Справа № 400/10732/25
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2026-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2026 р. № 400/10732/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачів1. Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, 2. Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, вул. Шевченка, 9, м. Сіверськодонецьк, Сіверськодонецький район, Луганська область, 93404,
провизнання протиправним та скасування рішення від 22.08.2025 року № 38; зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі відповідач 2), та просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 22.08.2025 року № 38 про відмову в призначенні пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області зарахувати до страхового стажу позивача період роботи з 15.01.1980 року по 31.12.1984 року в колгоспі «Радянський прикордонник» (в подальшому реорганізований в колгосп «Тарасівці», в подальшому реорганізований в СТОВ «Тарасівці»), з 15.05.1986 року по 15.11.2002 року в колгоспі «Зоря», який 15.01.2000 року реорганізований в сільськогосподарський виробничий кооператив «Зоря» (СГВК «Зоря»).

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області повторно розглянути заяву позивача від 15.08.2025 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що їй протиправно відмовлено у призначені пенсії спірним рішенням через відсутність необхідного страхового стажу, оскільки період роботи з 15.01.1980 року по 31.12.1984 року в колгоспі «Радянський прикордонник» ( в подальшому реорганізований в колгосп «Тарасівці», в подальшому реорганізований в СТОВ «Тарасівці»), з 15.05.1986 року по 15.11.2002 року в колгоспі «Зоря», який 15.01.2000 року реорганізований в сільськогосподарський виробничий кооператив «Зоря» (СГВК «Зоря») підтверджується архівними довідками.

Ухвалою від 07.10.2025 року суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Від відповідача 1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що заяву на призначення пенсії позивача за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області та головним спеціалістом з призначення пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та ухвалено рішення про відмову в призначенні пенсії від 22.08.2025 №38. За наданими документами страховий стаж позивачки складає 06 років 0 місяців 23 дні ( обчислено за даними свідоцтв про народження дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та відомостей про роботу, що зараховано за даними Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування по 02.06.2000 ). До страхового стажу не зараховано періоди: 1980, 1981, 1983, 1984 роки в колгоспі «Радянський прикордонник» згідно наданої довідки від 25.07.2024 № 29, у зв`язку з відсутністю акту перевірки достовірності видачі зазначеної довідки; 1982 рік в довідці № 29 не зазначено; період роботи з 1986 по 2002 роки у колгоспі «Зоря», згідно архівних довідок від 19.10.2020 № Б-158/01-12, № Б-159/01-12 та № Б-159/01-12 не зараховано, оскільки в довідках по батькові зазначено російською мовою « ОСОБА_5 », що не відповідає паспортним даним заявниці, де на сторінці 2 по батькові російською мовою зазначено « ОСОБА_6 ». Відтак, оскаржуване рішення є правомірним, а вимоги необгрунтованими.

Від відповідача 2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що 22.08.2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області прийнято рішення №38 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058 у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу 22 роки. Так, страховий стаж позивача склав 06 років 23 дні (обчислено за даними свідоцтв про народження дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та відомостей про роботу в Реєстрі по 02.06.2000), що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058. Таким чином, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 22.08.2025р. №38 про відмову в призначенні Позивачу пенсії за віком за заявою від 15.08.2025р., є правомірними та законними, прийнятими в межах, у спосіб та у відповідності до чинного законодавства.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

15.08.2025 року Позивач звернулася до територіального органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058).

22.08.2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області прийнято рішення №38 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058 у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу 22 роки.

Зі змісту рішення вбачається, що на день звернення із заявою про призначення пенсії за віком від 15.08.2025р. пенсійний вік Позивача становить 63 роки 14 днів, страховий стаж позивача склав 06 років 23 дні (обчислено за даними свідоцтв про народження дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та відомостей про роботу в Реєстрі по 02.06.2000).

До страхового стажу не зараховано періоди:

- 1980, 1981, 1983, 1984 роки в колгоспі «Радянський прикордонник» згідно наданої довідки від 25.07.2024 № 29, у зв`язку з відсутністю акту перевірки достовірності видачі зазначеної довідки;

- 1982 рік в довідці № 29 не зазначено;

- період роботи з 1986 по 2002 роки у колгоспі «Зоря», згідно архівних довідок від 19.10.2020 № Б-158/01-12, № Б-159/01-12 та № Б-159/01-12 не зараховано, оскільки в довідках по батькові зазначено російською мовою « ОСОБА_5 », що не відповідає паспортним даним заявниці, де на сторінці 2 по батькові російською мовою зазначено « ОСОБА_6 ».

Вищезазначене рішення відповідача позивач вважає протиправними, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до приписів частин 1, 2, 4 статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 26 Закону №1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років. У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року від 22 до 32 років.

Відповідно до частин першої, другої статті 4 Закону № 1058-IV законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається в тому числі та із міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Абзацом 2 ст 56 Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі Закон № 1788) передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Статтею 62 Закону № 1788 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. При прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі. Однак таке право не повинно нівелювати обов`язок пенсійного органу щодо установлення права особи на одержання пенсії на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів, як це визначено п. 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1 (далі Порядок № 22-1). Наявність же таких сумнівів може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до стажу.

У пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі Порядок № 637) визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (п. 2 Порядку № 637).

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи (п. 3 Порядку № 637).

Так, спірним рішенням до страхового стажу не було зараховано періоди роботи згідно з архівними довідками, а саме:

- 1980, 1981, 1983, 1984 роки в колгоспі «Радянський прикордонник» згідно наданої довідки від 25.07.2024 № 29, у зв`язку з відсутністю акту перевірки достовірності видачі зазначеної довідки;

- 1982 рік в довідці № 29 не зазначено;

- період роботи з 1986 по 2002 роки у колгоспі «Зоря», згідно архівних довідок від 19.10.2020 № Б-158/01-12, № Б-159/01-12 та № Б-159/01-12 не зараховано, оскільки в довідках по батькові зазначено російською мовою « ОСОБА_5 », що не відповідає паспортним даним заявниці, де на сторінці 2 по батькові російською мовою зазначено « ОСОБА_6 ».

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки, довідок, архівних довідок тощо.

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 року у справі № 754/14898/15-а.

Пенсійний орган не врахував, що не усі недоліки можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів.

Суд зазначає, що позивач не має нести тягар відповідальності, чи зазнавати негативних наслідків, через порушення порядку/інструкції заповнення, та не засвідчені належним чином виправлення, не можуть бути самостійною підставою для не зарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи, які в решті, виконані у відповідності до вимог Інструкції.

Разом з тим, записи в архівних довідках, їх співставлення між собою, не містять протиріч, та у своїй сукупності, підтверджують факт роботи позивача у спірний період, окрім як за 1982 рік.

А щодо зазначення у довідці за період з 1986 по 2002 роки у колгоспі «Зоря» по батькові зазначено російською мовою « ОСОБА_5 », що не відповідає паспортним даним, то суд зазначає, що відповідач 2 фактично переклав відповідальність за належне та правильне оформлення довідки на позивача, тому зазначені дії не можна вважати такими, які вчинені обґрунтовано, добросовісно та розсудливо.

Суд також звертає увагу відповідачів на те, що згідно з п. 1.8 Порядку № 22-1 у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.

Отже, відповідач 1 міг скористатись зазначеним механізмом та повідомити позивача про недостатність документів, необхідних для прийняття рішення по суті заяви.

Окрім цього, суд зазначає, що відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

У вказаному випадку, відповідач 1 розглядаючи заяву позивача, мав достатні повноваження для вжиття заходів, спрямованих на отримання довідки про перейменування підприємства з метою самостійного уточнення необхідних відомостей.

Проте, відповідач 1 не надав докази вчинення ним як органом якому визначено опрацювання заяви позивача про призначення пенсії будь-яких дій для отримання необхідних документів для прийняття рішення по суті заяви позивача.

Суд наголошує на тому, що відповідач 1 розглядаючи заяву позивача мав достатні повноваження для отримання усіх необхідних документів.

Окрім того, суд вважає за необхідне наголосити на тому, що витребування, перевірка додаткових документів і довідок є правом пенсійного органу. Неможливість пенсійного органу скористатись правом на перевірку таких документів не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на соціальний захист та пенсійне забезпечення.

З врахуванням наведеного, суд доходить висновку, що спірне рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах є протиправним та підлягає скасуванню, а період роботи позивача за 1980, 1981, 1983, 1984 роки в колгоспі «Радянський прикордонник» згідно наданої довідки від 25.07.2024 № 29, період роботи з 1986 по 2002 роки у колгоспі «Зоря», згідно архівних довідок від 19.10.2020 № Б-158/01-12, № Б-159/01-12 та № Б-159/01-12 зарахуванню до пільгового стажу.

При цьому, робота за 1982 року не підтверджена, так згідно довідки від 25.07.2024 № 29 період за 1982 рік не зазначено.

Тому суд вважає за необхідне скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 22.08.2025 року № 38 про відмову в призначенні пенсії.

При цьому, суд звертає увагу, що помилковим є твердження позивача, що дії стосовно зарахування до страхового стажу мають бути здійснені Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області, з огляду на наступне.

Пунктом 4.2 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку №22-1 передбачено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію.

Після реєстрації заяви позивача та сканування копій наданих документів засобами програмного забезпечення, органом, що розглядає заяву, згідно принципу екстериторіальності, було визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Згідно з вимогами пункту 4.3 розділу ІV Порядку №22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Відповідно до абзацу другого пункту 4.7 розділу ІV Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Згідно з пунктом 4.10 розділу ІV Порядку №22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, а після призначення пенсії електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішення про відмову у призначенні пенсії, а тому відсутні правові та фактичні підстави для задоволення щодо неї позовних вимог.

Суд вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, яке прийняло рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу, є уповноваженим органом, який має право зарахувати до страхового стажу, приймати рішення щодо призначення позивачу пенсії за віком, а прийнявши таке рішення, має передати електронну пенсійну справу засобами програмного забезпечення до Головного управління Пенсійного фонду в Миколаївській області за місцем проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Таким чином, необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати період роботи за 1980, 1981, 1983, 1984 роки в колгоспі «Радянський прикордонник» згідно наданої довідки від 25.07.2024 № 29 та період роботи з 1986 по 2002 роки у колгоспі «Зоря», згідно архівних довідок від 19.10.2020 № Б-158/01-12, № Б-159/01-12 та № Б-159/01-12 до страхового стажу, та повторно розглянути заяву позивача від 15.08.2025 року про призначення пенсії за віком.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши докази, які є у справі, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір присуджується позивачу в розмірі 1211,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2, яким було прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 77, 139, 241 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ) та Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (вул. Шевченка, 9, м. Сіверськодонецьк, Сіверськодонецький район, Луганська область, 93404, ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 22.08.2025 року № 38 про відмову в призначенні пенсії.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи за 1980, 1981, 1983, 1984 роки в колгоспі «Радянський прикордонник» згідно наданої довідки від 25.07.2024 № 29 та період роботи з 1986 по 2002 роки у колгоспі «Зоря», згідно архівних довідок від 19.10.2020 № Б-158/01-12, № Б-159/01-12 та № Б-159/01-12 до страхового стажу, та повторно розглянути заяву позивача від 15.08.2025 року про призначення пенсії за віком.

4. В решті позовних вимог відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (вул. Шевченка, 9, м. Сіверськодонецьк, Сіверськодонецький район, Луганська область, 93404,, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 26.03.2026 року.

Суддя О.В. Малих