Справа № 320/19109/23
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2026-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2026 року м. Київ справа №320/19109/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась фізична особа підприємець ОСОБА_1 з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15.05.2023 №1.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.06.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю податкового повідомлення-рішення від 15.05.2023 №1.

Відповідачем до суду подано відзив напозовну заяву. відповідно до якого проти задоволення позовних вимог заперечує.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, на підставі наказу №1513-п від 11.04.2023 та направлень № 5531/26-15-09-01 та №5530/26-15-09-01 від 12 квітня 2023 року працівниками Головного управління ДПС у м. Києві проведено фактичну перевірку господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 .

За результатами проведення фактичної перевірки складено акт № 29427/Ж5/26-15-09-01/ від 20.04.2023 (далі - Акт перевірки), яким встановлено порушення:

Статті 11 Закону України від 19.12.95 М481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (зі змінами та доповненнями).

Під час перевірки встановлено факт зберігання 2 пляшок алкогольних напоїв на загальну суму 400-00 грн. без марок акцизного податку встановленого зразка.

На підставі Акту перевірки Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення №1 від 15.05.2023, яким до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 17 000,00грн.

Не погоджуючись з оскаржуваним податковим повідомленням рішенням, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до абз. 3 ч, 4 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» №481/95-ВР (надалі - Закону №481/95-ВР) алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Абзацом 4 частини 4 статті 11 Закону №481/95-ВР встановлено, що у разі зміни зразка марок акцизного податку вже закуплені марки попереднього зразка застосовуються у виробництві алкогольних напоїв та тютюнових виробів до їх повного використання, а марковані такими марками алкогольні напої та тютюнові вироби знаходяться в обігу до їх повної реалізації в межах терміну придатності для споживання.

Марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів (пп. 14.1.107 п.14.1 ст.14 ПК України).

Відповідно до пп. 14.1.109 п. 14.1 ст.1 4 ПК України маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Стаття 226 ПК України регулює відносини, пов`язані з виготовленням, зберіганням, продажем марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Згідно п. 226.2. ст. 226 ПК України наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення па митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Пункт 226.3 ст. 226 ПК України передбачає, що виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 226.6-226.7 ст. 226 ПК України визначено, що маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об`ємних одиниць. Маркування вироблених в Україні алкогольних напоїв із вмістом спирту етилового від 1,2 до 8,5 відсотка об`ємних одиниць не здійснюється. Кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, місяць і рік випуску марки.

Згідно п. 226.9 ст. 226 ПК України вважаються такими, що немарковані:

алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції;

алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Нормами п. 228.2 ст. 228 ПК України встановлено, що контроль за наявністю марок акцизного податку на пляшках (упаковках) алкогольних напоїв і на пачках (упаковках) тютюнових виробів під час їх транспортування, зберігання та продажу, а також у разі ввезення таких товарів на митну територію України здійснюють відповідні контролюючі органи.

Згідно абз.З ч.4 ст.1 1 Закону №481/95-ВР, порушення якого і встановлено під час перевірки позивача, передбачено, що алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Таким порядком є Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затверджене постановою КМ України від 27.12.2010 №1251.

Згідно з п.19 Положення №1251 наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати акцизного податку та легальності ввезення товарів.

Відповідно п.20 Положення №1251 вважаються такими, що немарковані:

алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками;

алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з порушенням вимог цього Положення, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції;

алкогольні напої з марками, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

З матеріалів справи встановлено, що в кафе-барі, в приміщенні за місцем проведення фактичної перевірки, розташованого за адресою: м. Київ, б-р Кольцова, 13, в якому здійснює свою господарську діяльність позивач, зберігались (знаходились) алкогольні напої в асортименті, без марки акцизного податку, а саме горілка «Мороша Джерельна» 1 шт., ємкістю 0.5 л., вартістю 200,00 грн. та горілка «Гріндей» 1 шт., ємкістю 0.5 л., вартістю 200,00 грн.

У кафе-барі, яке використовується позивачем на підставі договору оренди №29/07-22 від 29.07.2022 за адресою: м. Київ, б-р Кольцова, 13, здійснюється підприємницька діяльність позивачем, у тому числі з продажу роздрібної торгівлі алкогольними напоями, для чого отримано ліцензію 2204709 від 24.10.2022.

Закупівля алкогольних напоїв (Товару) здійснюється ФОП ОСОБА_1 (Покупець) у ТОВ «АЛКО АЛЬЯНС» (Продавець) у відповідності до договору №94/3 від 21.09.2022 року.

Видатковою накладною №743 від 18.03.2023 року підтверджується придбання 25 пляшок горілки, у тому числі, 1 пляшка горілки «Мороша Джерельна» та 2 пляшки горілки «Зелений День» (Green Day, Гріндей).

Транспортування Товару здійснювалось ФОП ОСОБА_2 на замовлення Продавця, що підтверджується товаро-транспортною накладною від 18.03.2023.

Судом також встановлено, що за адресою: м. Київ, бульвар Кольцова, 13, знаходиться кафе-бар, що передбачає здійснення діяльності у сфері громадського харчування та реалізацію алкогольних напоїв на розлив. Оскільки алкогольні напої реалізуються на розлив це передбачає відкорковування пляшки та пошкодження марки акцизного податку встановленого зразка. Після чого алкогольні напої зберігаються у такому вигляді до повної реалізації.

Реалізація алкогольних напоїв на розлив також підтверджується наданими до матеріалів позовної заяви копіями фіскальних чеків № від 26.05.2023, № від 26.05.2023, № від 26.05.2023, № від 26.05.2023, відповідно до яких продаж горілки здійснюється по 50 грам.

Так, роздрібною торгівлею є діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування. Отже, така реалізація має бути засвідчена відповідним доказами наявність розрахункового чеку тощо.

Відповідно до п. 226.1, п. 226.9 ст. 226 Податкового кодексу України в разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари; алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки.

При цьому, зберігання та реалізація алкогольних напоїв за наявності марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці або на іншій тарі згідно із законодавством розповсюджується на продаж повної (певідкоркованої) пляшки або іншої тари з алкогольним напоєм, натомість у разі реалізації у закладах алкогольних напоїв на розлив чинним законодавством не вимагається збереження марки акцизного податку на такій пляшці або іншій тарі.

Таким чином, законодавством не покладено на платників податку обов`язок зберігати розірвані марки акцизного податку після відкупорювання (розкривання) товару, адже в силу мети маркування і технології наклеювання марок акцизного податку відкривання відповідної пляшки або іншої тари для реалізації алкогольних напоїв на розлив виключає збереження марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці або на іншій тарі.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 18.05.2018 у справі № 804/4921/1 7.

Враховуючи, що ФОП ОСОБА_1 має відповідну ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та первинні документи на придбання вказаного алкоголю, акцизна марка на вказаній пляшці була пошкоджена під час відкриття пляшки з об`єктивних причин, відтак, контролюючим органом документально не підтверджено факт зберігання та реалізації напоїв без марок акцизного збору.

Більш того, кафе ФОП ОСОБА_1 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , не здійснює виробництво алкогольної продукції, яка перевірялась контролюючим органом та не здійснює маркування такої продукції марками акцизного податку, а тому стверджувати про факт порушення з боку позивача податкового законодавства, яке не стосується порядку провадження діяльності з роздрібної торгівлі алкогольними напоями є безпідставним.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Шостого апеляційного адміністративного суду № 640/18262/19 від 22.12.2020 року, № 640/19260/20 від 02.03.2021 року.

Таким чином, висновки контролюючого органу, викладені в Акті перевірки, є безпідставними, а тому податкове повідомлення рішення від 15.05.2023 №1 є протиправним та підлягає скасуванню.

З підстав викладеного вище суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до положень ч. ч. 1 та 2 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частинами 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин, зазначених вище, суд прийшов до переконання про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 1073,60грн. (квитанція від 01.06.2023), тому ці витрати слід присудити на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві.

Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Київський окружний адміністративний суд, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15.05.2023 №1.

Стягнути на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лапій С.М.