Справа № 503/1613/25
Суддя: Калашнікова Т. О.
Дата ухвалення: 2026-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 503/1613/25
Провадження № 2-а/503/7/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року

Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Калашнікової Т.О.,

за участю секретаря Поліковської О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима адміністративну справу за адміністративним позовом адвоката Коржа В`ячеслава Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Київській області Депатраменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: іспектор 2 взводу 3 роти УПП Батальйон патрульної поліції в м.Бориспіль Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України старший лейтенант поліції Марштупа Владислав Олегович про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Корж В`ячеслав Васильович, який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕНА №5738639 від 16.09.2025 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху за ч.4 ст.126 КУпАП.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, серії ЕНА № 5738639 від 16.09.2025 року, інспектором 2 взводу 3 роти УПП батальйону в м.Бориспіль УПП в Київській області, Марштупою Владиславом Олеговичем, його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, відповідно до якої зазначено, що 16 вересня 2025 року приблизно о 23 год. 08 хв., на трасі М-01-0, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом, будучи позбавлений права керування транспортними засобами на підставі постанови Шосткинського міськрайонного суду Сумської області по справі № 589/226/25 від 05.03.2025 року, чим порушив п. 2.1. а ПДР України, а саме керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Позивач вважає оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою, та такою, що підлягає скасуванню, оскільки на момент її винесення працівником поліції, справа про притягнення його до адміністративної відповідальності перебувала на розгляді в апеляційному суді за апеляційною скаргою позивача на постанову Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 05.03.2025 року. Таким чином, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП постанова Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 05.03.2025 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, не набрала законної сили до моменту розгляду справи апеляційним судом.

Ухвалою судді від 10 жовтня 2025 року вказаний адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі.

У відповідності до ч. 1 ст. 268 КАС України відповідача та інших учасників справи було негайно повідомлено про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, для подачі відзиву на позовну заяву і доданих до нього доказів суду та іншим учасникам справи.

22 січня 2025 року на адресу суду від представника Управління патрульної поліції в Київській області Депатраменту патрульної поліції Національної поліції України Савоніка Д.В., надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого він заперечує проти задоволення позовних вимог, вважає оскаржувану постанову законною, винесеною з дотриманням вимог чинного законодавства та на підставі достатніх доказів про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП. Представник зазначив, що відповідно до ч. 4 ст. 126 КУпАП, після встановлення факту керування позивачем транспортним засобом за наявності чинного рішення про позбавлення його права керування, було розглянуто матеріали справи безпосередньо на місці вчинення правопорушення та винесено постанову серії ЕНА № 5738639 від 16.09.2025 року за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Під час розгляду матеріалів, поліцейським у повному обсязі дотримано вимоги щодо процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, після винесення постанови позивача ознайомлено зі змістом постанови, роз`яснено порядок і строки оскарження, копію постанови вручено позивачу під підпис, що підтверджується відповідною відміткою в постанові. Представник також зазначає, що доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення є постанова Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 05.03.2025 року у справі № 589/226/25, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору іспектора 2 взводу 3 роти УПП Батальйон патрульної поліції в м.Бориспіль Управління патрульної поліції в Київській області Депатраменту патрульної поліції Національної поліції України старший лейтенант поліції Марштупи Владислава Олеговича будь-яких пояснень не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 16.09.2025 року інспектором 2 взводу 3 роти УПП батальйону в м.Бориспіль УПП в Київській області, Марштупою Владиславом Олеговичем складена відносно позивача постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №5738639.

Відповідно до вказаної постанови, суть правопорушення полягає у тому, що 16 вересня 2025 року приблизно о 23 год. 08 хв., на трасі М-01-0, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом був зупинений працівником патрульної поліції, інспектором 2 взводу 3 роти УПП батальйону в м.Бориспіль УПП в Київській області, Марштупою Владиславом Олеговичем та під час перевірки документів було з`ясовано, що позивач позбавлений права керування транспортними засобами строком на 1 рік згідно постанови Шосткинського міськрайонного суду Сумської області по справі № 589/226/25 від 05.03.2025 року, чим порушив п. 21 (а) ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні вище вказаного правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 20400 гривень, з зазначенням, що на підставі ст. 307, ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі в сумі 40800 гривень.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Позивач, будучи незгодним з вказаною постановою, звернувся до суду з відповідним позовом.

За приписами частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведеним конституційним положенням кореспондує частина 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Пунктом 8 частини першої статті 23 цього ж Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до частини 4 статті 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 2 ч. 1 ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ст. 2 КАС України).

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним оскаржуваних постанов, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог законодавства України, за що останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності.

З урахуванням роз`яснення п.п. 4,7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1988 року "Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення" суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачено адміністративну відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку та обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, строк оскарження постанови якщо оскаржувалася до вищестоящого органу, обчисляється з наступного дня після прийняття цим органом рішення за скаргою.

Приймаючи вказані положення законодавства, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом та не спростовується сторонами у справі, відповідно до оскаржуваної постанови ОСОБА_1 16.09.2025 року був зупинений патрульною поліцією, та під час перевірки документів було з`ясовано, що позивач керував транспортним засобом після накладання на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Відповідно до постанови судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 05.03.2025 року у справі № 589/226/25, ОСОБА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень та позбавлено права керування транспортними засобами строком 1 рік.

Суд зазначає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП обов`язковою умовою є наявність постанови суду, яка набрала законної сили, про позбавлення особи права на керування транспортними засобами.

Згідно з матеріалами справи, 19.06.2025 року ОСОБА_1 подав до Сумського апеляційного суду апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 05.03.2025 року, з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження та з наданням належних доказів поважності причин пропуску строків на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга була прийнята судом апеляційної інстанції 07.07.2025 року та справу призначено до апеляційного розгляду на 18.12.2025 року.

Постановою Сумського апеляційного суду від 18.12.2025 року постанову судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 05.03.2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, - залишено без змін.

Натомість, оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення за фактом керування ОСОБА_1 транспортним засобом, будучи позбавленим права керування, була винесена 16.09.2025 року, тобто у період, коли справа вже перебувала на розгляді в Сумському апеляційному суді (в період часу з 19.06.2025 року по 18.12.2025 року - дата набуття законної сили постановою І-ї інстанції). Таким чином, на момент винесення спірної постанови, постанова Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 05.03.2025 року про позбавлення позивача права керування транспортними засобами не набрала законної сили у зв`язку з відкриттям апеляційного провадження, а отже, вона не набула остаточного процесуального значення.

Приймаючи вищевказані обставини в цілому, судом встановлено, що оскаржуваною постановою від 16.09.2025 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення на підставі постанови Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 05.03.2025 року у справі № 589/226/25, юридична дія якої (законна сила якої), під час винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕНА №5738639, не набрала законної сили до розгляду справи Сумським апеляційним судом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Юридичний склад адміністративного правопорушення передбачено нормами права як сукупність ознак (елементів), за наявності яких те чи інше протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Таку сукупність ознак формують чотири складових елементи: об`єкт, об`єктивна сторона (характеризують зовнішню сторону правопорушення); суб`єкт та суб`єктивна сторона (характеризують внутрішню сторону правопорушення).

Суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності виключно за умови встановлення складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Положеннями ст. 10 КУАП встановлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх (прямий умисел) або свідомо допускала настання цих наслідків (непрямий умисел).

Тобто, суб`єктивна сторона, як елемент складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч. 4 ст. 126 КУпАП, передбачає обов`язкову наявність умислу особи на вчинення такого правопорушення.

Отже, визначаючи наявність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, обов`язковим є встановлення умислу позивача на вчинення адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона якого полягає в керуванні транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, під час зупинки патрульним поліції, керував транспортним засобом у період оскарження постанови у справі № 589/226/25 про позбавлення його права керування транспортними засобами строком на 1 рік, яка не набрала законної сили та не мала обов`язкової юридичної дії.

Таким чином у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП (зокрема відсутня суб`єктивна сторона правопорушення).

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ураховуючи викладене в цілому, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 , є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Керуючись ст. 7, ч. 4 ст. 126 КпАП України, ст. 2, 22, 72, 73, 75-77, 242-246, 250-251, 295 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов адвоката Коржа В`ячеслава Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Київській області Депатраменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: іспектор 2 взводу 3 роти УПП Батальйон патрульної поліції в м.Бориспіль Управління патрульної поліції в Київській області Депатраменту патрульної поліції Національної поліції України старший лейтенант поліції Марштупа Владислав Олегович про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, - задовольнити.

Cкасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №5738639 від 16.09.2025 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 гривень 00 копійок за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.О.Калашнікова