Справа № 160/24401/25
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2026-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

23 березня 2026 року м. Дніпросправа № 160/24401/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у м. Дніпро заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 160/24401/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним рішення, зобов`язання надати відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 в якому просив визнати протиправним рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не надання ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту (абзацу) 14 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надати відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 , відповідно пункту (абзацу) 14 ч. І ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на весь період дії обставини, що дає підстави для такої відстрочки, та внести інформацію про відстрочку до справи військовозобов`язаного ОСОБА_1 , що знаходиться у ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.12.2025 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач через свого представника ОСОБА_3 , не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, подав 30.12.2025 року, за допомогою засобів поштового зв`язку, до суду апеляційну скаргу.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 30.01.2026 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1

20.03.2026 року до суду від ОСОБА_1 в особі представника - адвоката, надійшла заява про забезпечення позову в якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти дії щодо призову ОСОБА_1 на військову служу по мобілізації, до моменту набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним рішення щодо відмови у наданні відстрочки від призову під час мобілізації та зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування заяви вказано, що під час розгляду справи в суді першої інстанції, посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_4 , будь яких дій по проведенню мобілізації відносно позивача не вчиняли, позивач постійно знаходився за своїм місцем мешкання та доглядав за бабусею. Після того, як була подана апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції, відповідач по справі заперечення, або будь які інші документи процесуального характеру не подав, натомість, без направлення будь яких повісток, через електронну базу « ІНФОРМАЦІЯ_5 » поставив позивача у розшук, що підтверджується скріном з електронного сервісу «РЕЗЕРВ +», та подав відповідне звернення до органів Національної поліції, про примусове доставлення позивача до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Заявник фактично та юридично здійснює постій ний догляд за ОСОБА_4 , забезпечує їй необхідну допомогу в побуті, харчуванні, медичному контролі та інших потребах, що є життєво необхідним для збереження її здоров`я та життя, та у зв`язку з тим що доньки ОСОБА_4 з нею не мешкають. Призов онука ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, або інші дії пов`язані з примусовим доставлення до РТЦК, можуть позбавити ОСОБА_4 належного піклування та догляду. Позбавлення особи з інвалідністю підтримки з боку близьких осіб ставить таку особу в очевидно не сприятливе становище у порівнянні з іншими особами і може бути кваліфіковане як непряма дискримінація. У зв`язку з наявністю об`єктивних обставин, що свідчать про ризик порушення прав заявника (наявність підстав для відстрочки від мобілізації відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію») здійснення постійного догляду за особою, яка потребує сторонньої допомоги, за відсутності інших осіб, здатних здійснювати такий догляд, заявник просить суд вжити заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 150, ч. 1 ст. 151 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю. Позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 3 ст. 150 КАС України ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є онуком ОСОБА_4 , яка після укладення шлюбу змінила прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка має встановлену інвалідність І групи «Б» та потребує постійного стороннього догляду, що підтверджено довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією КЗ ДЦП МСД з офтальмологічним МСЕК від 23.11.2023 року серії 12 ААГ № 557337.

ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 14 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як такому, що здійснює догляд за особою, яка потребує стороннього догляду - рідною бабусею ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Протоколом комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10 червня 2025 року №26 позивачу відмовлено у наданні відстрочки, у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують неможливість членів сім`ї першого ступеня споріднення здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю І чи ІІ групи, про що позивачу надіслано повідомлення від 25.06.2025 року №34.

Позивач, не погоджуючись із рішенням відповідача щодо не надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту (абзацу) 14 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», звернувся до суду з позовом. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.12.2025 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. Рішення оскаржнено та його апеляційний перегляд не завершено.

ОСОБА_1 через свого представника вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 через електронну базу « ІНФОРМАЦІЯ_5 » поставив позивача у розшук, що підтверджується скріном з електронного сервісу «РЕЗЕРВ +», та подав відповідне звернення до органів Національної поліції, про примусове доставлення позивача до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Оскарження таких дій ІНФОРМАЦІЯ_1 є новими правовідносинами у межах військового обліку ОСОБА_1 .. ОСОБА_1 не позбавлений права оскаржити дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо поставки його у розшук та повідомлення органів Національної поліції, про примусове доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти дії щодо призову ОСОБА_1 на військову служу по мобілізації буде втручанням у повноваження ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо здійснення військового обліку позивача та вчинення дій щодо призову на військову служу по мобілізації.

Суд апеляційної інстанції вважає, що заява про забезпечення позову не має доказів того, що захист прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим без вжиття таких заходів, не доведено, що існує небезпека з боку дій відповідача.

Передбачено, що забезпечення позову можливо здійснити шляхом зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта, шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії, заборони іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Відносини ОСОБА_1 з ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо поставки його у розшук та повідомлення органів Національної поліції, про примусове доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_4 є новими правовідносинами та правомірність таких дій не розглядається у межах провадження № 160/24401/25. Позивач оскаржує рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту (абзацу) 14 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», натомість заявою про забезпечення позову розширює свої вимоги до суду, які виникли у інших правовідносинах.

Суд наголошує, що інститут забезпечення адміністративного позову дійсно є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі. Однак, застосовуючи такий інститут, необхідно перш за все враховувати його мету та запобігати вирішенню спору у справі шляхом задоволення заяви про забезпечення позову.

Слід зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову. Інакше кажучи, правомірність дій відповідача по відношенню до позивача слід перевіряти під час розгляду справи по суті та уникати тієї обставини, що забезпеченням позову може бути вирішено спір, без судового розгляду по суті вимог.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що відсутні підстави для забезпечення позову. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст.ст. 150-154, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 160/24401/25 - відмовити.

Ухвала Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду відповідно до ст., ст. 328- 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова