Справа № 420/229/26
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2026-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/229/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бжассо Н.В.,

за участі секретаря судового засідання Музики І.О.,

за участі сторін:

позивача ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режим відеоконференції в м. Одеса за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей встановлених ст.ст.268-272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Білозерського відділу державної виконавчої служби у Херсонському районі Херсонської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Білозерського відділу державної виконавчої служби у Херсонському районі Херсонської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, за результатом розгляду якого позивач просить суд:

Визнати протиправною бездіяльність Білозерського відділу державної виконавчої служби у Херсонському районі Херсонської області, яка полягає у ненаданні повної та змістовної відповіді на запит про доступ до публічної інформації від 14.12.2025 року;

Зобов`язати відповідача надати позивачу публічну інформацію, якою відповідач володіє, запитувану у запиті від 14.12.2025 року у частині, яка не була надана або була надана не в повному обсязі, шляхом надання електронних копій документів в електронній формі та/або електронних даних (у тому числі електронних повідомлень), а також сканованих копій документів, що перебувають у володінні відповідача, у формі, придатній для ознайомлення та відтворення, зокрема у форматі PDF, кожен документ/повідомлення окремим файлом, із забезпеченням часткового доступу відповідно до частини сьомої статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

В обґрунтування адміністративного позову представник позивача зазначає, що 14.12.2025 року позивачем подано до Білозерського відділу державної виконавчої служби у Херсонському районі Херсонської області запит про доступ до публічної інформації відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». У зазначеному запиті позивач повідомив, що є стороною виконавчого провадження № 78124453, водночас предмет запиту стосувався надання копій документів та інформації, що перебувають у володінні відповідача, а саме: копій усіх запитів, вимог, постанов та інших документів, складених або направлених державним виконавцем з метою виявлення банківських рахунків боржника КП «Аверс» Білозерської селищної ради, із зазначенням дат їх складення та направлення; копій усіх відповідей банківських установ, отриманих відповідачем у межах виконавчого провадження; копій платіжних інструкцій, інкасових доручень або інших документів, складених та/або направлених на примусове списання коштів, із зазначенням сум, дат та результатів їх виконання; інформації про всі банківські рахунки КП «Аверс», щодо яких у межах виконавчого провадження вчинялися виконавчі дії, із зазначенням банківських установ, виду виконавчої дії та дати її вчинення. У запиті було визначено форму надання інформації в електронній формі, шляхом надсилання електронних копій документів на мою електронну адресу, кожен документ окремим файлом у форматі PDF. 24.12.2025 року позивач отримав відповідь відповідача, яка не містить запитуваної інформації по суті, а зводиться до формальних пояснень щодо технічних особливостей Автоматизованої системи виконавчого провадження та загальних тверджень про відсутність коштів, що, на думку позивача, є протиправною.

Ухвалою суду від 16.01.2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, з урахуванням особливостей встановлених ст. ст.268-272, 287 КАС України та призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 28.01.2026 року.

Від представника відповідача надійшов відзив на позов, згідно з яким, згідно з ч. 2 ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» дія цього Закону не поширюється на відносини у сфері звернень громадян та на інформацію, доступ до якої регулюється спеціальними законами. Порядок доступу сторін до матеріалів виконавчого провадження визначений саме Законом України «Про виконавче провадження», який є спеціальним законом у цій сфері. Отже, вимоги позивача щодо застосування Закону України «Про доступ до публічної інформації» є юридично необґрунтованими, тому що: звернення позивача не є запитом на публічну інформацію; позивач реалізував свої права як сторона виконавчого провадження; відповідач надав відповідь у межах і в порядку, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Під час розгляду справи суд замінив відповідача Білозерський відділ державної виконавчої служби у Херсонському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на правонаступника - Білозерський відділ державної виконавчої служби у Херсонському районі Херсонської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.

Позивач під час судового розгляду справи позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, належним чином та своєчасно повідомлялися про дату, час і місце судового засідання, надав суду клопотання про розгляду справи за його відсутності.

Суд вислухав позивача, розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

14.12.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Білозерського відділу державної виконавчої служби у Херсонському районі Херсонської області із запитом про доступ до публічної інформації відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

У зазначеному запиті ОСОБА_1 повідомив, що він є стороною виконавчого провадження № 78124453, проте, просить надати публічну інформацію та копії документів та інформації, що перебувають у володінні відповідача, а саме:

копій усіх запитів, вимог, постанов та інших документів, складених або направлених державним виконавцем з метою виявлення банківських рахунків боржника КП «Аверс» Білозерської селищної ради, із зазначенням дат їх складення та направлення;

копій усіх відповідей банківських установ, отриманих відповідачем у межах виконавчого провадження;

копій платіжних інструкцій, інкасових доручень або інших документів, складених та/або направлених на примусове списання коштів, із зазначенням сум, дат та результатів їх виконання;

інформації про всі банківські рахунки КП «Аверс», щодо яких у межах виконавчого провадження вчинялися виконавчі дії, із зазначенням банківських установ, виду виконавчої дії та дати її вчинення.

ОСОБА_1 просив надати інформацію в електронній формі, шляхом надсилання електронних копій документів на його електронну адресу, кожен документ окремим файлом у форматі PDF. Також, зазначив, що у разі наявності відомостей з обмеженим доступом просить надати запитувану інформацію з вилученням таких відомостей відповідно до частини сьомої статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

24.12.2025 року Білозерський відділ державної виконавчої служби у Херсонському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надав відповідь на запит позивача за № 25911, в якій надав інформацію щодо стану виконавчого провадження № 78124453 та порядок доступу до відповідних документів, які підтверджують наведені у відповіді факти, а також, роз`яснив, що відповідь надано в порядку визначеному ст. 19 Законом України «Про виконавче провадження» та інформацію надано оскільки він являється стороною виконавчого провадження, згідно ст. 15 зазначеного Закону. Зокрема у відповіді зазначено: «..стосовно надання копій усіх відповідей банківських установ інформуємо, що відповіді банківських установ у межах відповідного виконавчого провадження надходять до органу державної виконавчої служби в електронному вигляді через Автоматизовану систему виконавчого провадження (АСВП) та формуються як електронні інформаційні повідомлення, які технічно не передбачають можливості відтворення у паперовому вигляді з накладенням підпису та печатки Відділу. У зв`язку з цим надання копій зазначених відповідей у паперовому вигляді є технічно неможливим. Разом з тим звертаємо увагу, що відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» сторона виконавчого провадження має право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, у тому числі з електронними документами та повідомленнями, що містяться в АСВП. Таким чином, Ви маєте можливість ознайомитися зі змістом відповідей банківських установ безпосередньо через АСВП…»

25.12.2025 року ОСОБА_1 подав претензію щодо неналежного розгляду запиту, на яку йому надано відповідь від 30.12.2025 року, до якої долучено копії платіжних інструкцій із відображенням результату їх опрацювання банківською установою.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно з п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про інформацію», інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді; суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, інший суб`єкт, що здійснює владні управлінські функції відповідно до законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Приписами ст. 5 Закону України «Про інформацію» передбачено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 7 Закону України «Про інформацію», право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації.

Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.

Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Закон України «Про доступ до публічної інформації» визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Приписами ч. 1 ст. 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації», право на доступ до публічної інформації гарантується: 1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; 2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; 3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; 4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; 5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; 6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Статтею 12 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено перелік суб`єктів відносин у сфері доступу до публічної інформації якими є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: 1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації», запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Статтею 20 Закону України «Про інформацію» встановлено, що за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Інформація з обмеженим доступом може бути поширена, якщо вона є суспільно необхідною, тобто є предметом суспільного інтересу, і право громадськості знати цю інформацію переважає потенційну шкоду від її поширення. Предметом суспільного інтересу вважається інформація, яка свідчить про загрозу державному суверенітету, територіальній цілісності України; забезпечує реалізацію конституційних прав, свобод і обов`язків; свідчить про можливість порушення прав людини, введення громадськості в оману, шкідливі екологічні та інші негативні наслідки діяльності (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб тощо (стаття 29 Закону України «Про інформацію»).

Згідно з ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту у випадку, зокрема, якщо інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини 2 статті 6 цього Закону.

Приписами ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.

Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Також, у частинах 5, 6 статті 6 Закону України від 13.01.2011 року №2939-VI передбачено, що не може бути обмежено доступ до інформації про складання, розгляд і затвердження бюджетів, кошторисів розпорядників бюджетних коштів та плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів, а також їх виконання за розписами, бюджетними програмами та видатками (крім таємних видатків відповідно до статті 31 Бюджетного кодексу України), взяття розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів бюджетних зобов`язань або здійснення розпорядження бюджетними коштами у будь-який інший спосіб, планування, формування, здійснення та виконання закупівлі товарів, робіт і послуг за бюджетні кошти, у тому числі оборонних закупівель (крім випадків, якщо окрема інформація про закупівлі товарів, робіт і послуг становить державну таємницю відповідно до Закону України "Про державну таємницю"), володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно (крім випадків, передбачених частиною другою статті 23 Закону України "Про основи національного спротиву"). Не може бути також обмежено доступ до інформації про наявність у фізичних осіб податкового боргу. Не підлягає обмеженню також доступ до інформації про стан і результати перевірок та службових розслідувань фактів порушень, допущених у сферах діяльності, зазначених у цій частині. Доступ до зазначеної інформації забезпечується розпорядниками інформації відповідно до положень статті 5 цього Закону.

Поряд з цим, відповідно до частин 1, 2 статті 7 Закону України від 13.01.2011 року №2939-VI конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Не може бути віднесена до конфіденційної інформація, зазначена в частині першій і другій статті 13 цього Закону.

Розпорядники інформації, визначені частиною першою статті 13 цього Закону, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Частинами 2, 3 статті 23 Закону України від 13.01.2011 року №2939-VI встановлено, що запитувач має право оскаржити, зокрема: відмову в задоволенні запиту на інформацію; ненадання відповіді на запит на інформацію; надання недостовірної або неповної інформації; несвоєчасне надання інформації; інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, є публічною інформацією, відкритою інформацією та підлягає наданню, крім випадків, встановлених законом, за запитами фізичних та юридичних осіб,

Велика палата Європейського суду з прав людини у рішенні від 8 листопада 2016 року у справі «Magyar Helsinki Bizottsag v. Hungary» (заява № 18030/11) вказала, що те, наскільки заборона доступу до інформації є втручанням у права заявника на свободу вираження поглядів, слід оцінювати у кожному конкретному випадку та з урахуванням його особливих обставин. Для цього, серед критеріїв, має бути оцінено чи є інформація готовою та доступною. Надання інформації не повинно накладати на державні органи надмірного тягаря зі збирання та обробки даних.

В контексті спірних правовідносин, з урахуванням приписів ЗУ «Про виконавче провадження», слід враховувати, що запитувана позивачем інформація була створена та отримана відповідачем під час здійснення владних управлінських функцій, тому належить до публічної інформації, відмова в наданні якої виключно з підстав можливості ознайомитися з вказаною інформацією, як сторона виконавчого провадження з урахуванням вимог ЗУ «Про виконавче провадження» є протиправною, оскільки суперечить вимог ЗУ «Про доступ до публічної інформації».

Суд наголошує, що відповідач здійснює владні управлінські функції, тому, в розумінні п.1 ч.1 ст. 13 Закону 2939-VI, є розпорядником публічної інформації.

Таким чином, відповідач, як особа яка володіє інформацією, що має ознаки публічної, зобов`язаний надати запитувану позивачем інформацію у визначені ст. 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" строки.

Враховуючи, що відповідач взагалі запит позивача по суті не розглядав з урахуванням вимог ЗУ «Про доступ до публічної інформації», а надав відповідь згідно з ЗУ «Про виконавче провадження», суд робить висновок, що позовні вимоги ОСОБА_1 налають до часткового задоволення шляхом:

визнання протиправною бездіяльність Білозерського відділу державної виконавчої служби у Херсонському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), яка полягає у ненаданні повної та змістовної відповіді на запит про доступ до публічної інформації від 14.12.2025 року;

зобов`язання Білозерського відділу державної виконавчої служби у Херсонському районі Херсонської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України розглянути по суті запит про доступ до публічної інформації ОСОБА_1 від 14.12.2025 року та надати повну та змістовну публічну інформацію, у частині, яка не була надана або була надана не в повному обсязі, з урахуванням вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд робить висновок, що адміністративний позов ОСОБА_1 належить часткового до задоволення.

Оскільки за звернення до суду із вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 968,96 грн., а суд відмовив у задоволенні похідних вимог, то з відповідача на користь позивача має бути стягнута вся сума сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 94, 139, 205, 243, 245, 246, 250, 263, 268-272, 287 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Білозерського відділу державної виконавчої служби у Херсонському районі Херсонської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Визнати протиправною бездіяльність Білозерського відділу державної виконавчої служби у Херсонському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), яка полягає у ненаданні повної та змістовної відповіді на запит про доступ до публічної інформації від 14.12.2025 року;

Зобов`язати Білозерський відділ державної виконавчої служби у Херсонському районі Херсонської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України розглянути по суті запит про доступ до публічної інформації ОСОБА_1 від 14.12.2025 року та надати повну та змістовну публічну інформацію, у частині, яка не була надана або була надана не в повному обсязі, з урахуванням вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації».

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з Білозерського відділу державної виконавчої служби у Херсонському районі Херсонської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 968,96 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач - Білозерський відділ державної виконавчої служби у Херсонському районі Херсонської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (75000, Херсонська обл., Білозерський р-н, смт. Білозерка, вул. Свободи, буд. 85, ).

Повний текст рішення суду складений та підписаний судом 27.03.2026 року.

Суддя Н.В. Бжассо