Справа № 160/5563/26
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 березня 2026 рокуСправа № 160/5563/26
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Бухтіярова М.М., перевіривши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬБАКОР» до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною та скасування картки відмови, -

ВСТАНОВИВ:

09.03.2026 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬБАКОР» до Волинської митниці, в якій позивач просить:

-визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2025/000221/1 від 10.09.2025р. Волинської митниці;

-визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2025/000786 від 10.09.2025р. Волинської митниці.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що позов подано без додержання вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 КАС України.

Ухвалою суду від 16.03.2026 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позову шляхом подання до суду відомостей щодо ціни позову та доказів сплати судового збору за позовні вимоги майнового характеру, сплаченого в установленому порядку та розмірі.

Копія ухвали суду від 16.03.2026 скерована позивачу через підсистему «Електронний суд».

Пунктом 1 частини першої статті 241 КАС України до судових рішень віднесено ухвали.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа документ в електронному вигляді «ст.169 ч.1,2 «Ухвала про залишення позовної заяви без руху» від 16.03.2026 у справі №160/5563/26 (суддя Бухтіярова М.М.) було надіслано одержувачу Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬБАКОР» та доставлена до електронного кабінету.

Враховуючи викладене, а також те, що ухвала суду є різновидом судового рішення у відповідності до статті 241 КАС України, копію ухвали суду від 16.03.2026 доставлено позивачу до електронного кабінету, суд дійшов висновку, що позивач є таким, що належним чином повідомлений про залишення позову без руху.

23.03.2026 від позивача надійшла заява про усунення недоліків, до якої було долучено квитанцію про сплату судового збору у розмірі 1111,84 грн. Щодо ціни позову у заяві позивач вказав, що не згоден з прийнятим рішенням відповідача про коригування митної вартості, але з метою випуску у вільний обіг швидкопсувних товарів скористався правом наданим ч. 3 ст. 52 МКУ та оформив 10.09.2025 нову МД №25UA02U5, сплативши митні платежі згідно із заявленою позивачем митною вартістю товарів та надавши гарантію в розмірі різниці між заявленою позивачем митною вартістю та митною вартістю визначеною відповідачем (шляхом грошової застави у розмірі 314519,61 грн.), про що зазначено в графі 47 МД (під кодом СП « 55»). Оскільки рішення відповідача вплинуло на склад майна позивача саме в розмірі грошової застави (314519,61 грн. - ціна позову), то судовий збір за майнову вимогу (3774,24 грн.) позивач розраховував з цієї суми.

Розглянувши подану позивачем заяву про усунення недоліків, суд доходить висновку про часткове виконання ухвали суду та наявність підстав для повернення позовної заяви позивачеві, зважаючи на наступне.

Частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Сплата судового збору за подання адміністративного позову, в силу положень ч.3 ст.161 КАС України, є процесуальним обов`язком сторони, що звертається до суду з позовом.

Суд зазначає, що обов`язок сплати судового збору слугує гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду. При цьому, судовий збір виконує не тільки фіскальну, а й дисциплінуючу функцію. Він є одним із способів стимулювання належного виконання учасниками відповідних правовідносин своїх прав та обов`язків, передбачених законами України, у зв`язку з чим, безпідставне звільнення від його сплати окремих осіб може свідчити про надання одній із сторін незаконної переваги перед іншою.

Згідно з частиною 2 статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначений Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» встановлено з 1 січня 2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у сумі 3328,00 грн.

За змістом приписів пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою, судовий збір становить 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не менше 3328,00 грн., і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не більше 33280,00 грн.

За подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем судовий збір справляється у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 3328,00грн.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч.3 ст. 4 Закону).

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Суд враховує правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 16.03.2020 у справі №1.380.2019.001962, згідно із яким при оскарженні рішення про коригування митної вартості товарів ціною позову у розумінні пп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» є різниця митних платежів, що підлягали сплаті із врахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні.

Як слідує з позовних матеріалів, позивачем заявлені позовні вимоги як майнового характеру, так і немайнового характеру.

Так, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів - є вимогою майнового характеру, судовий збір становить 1,5% ціни позову (ціна позову вказується з урахуванням різниці донарахованих митних платежів), але не менше 3328,00 грн. і не більше 33280,00 грн.

Позивачем у заяві на усунення недоліків позову вказано, що різниця митних платежів (ціна позову) становить 314519,61 грн.

З урахуванням вказаної позивачем у заяві на усунення недоліків ціни позову, судовий збір за позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів становить 3774,24 грн. (314519,61 грн./100% х 1,5% х 0,8).

Позовні вимоги про визнання протиправною та скасування картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є вимогою немайнового характеру, судовий збір становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 3328,00 грн., та з урахуванням коефіцієнту пониження 0,8 становить 2662,40 грн.

До позову надано платіжну інструкцію №1622633 від 16.02.2026 на суму 2662,40 грн. (3328,00 х 0,8), що засвідчує сплату судового збору за позовні вимоги немайнового характеру.

На виконання вимог ухвали суду в частині надання доказів сплати судового збору за позовні вимоги майнового характеру позивачем було долучено платіжну інструкцію №1832635 від 19.03.2026 на суму 1111,84 грн., тобто не у належному розмірі.

Суд зазначає, що в ухвалі від 16.03.2026 позивачеві було роз`яснено порядок обрахунку судового збору у випадку, коли заявлено декілька позовних вимог, одна з яких майнового характеру, а інша немайнового характеру. Однак, позивачем не виконано в цій частині ухвалу суду.

Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи, що вимоги суду, викладені в ухвалі від 16.03.2026, виконані частково, оскільки позивачем хоч і зазначено ціну позову, однак не надано доказів сплати судового збору за позовні вимоги майнового характеру у належному розмірі, суд вважає, що в даному випадку наявні всі передбачені законом умови для застосування наслідків, визначених пунктом 1 частини 4 статті 169 КАС України.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Суд звертає увагу на те, що згідно з приписами частини 8 статті 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Щодо сплаченого позивачем судового збору, суд роз`яснює, що відповідно до статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, в разі повернення заяви або скарги, а тому позивач не позбавлений права звернутись до суду з відповідною заявою про повернення сплаченого у цій справі судового збору.

Керуючись ст.ст.169, 241, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬБАКОР» до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною та скасування картки відмови повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою та долученими документами.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до ч.8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст.ст.294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.М. Бухтіярова