Справа № 580/12716/25
Суддя: Штульман Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2026-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Штульман І.В.,

суддів: - Кобаля М.І.,

- Черпака Ю.К.,

при секретарі - Красновій О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2025 року про повернення позовної заяви по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

08 листопада 2025 року ОСОБА_1 звернувся в Черкаський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ), військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд:

визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 у не нарахуванні та не виплаті йому грошового забезпечення за нормами чинними станом на 01 січня 2023 року, станом на 01 січня 2024 року, станом на 01 січня 2025 року відповідно до вимог статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-ХII (далі - Закон №2011-ХІІ) та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року №704 (далі - Постанова №704) щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законами України "Про державний бюджет України на 2023 рік", "Про державний бюджет України на 2024 рік" та "Про державний бюджет України на 2025 рік" відповідно, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови №704, із урахуванням процентної надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, обчислених із перерахованих розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням за період з 18 вересня 2023 року до 15 серпня 2025 року;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити йому грошове забезпечення за нормами, чинними станом на 01 січня 2023 року, станом на 01 січня 2024 року, станом на 01 січня 2025 року, відповідно до вимог статті 9 Закону №2011-XII та з врахуванням положень Постанови №704 щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законами України "Про державний бюджет України на 2023 рік", "Про державний бюджет України на 2024 рік" та "Про державний бюджет України на 2025 рік", на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови №704, із урахуванням процентної надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, обчислених із перерахованих розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням за період з 18 вересня 2023 року по 15 серпня 2025 року, з урахуванням раніше виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44;

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 у ненарахуванні та невиплаті йому грошової допомоги на оздоровлення за 2023, 2024 та 2025 роки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023, 2024 та 2025 роки, з врахуванням положень Постанови №704 щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законами України "Про державний бюджет України на 2022 рік", "Про державний бюджет України на 2023 рік" та "Про державний бюджет України на 2024 рік", на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови №704 із урахуванням процентної надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, обчислених із перерахованих розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2023, 2024 та 2025 роки та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023, 2024 та 2025 роки, з врахуванням положень Постанови №704 щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законами України "Про державний бюджет України на 2022 рік", "Про державний бюджет України на 2023 рік" та "Про державний бюджет України на 2024 рік", на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови №704 із урахуванням процентної надбавки за вислугу років, та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, обчислених із перерахованих розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, з урахуванням раніше виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44;

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 суми грошової компенсації за невикористані 25 діб щорічної основної відпустки за 2022 рік, 20 діб щорічної основної відпустки за 2023 рік, за невикористані 30 діб щорічної основної відпустки за 2024 рік та 130 діб щорічної основної відпустки за 2025 рік, з врахуванням положень Постанови №704 щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням встановленого Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови №704, із урахуванням процентної надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, обчислених із перерахованих розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 перерахувати, нарахувати та виплатити йому суми грошової компенсації за невикористані 25 діб щорічної основної відпустки за 2022 рік, 20 діб щорічної основної відпустки за 2023 рік, за невикористані 30 діб щорічної основної відпустки за 2024 рік та 130 діб щорічної основної відпустки за 2025 рік, з врахуванням положень Постанови №704 щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про державний бюджет України на 2024 рік", на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови №704, із урахуванням процентної надбавки за вислугу років, та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії обчислених із перерахованих розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, з урахуванням раніше виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44;

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 у ненарахуванні та невиплаті йому суми грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій із розрахунку 14 календарних днів на рік за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024 та 2025 роки, з урахуванням місячного грошового забезпечення, визначеного у відповідності до положень Постанови №704 щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про державний бюджет України на 2024 рік", на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови №704, із урахуванням процентної надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, обчислених із перерахованих розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 перерахувати, нарахувати та виплатити йому перерахувати, нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій із розрахунку 14 календарних днів на рік за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024 та 2025 роки, з урахуванням місячного грошового забезпечення, визначеного у відповідності до положень Постанови №704 щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік", на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови №704, із урахуванням процентної надбавки за вислугу років, та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії обчислених із перерахованих розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, з урахуванням раніше виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44;

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка полягає у ненарахуванні та не виплаті йому суми одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби в розмірі 4% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менше як 25% місячного грошового забезпечення за 41 (сорок один) місяць військової служби, розрахованого з врахуванням положень Постанови №704 щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік", на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови №704, із урахуванням процентної надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, обчислених із перерахованих розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, з розрахунку місячного грошового забезпечення, на яке має право військовослужбовець на день звільнення;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 перерахувати, нарахувати та виплатити йому одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби в розмірі 4% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менше як 25% місячного грошового забезпечення за 41 (сорок один) місяць військової служби, розрахованого з врахуванням положень Постанови №704 щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік", на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови №704, із урахуванням процентної надбавки за вислугу років, та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії обчислених із перерахованих розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, з розрахунку місячного грошового забезпечення, на яке має право військовослужбовець на день звільнення та з урахуванням раніше виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 у ненарахуванні та не виплаті йому грошового забезпечення за нормами чинними станом на 01 січня 2022 року, станом на 01 січня 2023 року у відповідності до вимог статті 9 Закону №2011-XII та з врахуванням положень Постанови №704 щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законами України "Про Державний бюджет України на 2022 рік", "Про Державний бюджет України на 2023 рік" на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови №704, із урахуванням процентної надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, обчислених із перерахованих розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням за період з 28 лютого 2022 року по 18 вересня 2023 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому грошове забезпечення за нормами чинними станом на 01 січня 2022 року, станом на 01 січня 2023 року у відповідності до вимог статті 9 Закону №2011-XII та з врахуванням положень Постанови №704 щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законами України "Про Державний бюджет України на 2022 рік", "Про Державний бюджет України на 2023 рік" на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови №704, із урахуванням процентної надбавки за вислугу років, та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії обчислених із перерахованих розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням за період з 28 лютого 2022 року по 18 вересня 2023 року, з урахуванням раніше виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплаті йому грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік з врахуванням положень Постанови №704 щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законами України "Про Державний бюджет України на 2022 рік", на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови №704, із урахуванням процентної надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, обчислених із перерахованих розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому грошову допомогу на оздоровлення за 2022 рік та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік з врахуванням положень Постанови №704 щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законами України "Про Державний бюджет України на 2022 рік", на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови №704, із урахуванням процентної надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, обчислених із перерахованих розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, з урахуванням раніше виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду 17 листопада 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано позивачу десятиденний строк для усунення її недоліків, а саме: надання заяви про поновлення пропущеного строку на звернення до суду з наведенням поважних причин його пропуску та надання доказів щодо фактів і обставин, що об`єктивно перешкодили своєчасно звернутися до суду із позовом (а.с.14-16).

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, - повернуто позивачеві разом із доданими матеріалами.

Ухвала Черкаського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2025 року мотивована тим, що відповідно до довідки про доставку електронного листа, копію ухвали від 17 листопада 2025 року позивач отримав в особистому кабінеті через «Електронний суд» 19 листопада 2025 року, проте станом на 01 грудня 2025 року позивачем недоліки, що зазначені в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху від 17 листопада 2025 року не усунуті. Вказав, що невиконання вимог суду в установлений строк тягне за собою повернення заявнику заяви та доданих до неї документів, позаяк вимоги ухвали про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху не виконано, тому матеріали його позовної заяви підлягають поверненню.

Не погоджуючись з ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2025 року, ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку (поштовий трекінг 842), 13 грудня 2025 року подав апеляційну скаргу до Шостого апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати вказану ухвалу суду першої інстанції та направити справу до того ж суду першої інстанції для продовження розгляду.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 зазначає, що ним в межах десятиденного строку, наданого судом першої інстанції, а саме 27 листопада 2025 року, засобами поштового зв`язку, було направлено уточнену позовну заяву та клопотання про поновлення строку звернення до суду. Виходячи з цього, апелянт ОСОБА_1 вважає, що суд першої інстанції зробив помилковий висновок про повернення його позовної заяви.

У судове засідання учасники судового розгляду не з`явились, про день, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надавали.

Позивач надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно частини другої статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2025 року про повернення позовної заяви у справі №580/12716/25 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Приймаючи ухвалу від 01 грудня 2025 року про повернення позовної заяви, на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, суд першої інстанції виходив з невиконання позивачем ОСОБА_1 вимог ухвали від 17 листопада 2025 року про залишення позовної заяви без руху.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає такий висновок суду першої інстанції необґрунтованим, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 08 листопада 2025 року ОСОБА_1 звернувся в Черкаський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_3 , військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду 17 листопада 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, позивачу надано десятиденний строк для усунення її недоліків, а саме: надання заяви про поновлення пропущеного строку на звернення до суду з наведенням поважних причин його пропуску та надання доказів щодо фактів і обставин, що об`єктивно перешкодили своєчасно звернутися до суду із позовом (а.с.14-16).

Дійшовши висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви, згідно пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, Черкаський окружний адміністративний суд ухвалою від 01 грудня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії повернув позивачеві разом із доданими матеріалами (а.с.18-20).

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 160 КАС України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

В позовній заяві зазначаються: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень; 4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача; 10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт; 11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до частин першої та другої статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо він не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху від 17 листопада 2025 року було отримано позивачем засобами електронного зв`язку 19 листопада 2025 року. Відтак останнім днем для усунення визначених у ній недоліків було 29 листопада 2025 року (субота).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог ухвали суду першої інстанції від 17 листопада 2025 року про залишення позовної заяви без руху, позивачем, ОСОБА_1 27 листопада 2025 року на адресу Черкаського окружного адміністративного суду було надіслано уточнену позовну заяву (а.с.24-46) та клопотання про поновлення строку звернення до суду (а.с.48-55), про що свідчить конверт з відбитком поштового штемпелю з датою (27.11.2025) (а.с.56).

Відповідно до частини дев`ятої статті 120 КАС України, строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Тобто, у розумінні положень процесуального закону подання до відділу поштового зв`язку документів чи матеріалів у межах встановлених строків для усунення недоліків позовної заяви свідчить про те, що такий строк не вважається пропущеним.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що питання стосовно доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог частини другої статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, у справі "Bellet v. France", Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Право на захист у суді своїх прав і свобод є конституційною гарантією, яка забезпечується реальною можливістю усякій заінтересованій особі звернутися до суду у встановленому законом порядку про захист прав, свобод та інтересів та можливістю обирати спосіб захисту, використовуючи при цьому всі дозволені законодавством інструменти та засоби.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду зазначає, що висновок суду першої інстанції про повернення позову від 01 грудня 2025 року, в зв`язку з неусуненням ОСОБА_1 недоліків позовної заяви, незважаючи на встановлений ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2025 року десятиденний строк, є передчасним та призвів до повернення позовної заяви, на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, фактично перешкодивши позивачу у доступі до правосуддя.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви постановлена передчасно, з порушенням норм процесуального права, тому наявні підстави для її скасування та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до частини третьої статті 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Згідно пункту 4 частини першої статті 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала Черкаського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2025 року - скасуванню, а справа №580/12716/25 - направленню для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

Керуючись статтями 312, 315, 320, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2025 року про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - скасувати.

Справу №580/12716/25 направити до Черкаського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий-суддя І.В. Штульман

Судді М.І. Кобаль

Ю.К. Черпак