаковки, маркування, а також наявності конкретних логотипів на упаковці можуть бути змінені покупцем в односторонньому порядку в процесі реалізації даного контракту шляхом направлення постачальнику ескізу нових вимог до оформлення упаковки товару будь-яким зручним для покупця способом зв`язку. Вартість маркування та упаковки товару включені до ціни FOB Шанхай (пункти 3.1 - 3.4 Контракту).

Поставка товару здійснюється транспортом постачальника на наступних умовах: FOB Шанхай у відповідності до правил ІНКОТЕРМС 2010 (пункт 4.1 Контракту).

Відповідно до пункту 4.7 Контракту, на кожну партію товару постачальник зобов`язаний надати наступні документи: коносамент, рахунок-проформу, рахунок-фактуру, пакувальний лист.

Ціна асортиментної одиниці товару визначається в доларах США згідно умов FOB Шанхай і включає в себе всі податки, котрі постачальник зобов`язаний заплатити в країні походження товару у відповідності із законодавством країни походження товару, а також інші витрати, понесені постачальником для належного виконання зобов`язань постачальника по поставці товару. Загальна сума контракту складає 100 000 доларів США (пункти 6.1, 6.2 Контракту).

Пунктом 7.1 Контракту визначено, що оплата кожної партії товару проводиться покупцем в доларах США шляхом безготівкового перерахунку суми грошових коштів із поточного рахунку покупця на поточний рахунок постачальника, вказаний у пункті 14 цього контракту, на підставі відповідного інвойсу постачальника.

Покупець зобов`язаний оплатити постачальнику ціну (вартість, суму) партії товару, вказану у відповідному інвойсі на партію товару на умовах відстрочки платежу на протязі 90 днів з дати подачі державної митної декларації на товар в митний орган країни покупця. У вартість товару не входить вартість послуг по його транспортуванні з порту Шанхая покупцю (пункт 7.4 Контракту).

На виконання умов вказаного Контракту постачальником було здійснено поставку товару відповідно до рахунку-фактури (інвойсу) №20BSTVVA48 від 01.06.2020 на загальну суму 34760,00 доларів США.

Товар відповідно до умов Контракту прибув до порту призначення та був отриманий перевізником для доправлення його до Київської митниці для митного оформлення товарів.

У подальшому для митного оформлення товару позивач подав до Київської митниці митну декларацію №UA/223586 від 28.09.2020 з відповідним пакетом документів, що включав у себе: пакувальний лист б/н від 01.08.2020; рахунок-фактуру (інвойс) №20BSTVVA48 від 01.08.2020; рахунок-проформу №20BSTVVA48 від 15.06.2020; коносамент №LSSZEC200705259 від 17.08.2020; автотранспортну накладну №2753 від 25.09.2020; декларацію про походження товару №20BSTVVA48 від 01.08.2020; довідку про вартість транспортно-експедиторських послуг №24-09/8 від 24.09.2020; висновок про вартісні характеристики від 25.09.2020; калькуляцію від 01.08.2020; договір міжнародної поставки (контракт) №BST20VVA48 від 01.06.2020; прайс-лист від 01.08.2020; акт зважування від 25.09.2020; копію митної декларації країни відправлення №02364596 від 14.08.2020 (а.с. 57-19).

За результатами розгляду поданих разом з митною декларацією документів митним органом було встановлено, що документи, подані для підтвердження митної вартості товару, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, оскільки довідка про транспортні витрати не дає можливості перевірити правильність заявлених числових значень, так як договір на перевезення не надано. Крім того, довідка про транспортні витрати від 24.09.2020 №24-09/8 видана ТОВ "Дайрект Лайн", а надана CMR в графі "перевізник" містить відомості щодо іншого перевізника - ТОВ "Домінор". Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України, для підтвердження витрат з доставки товару до кордону України надаються перевізні (транспортні) документи, визначені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599: договір (контракт) для надання транспортно-експедиційних послуг; заявка на здійснення послуг по доставці товарів; рахунок-фактура (інвойс) щодо транспортно-експедиційних послуг; акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури. Не забезпечено відповідно до ст. 254 Митного кодексу переклад документів, поданих до митного оформлення, зокрема: копії митної декларації країни відправлення. У зв`язку з цим відсутня можливість ідентифікації вартісних характеристик оцінюваних товарів. Прайс-лист від 01.08.2020 б/н не містить строку дії та всього асортименту продукції продавця. Таким чином декларант не надає інформацію щодо дійсності ціни оцінюваних товарів, що є несумісним з положеннями статті VІІ Генеральної угоди з тарифів та торгівлі (ГАТТ СОТ 1994). Згідно із загальноприйнятою світовою практикою прайс-лист має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки, тощо), ціну, з обов?язковим зазначенням валюти, передбачені системи знижок виробника, умов поставки, умови платежу, термін поставки, характер тари та упаковки, дата його складання або ж число, з якого ціни вводяться в дію, термін дії, контактна інформація про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів. Заявлені за митною декларацією товари торговельної марки "VIVIA", а надані документи не містять відомостей щодо наявності/відсутності ліцензійних платежів за користування такою торгівельною маркою. Згідно із зовнішньоекономічним договором від 01.06.2020 №BST20VVA48 право використання торгівельної марки "VIVIA" належить покупцю згідно з ліцензійним договором, який до митного оформлення не надано. З огляду на вищевикладене, відповідно ч. 2 ст. 58 МК України з поданих документів неможливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товарів. Нормами ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України передбачено, що однією зі складових митної вартості при визначенні митної вартості за ціною договору є витрати на роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Зазначені обставини не дають можливості митному органу перевірити декларування всі складових митної вартості у повному обсязі.

З цих мотивів, митний орган відповідно до статті 53 Митного кодексу України вказав на необхідність подання декларантом протягом 10 календарних днів наступних додаткових документів (за наявності): 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов?язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов?язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 6) копію митної декларації країни відправлення; 7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 8) страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 9) банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 10) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 11) за власним бажанням подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

У відповідь ТОВ "Трейд Зон" листом від 28.09.2020 надало до митного органу додаткові документи, а саме: договір перевезення, рахунок за перевезення (затрати до кордону України), а також повідомило митний орган про те, що решта документів була надана до оформлення разом із митною декларацією, будь-якої іншої інформації товариство більше немає можливості надати (а.с. 18).

За результатами розгляду поданих декларантом митної декларації №UA/223586 від 28.09.2020, доданих до неї документів та додатково поданих документів відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №UA100050/2020/000042/2 від 28.09.2020 (а.с. 19), в якому, окрім зазначеного вище також зазначив, що за результатом аналізу додаткових документів, та документів, поданих до митного оформлення, встановлено наступне: наданий експертний висновок Ткач С.В. від 04.08.2020 б/н прийнято до уваги митницею, але він не може бути підставою для визнання митної вартості, оскільки у ході експертного аналізу експертом розглядались лише документи, що надавались до митного оформлення (контракт, інвойс та ін.). Тобто, експертом вартісний аналіз проводився на підставі наданих до митного оформлення товаросупровідних документів буз урахування кон?юнктури ринку. Крім того, у висновку зазначено, що при аналізі враховувалася інформація середніх цін на подібні товари у регіоні споживання та походження товарів, але не наведено конкретні посилання на вказані джерела. Наданий договір про надання транспортно-експедиторських послуг від 03.12.2019 №3-12/19, в якому п. 2.11 передбачені заявки, які до митного оформлення не надавались. Листом від 28.09.2020 №б/н, декларант повідомив, що не має можливості надати додаткові документи. Таким чином причинами, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано є: неподання декларантом всіх запрошених документів; відсутність відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, що не дає можливості митному органу і зборів перевірити декларування всіх складових митної вартості у повному обсязі.

Разом з цим митним органом проведено порівняння рівня заявленої митної вартості з рівнями митної вартості ідентичних, подібних (аналогічних) товарів та з довідковою інформацією, за наслідками чого встановлено заниження заявленого рівня митної вартості, що суперечить поняттю дійсної вартості товару у розумінні статті VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі (ГАТТ 1947). За результатами проведеного порівняння встановлено, що у митного органу наявна інформація щодо рівня митної вартості ідентичних товарів за вищими рівнями митної вартості. Митна вартість визначена із застосуванням резервного методу відповідно до статті 64 Кодексу з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, яка щонайбільшою мірою ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях (митна декларація від 26.09.2020 №UA100020/2020/43066).

У зв`язку з винесенням рішення про коригування митної вартості товарів №UA100050/2020/000042/2 від 28.09.2020 Київською митницею сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100050/2020/00225 від 28.09.2020 (а.с. 24).

Не погоджуючись з обставинами правомірності рішення про коригування митної вартості товарів та карткою відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, позивач звернувся до суду з цим позовом про визнання їх протиправними та скасування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, регулюються Митним кодексом України (надалі - МК України, в редакції чинній на день прийняття митної декларації митним органом, тобто станом на 28.09.2020).

Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом та іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору України (ч. 3 ст. 1 МК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (ч. 1 ст. 257 МК України).

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 51, ч. 1 ст. 52 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частиною 2 статті 52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з приписами частин 1, 2 статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно зі статтею 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу (ч. 3 ст. 58 МК України).

Так, стаття 57 МК України встановлює правило, за яким визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до частин 1, 2, 5 - 8, 10 статті 58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Платежі можуть бути здійснені прямо чи опосередковано. Прикладом опосередкованого платежу може бути врегулювання покупцем повністю чи частково боргу продавця.

Платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). Такі платежі можуть бути здійснені шляхом акредитива, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо).

Термін "ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті" стосується лише ціни оцінюваних товарів. Дивіденди або інші платежі покупця на користь продавця, не пов`язані з оцінюваними товарами, не є частиною митної вартості. Додавання, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, згідно з цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та художні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об`єкти права інтелектуальної власності.

Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Порядок включення до ціни розрахунку роялті та ліцензійних платежів визначається Кабінетом Міністрів України;

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до приписів частин 1, 2 ст. 64 МК України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Згідно з пунктом 2 параграфу (а) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Відповідно до пункту 2 параграфу (b) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи аналогічний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції.

Згідно з пунктом 2 параграфу (с) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до параграфу (b) цього параграфа, оцінка для митних цілей повинна базуватися на найближчому еквіваленті такої вартості, який можна визначити.

Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, що визначає обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовуються митним органом при визначенні митної вартості товарів, у Графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59 - 61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.

Отже, митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України. Витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, тощо.

Водночас витребовуватися можуть лише ті документи, які дають можливість пересвідчитися у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі ті, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості за другорядним методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують обґрунтований сумнів митного органу у достовірності наданої декларантом інформації.

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.10.2024 у справі №820/4879/18.

Підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів №UA100050/2020/000042/2 від 28.09.2020 стало те, що документи, подані для підтвердження митної вартості товару (Вироби із скла санітарно-гігієнічного призначення, побутового призначення, для стаціонарного розміщення, до технічного оснащення яких не входить насос, електронагрівач води, гідромасажні помпи, системи фільтрації, системи керування і програмування тиску та температурного режиму, без парогенератора та без електронасосу, душові кабіни в розібраному стані, душові кабіни марок: розміру 90 х 90 х 215, 42см, високий піддон: 95 RC - 100 шт, 95 W RC - 95 шт, розміру 90 х 90 х 207, 12 см, низький піддон: BST-H8800 - 30 шт, розміру 90 х 90 х 210, 10 см низький піддон: 61 BF RC - 50 шт, 61 RC - 40 шт, 61 W RC - 40 шт. Всього: 355 шт. Виробник: PINGHU BEST SANITARY WARE CO.LTD Країна виробництва: СМ. Торгова марка: VIVIA.) містять розбіжності, не містять усіх відомостей, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме - заявлено витрати, понесені на транспортування товару, однак надана довідка про транспортні витрати не дає можливості перевірити правильність зазначених у ній числових показників, оскільки договір на перевезення під час митного оформлення не подавався. При цьому довідка про транспортні витрати від 24.09.2020 №24-09/8 видана ТОВ "Дайрект Лайн", тоді як у поданій міжнародній товарно-транспортній накладні у графі "перевізник" зазначено іншу особу - ТОВ "Домінор".

У зв`язку з цим суд знову звертає увагу на приписи статті 53 МК України, частиною 2 якої, крім іншого, визначено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є (транспортні) документи.

До таких документів, відповідно до Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599, можуть належати:

рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;

калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Під час перевезення імпортованих позивачем товарів мало місце залучення третіх осіб, що унеможливлює однозначне встановлення всіх складових митної вартості товару з огляду на виявлені митним органом розбіжності, оскільки оскільки договір на перевезення під час митного оформлення не подавався. При цьому довідка про транспортні витрати від 24.09.2020 №24-09/8 була видана з боку ТОВ "Дайрект Лайн", тоді як у поданій міжнародній товарно-транспортній накладні у графі "перевізник" зазначено іншу особу - ТОВ "Домінор".

Суд зазначає, що підприємство, яке надає документи на підтвердження транспортних витрат, має бути однозначно ідентифіковане як суб`єкт господарювання, що безпосередньо здійснював перевезення оцінюваного товару або був залучений до його виконання на підставі відповідного договору.

Натомість подані декларантом документи не дають можливості здійснити таку ідентифікацію, оскільки відомості про перевізника, зазначені у довідці про транспортні витрати, не узгоджуються з даними, наведеними у міжнародній товарно-транспортній накладній.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади.

Однак декларант таких документів у встановленому законом обсязі до митного оформлення не надав.

Відтак суд погоджується з обґрунтованістю мотивів митного органу, покладених в основу оспорених рішень, за якими декларант не надав передбачених законодавством України належних доказів, які містять відомості щодо фактичних витрат, пов`язаних із транспортуванням товарів до місця їх ввезення на митну територію України, у зв`язку з чим у митного органу була відсутня можливість перевірити повноту декларування та умови оплати транспортно-експедиційних послуг.

Митним органом не заперечується право позивача на залучення експедитора або інших осіб до перевезення товару. Водночас у такому разі на декларанта покладається обов`язок подати до митного органу документи щодо суми транспортних витрат, видані саме виконавцями перевезення.

За таких обставин висновок митного органу про неможливість підтвердження заявлених витрат на транспортування та, як наслідок, про наявність підстав для коригування митної вартості товарів суд визнає таким, що ґрунтується на правильно з`ясованих фактичних обставинах та цілком узгоджується з вимогами митного законодавства.

Крім того, у спірному рішенні митним органом зазначено про декларування товарів торговельної марки "VIVIA", тоді як документи, подані декларантом до митного оформлення, не містять відомостей щодо наявності або відсутності ліцензійних (роялті) платежів за користування відповідною торговельною маркою. Разом з цим, згідно з умовами Контракту право використання торговельної марки "VIVIA" належить покупцю на підставі ліцензійного договору від 01.09.2019 №1, який до митного оформлення подано не було.

Роялті, за визначенням, наведеним у пп. 14.1.225 ст. 14 Податкового кодексу України у відповідній редакції, - будь-який платіж, отриманий як винагорода за використання або за надання права на використання об`єкта права інтелектуальної власності, а саме на будь-які літературні твори, твори мистецтва або науки, включаючи комп`ютерні програми, інші записи на носіях інформації, відео- або аудіокасети, кінематографічні фільми або плівки для радіо- чи телевізійного мовлення, передачі (програми) організацій мовлення, інші аудіовізуальні твори, будь-які права, які охороняються патентом, будь-які зареєстровані торговельні марки (знаки на товари і послуги), права інтелектуальної власності на дизайн, секретне креслення, модель, формулу, процес, права інтелектуальної власності на інформацію щодо промислового, комерційного або наукового досвіду (ноу-хау).

Як уже зазначалося судом вище, за умовою частини 2 статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Згідно з п. 3 ч. 10 ст. 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та художні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об`єкти права інтелектуальної власності.

Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Порядок включення до ціни розрахунку роялті та ліцензійних платежів визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою №446 від 21.05.2012 Кабінет Міністрів України затвердив Порядок включення суми роялті та інших ліцензійних платежів до ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, під час визначення їх митної вартості.

За приписами пункту 3 зазначеного Порядку, сума роялті та інших ліцензійних платежів під час визначення митної вартості оцінюваних товарів включається до ціни за таких умов:

роялті та інші ліцензійні платежі стосуються оцінюваних товарів;

покупець повинен сплачувати роялті та інші ліцензійні платежі прямо чи опосередковано, що є умовою продажу оцінюваних товарів незалежно від того чи закріплена така умова в договорі купівлі-продажу оцінюваних товарів;

сума роялті та інших ліцензійних платежів не включена до ціни.

Отже, за відсутності поданого до митного оформлення ліцензійного договору та будь-яких документів, які б підтверджували факт включення або не включення роялті до ціни товару, митний орган був позбавлений можливості перевірити декларування всіх складових митної вартості у повному обсязі, що обґрунтовано унеможливлювало застосування методу визначення митної вартості за ціною договору.

Наданий позивачем експертний висновок від 25.09.2020 не може вважатися належним доказом підтвердження митної вартості, оскільки експертне дослідження проведене виключно на підставі документів, поданих до митного оформлення, без урахування ринкової кон`юнктури та без наведення конкретних джерел інформації щодо середніх цін на подібні товари.

Крім того, судом встановлено, що договір про надання транспортно-експедиторських послуг від 03.12.2019 №3-12/19 (а.с. 76-86) передбачає оформлення заявок (пункт 2.1 договору), які до митного оформлення подані не були.

Водночас Заявка, за визначенням цього договору, - форма доручення Клієнта, в якій можуть зазначатися: вид послуги; вид, найменування, розміри, вага вантажу; розмір плати за надання транспортно-експедиторських послуг та порядок і строки розрахунків; пункти відправлення та призначення вантажу; порядок погодження змін маршруту, виду транспорту; дата завантаження та розвантаження або строк (термін) перевезення вантажу; тип, кількість, реєстраційний номер транспортного засобу; умови перевезення; особливі вказівки Клієнта; найменування Вантажовідправника та Вантажоодержувача тощо. Заявка є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363, заявка є обов`язковим документом, на підставі якого здійснюється конкретне перевезення та визначається його вартість.

Ненадання цього документа у сукупності з іншими є суттєвим недоліком, який позбавив митний орган здійснити перевірку правильності визначення заявленої митної вартості.

За сукупністю з`ясованих обставин суд доходить висновку про те, що декларантом не подано належних, достовірних та документально підтверджених відомостей щодо всіх обов`язкових складових митної вартості товарів, що унеможливило перевірку правильності визначення заявленої митної вартості та, як наслідок, призвело до виникнення обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що й зумовило у подальшому прийняття митним органом рішення про її коригування, а також оформлення картки відмови у прийнятті митної декларації.

За наведених обставин суд залишає позов без задоволення з підстав його необґрунтованості.

За відсутності підстав для задоволення позову, відсутні й підстави для розподілу судових витрат, які складаються лише із сум сплаченого позивачем судового збору у розмірі 5396,77 грн (а.с. 33).

Керуючись статтями 9, 72-77, 139, 242-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Зон" у справі №640/8482/21 - залишити без задоволення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Трейд Зон" (; вул. Ділова, буд. 5, корпус 2, м. Київ, 03150).

Відповідач: Київська митниця як відокремлений підрозділ Державної митної служби України (код ЄДРПОУ ВП 43997555; бульвар Вацлава Гавела, 8-А, м. Київ, 03124).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Суддя Є.Б. Супрун