Справа № 600/577/25-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2026-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 р. м. Чернівці Справа № 600/577/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Керівника Дністровської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі: Державного агентства лісових ресурсів України, Південно - Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства, Державної екологічної інспекції Карпатського округу до Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області, про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Керівник Дністровської окружної прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України, Південно - Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства, Державної екологічної інспекції Карпатського округу, звернувся в суд з позовом до Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області щодо не винесення на розгляд сесії Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області подання Південно-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 05.06.2023 за № 614/2023 щодо віднесення земельних ділянок, які розташовані за координатами GPS: 48.436246, 26.802667 - площею 3,5 га с. Вартиківці; 48.606554, 26.813266 - площею 9 га с. Грушівці; 48.606348, 26.816742 - площею 3,1 га, с. Грушівці; 48.499779, 26.613769 - площею 5,1 га, с. Бернове; 48.524650, 27.032979 площею 2,4 га, с. Майорка; 48.519005, 27.101800 площею 1,7 га, с. Покровка; 48.523785, 26.763985 - площею 1,1 га, с. Ленківці; 48.374896, 26.702987 площею 6,9 га, с. Зелена; 48.485947, 26.916384 площею 4,6 га, с. Бузовиця; 48.513391, 26.922148 - площею 0,8 га, с. Бузовиця; 48.523900, 27.030987 - площею 1,8 га, с. Майорка; 48.418154, 26.672763 площею 12,9 га, с. Путрине Дністровського району до самозалісених, його не розгляду та неприйняття рішення у порядку, визначеному ч. ч. 2, 3, 5 ст. 57-1 Земельного кодексу України;

- зобов`язати Кельменецьку селищну раду Дністровського району Чернівецької області винести на розгляд та розглянути на сесії Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області подання Південно - Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 05.06.2023 за № 614/2023, щодо віднесення земельних ділянок, які розташовані за координатами GPS: 48.436246, 26.802667 - площею 3,5 га с. Вартиківці; 48.606554, 26.813266 - площею 9 га с. Грушівці; 48.606348, 26.816742 - площею 3,1 га, с. Грушівці; 48.499779, 26.613769 - площею 5,1 га, с. Бернове; 48.524650, 27.032979 - площею 2,4 га, с. Майорка; 48.519005, 27.101800 - площею 1,7 га, с. Покровка; 48.523785, 26.763985 - площею 1,1 га, с. Ленківці; 48.374896, 26.702987 - площею 6,9 га, с. Зелена; 48.485947, 26.916384 - площею 4,6 га, с, Бузовиця; 48.513391, 26.922148 - площею 0,8 га, с. Бузовиця; 48.523900, 27.030987 - площею 1,8 га, с. Майорка; 48.418154, 26.672763 площею 12,9 га, с. Путрине Дністровського району до самозалісених у порядку, визначеному ч. ч. 2, 3, 5 ст. 57-1 Земельного кодексу України.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

1. Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що Південно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства звернулось з поданням від 05.06.2023 № 614/2023 до Кельменецької селищної ради стосовно віднесення земельних ділянок до самозалісених земель.

Проте, рішення щодо віднесення залісених земельних ділянок до самозалісених земель Кельменецькою селищною радою не приймалося, а лише надана відповідь листом від 15.06.2023 № 02/13/1115, в якому зазначалось про відсутність підстав для виділення вищевказаних земельних ділянок та передачі їх до державного лісового фонду.

Відтак, позивач вважає, що невжиття Кельменецькою селищною радою належних заходів щодо зміни угідь земельних ділянок на угіддя самозаліснених земель, призводить до порушення інтересів держави та створює передумови незаконного використання ділянок, можливості передання у приватну власність чи оренду та подальшого знищення лісових насаджень.

Таким чином, через протиправну бездіяльність органу місцевого самоврядування порушуються інтереси держави у сфері лісового господарства, а також раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, зокрема охорони, збереження та відтворення лісових забезпеченню оптимальної лісистості України та відповідно забезпеченню екологічної безпеки і підтриманню, екологічної рівноваги у державі, що також становить суспільний інтерес у збереженні навколишнього природного середовища та біорізноманіття.

2. Відповідач правом на подання відзиву передбаченим ст.162 КАС України не скористався та відзиву не подав.

Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову. (ч.4 ст. 159 КАС України)

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

1. Ухвалою суду відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ ТА ВІДПОВІДНІ ПРАВОВІДНОСИНИ.

1 05.06.2023 року Південно-Західним міжрегіональним управлінням лісового та мисливського господарства до Кельменецької селищної ради надіслано подання № 614/2023 щодо віднесення 12 земельних ділянок загальною площею 52,9 га па території Кельменецької територіальної громади Дністровського району Чернівецької області, до самозалісених у порядку ст. 57-1 Земельного кодексу України, які розташовані за наступними координатами GPS: 48.436246, 26.802667 - площею 3,5 га с. Вартиківці; - 48.606554, 26.813266 - площею 9 га с. Грушівці; - 48.606348, 26.816742 - площею 3,1 га, с. Грушівці; 48.499779, 26.613769 - площею 5,1 га, с. Бернове; 48.524650, 27.032979 - площею 2,4 га, с. Майорка; 48.519005, 27.101800 - площею 1,7 га, с. Покровка; - 48.523785, 26.763985 - площею 1,1 га, с. Ленківці; - 48.374896, 26.702987 - площею 6,9 га, с. Зелена; - 48.485947, 26.916384 - площею 4,6 га, с. Бузовиця; 48.513391, 26.922148 - площею 0,8 га, с. Бузовиця; - 48.523900, 27.030987 - площею 1,8 га, с. Майорка; - 48.418154, 26.672763 - площею 12,9 га, с. Путрине.

2. Листом від 15.06.2023 за №02/13/1115 Кельменецькою селищною радою повідомлено Південно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства про відсутність підстав для виділення вищевказаних земельних ділянок та передачі їх до державного лісового фонду.

3. 18.10.2024 року Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" подільського лісового офісу філія "Сокирянське лісове господарство" надало керівнику Дністровської окружної прокуратури акти обстежень земельних ділянок на території Дністровського району Чернівецького області, визначені Південно - Західним міжрегіональним управлінням лісового та мисливського господарства на предмет належності їх до самозалісених.

4. Судом також досліджені акти обстеження самозалісених ділянок від 16.10.2024 року.

ДО ВКАЗАНИХ ПРАВОВІДНОСИН СУД ЗАСТОСОВУЄ НАСТУПНІ ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНОДАВСТВА ТА РОБИТЬ ВИСНОВКИ ПО СУТІ СПОРУ.

1. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 1 Лісового кодексу України ліс - тип природних комплексів (екосистема), у якому поєднуються переважно деревна та чагарникова рослинність з відповідними грантами, трав`яною рослинністю, тваринним світом, мікроорганізмами та іншими природними компонентами, що взаємопов`язані у своєму розвитку, впливають один на одного і на навколишнє середовище.

Частиною 2 статті 1 Лісового кодексу України визначено, що ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцем розташування виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Відповідно до частини 12 статті 1 Лісового Кодексу України, самозалісена ділянка це земельна ділянка будь-якої категорії земель (крім земель лісогосподарського призначення, природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення) площею понад 0,5 гектара, вкрита частково чи повністю лісовою рослинністю, залісення якої відбулося природним шляхом.

Згідно зі статті 7 Лісового Кодексу України ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи.

2. Указом Президента У країни від 29 вересня 2022 року N 675/2022 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 29 вересня 2022 року "Про охорону, захист, використання та відтворення лісів України в особливий період" та, зокрема, визначено необхідність місцевим органам виконавчої влади за участю органів місцевого самоврядування забезпечити безумовне виконання завдань, визначених Указом Президента України від 7 червня 2021 року N 228/2021 "Про деякі заходи щодо збереження та відтворення лісів", яким визначено, у тому числі, необхідність проведення ідентифікації самозалісених та придатних для створення лісів земельних ділянок державної та комунальної форм власності з метою їх подальшого використання для досягнення оптимальної лісистості України.

3. Відповідно до Закону України від 20.06.2022 N2321-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо збереження лісів", внесено зміни до Земельного кодексу України, а саме главу 11 доповнено статтею 57-1 "Самозалісені землі", якою визначено порядок віднесення земельних ділянок до самозалісених.

Відповідно до положень статті 57-1 Земельного кодексу України самозалісена ділянка - це земельна ділянка будь-якої категорії земель (крім земель лісогосподарського призначення, природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення) площею понад 0,5 гектара, вкрита частково чи повністю лісовою рослинністю, залісення якої відбулося природним шляхом.

Віднесення земельної ділянки приватної власності до самозалісеної ділянки здійснюється її власником, а щодо земельних ділянок державної та комунальної власності - органом, який здійснює розпорядження нею.

Рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування щодо віднесення земельної ділянки до самозалісеної ділянки приймається за поданням відповідного територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.

4. Отже, наведені вище вимоги законодавства свідчать про те, що для віднесення земельної ділянки до самозалісеної територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, повинен подати до відповідного органу, який є розпорядником земельної ділянки державної чи комунальної власності, подання щодо віднесення такої ділянки до самозалісеної.

5. Відповідно до Положення "Про Державне агентство лісових ресурсів України", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N 521 від 08.10.2014, Державне агентство лісових ресурсів України (Держлісагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику у сфері лісового та мисливого господарства.

У свою чергу, відповідно до Положення "Про Південно-Західне міжрегіональне управління затвердженого наказом Держдісагенства України" N 1008 від 09.11.2022, управління є територіальним органом Держлісагенства. Завданням управління є реалізація повноважень Держлісагенства України на території Тернопільської, Чернівецької та Хмельницької областей.

6. Відтак, саме Південно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства є територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, та відповідно вправі подавати до власника земельної ділянки в особі відповідного органу клопотання щодо віднесення земельної ділянки до самозалісеної ділянки.

7. Судом встановлено, що Південно-Західним міжрегіональним управлінням лісового та мисливського господарства подано до Кельменецької селищної ради подання щодо віднесення 12 земельних ділянок загальною площею 52,9 га па території Кельменецької територіальної громади Дністровського району Чернівецької області, до самозалісених у порядку ст. 57-1 Земельного кодексу України.

Разом з тим, Кельменецькою селищною радою повідомлено Південно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства, про відсутність підстав для виділення вищевказаних земельних ділянок та передачі їх до державного лісового фонду.

8. Відповідно до частини 3 статті 57-1 3емельного Кодексу України, віднесення земельної ділянки до самозалісеної ділянки здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про належність всіх її угідь до угідь самозалісеної ділянки. Земельна ділянка вважається самозалісеною ділянкою з дня внесення зазначених відомостей до Державного земельного кадастру.

Частиною 4 статті 57-1 3емельного Кодексу України визначено, що віднесення земельної ділянки, сформованої як об`єкт цивільних прав, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, до самозалісеної ділянки здійснюється без розроблення документації із землеустрою.

Згідно вимог частини 5 статті 57- 3емельного Кодексу України визначено, що віднесення земельної ділянки, несформованої як об`єкт цивільних прав, а також земельної ділянки, сформованої як об`єкт цивільних прав, але відомості про яку не внесені до Державного земельного кадастру, до самозалісеної ділянки здійснюється відповідно до документації із землеустрою, на підставі якої відомості про земельну ділянку вносяться до Державного земельного кадастру.

Відповідно до частини 4 статті 79-1 3емельного Кодексу України визначено, що земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

9. Таким чином, до самозалісеної земельної ділянки можливо віднести як сформовані земельні ділянки, відомості щодо яких внесено або не внесено до Державного земельного кадастру, так і несформовані земельні ділянки, відомості про які до Державного земельного кадастру не внесено.

При цьому, за змістом статті 57- 1 Земельного Кодексу України можливість прийняття рішення про віднесення земельних ділянок до самозалісених не пов`язана із присвоєнням таким земельним ділянкам кадастрового номера та наявністю у Державному земельному кадастрі відомостей щодо них.

10. Крім того, відповідно до розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" визначено, які земельні ділянки з 01.01.2013 перебувають у комунальній та державній власності.

Так, згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень зазначеного вище Закону встановлено, що з дня набрання чинності цим Законом землями комунальної власності вважаються: а) земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади; які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій; 6) всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах «а» і «б» пункту 4 цього розділу.

Пунктом 24 розділу Х Перехідні положення Земельного кодексу України визначено, що з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель: а) що використовуються органами державної влади, державним підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук); б) оборони; в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення; г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; г) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності; д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності; е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціями, якщо рішення зазначених органів не прийняті.

Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селиш, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом.

Зазначені положення пункту 24 набрали законної сили з 27.05.2021.

Таким чином, на законодавчому рівні імперативно визначено, які землі відносяться до земель комунальної власності.

Відповідно до пункту д) частини 1 статті 12 3емельного Кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить, зокрема організація землеустрою.

11. Згідно із положеннями статті 2 Закону України "Про землеустрій" землеустрій забезпечує, зокрема: встановлення і закріплення на місцевості меж адміністративно - територіальних одиниць, територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, меж земельних ділянок власників і землекористувачів; отримання інформації щодо кількості та якості земель, їхнього стану та інших даних, необхідних для ведення державного земельного кадастру, моніторингу земель, здійснення державного контролю використанням та охороною земель.

Відповідно до вимог статті 19 Закону України "Про землеустрій" визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою належать, зокрема організація та здійснення землеустрою, проведення інвентаризації земель та земельних ділянок усіх форм власності; організація та здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у межах та порядку, встановлених законом; координація здійснення землеустрою та контролю за використанням і охороною земель комунальної власності.

Відтак, саме на орган місцевого самоврядування як розпорядники земельних ділянок комунальної власності, покладено відповідні обов`язки щодо організації і здійснення землеустрою та інвентаризації земель, розташованих на території громади.

Відповідно до вимог статті 57- 1 3емельного Кодексу України та за змістом Закону України "Про землеустрій" серед повноважень державного органу, який реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства, не визначено обов`язку забезпечувати чи здійснювати заходи із землеустрою щодо земельних ділянок, які підлягають віднесенню до самозалісених, попередньо до звернення із відповідним поданням у порядку ст. 57-1 3емельного Кодексу України.

12. Відтак, маючи реальну можливість вчинення необхідних та законодавчо визначених дій, Кельменецька селищна рада не вжила відповідних дій щодо винесення на розгляд сесії та розгляду подання, у результаті чого відповідне рішення на сесії не прийняла.

Водночас слід зазначити, що відповідно до вимог ст. 57-1 3емельного кодексу України не визначено ані випадків, ані підстав, за яких земельні ділянки, які вкриті частково або ж повністю лісовою рослинністю, залісення яких відбулося природним шляхом, не підлягають віднесенню до самозалісених.

13. Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Разом з тим, отримавши від Південно-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства подання від 05.06.2023 за N 614/2023 стосовно 12 самозалісених земельних ділянок - таке подання на сесії не розглядалось та рішення не приймались.

Суд звертає увагу, що станом на день розгляду справи, доказів стосовно розгляду подання уповноваженого органу відповідачем не надано, та рішення в свою чергу з питань віднесення земельних ділянок до самозалісених не прийнято, що свідчить про триваючу бездіяльність останнього.

14. Крім того, віднесення земельних ділянок до самозалісених не позбавляє права комунальної власності на таку земельну ділянку, не змінює категорію та цільове призначення земельної ділянки, а лише приводить у відповідність відомості Державного земельного кадастру до фактичної обстановки та визначає вид угідь земельної ділянки.

Аналіз статей 57-1, 122 3емельного Кодексу України та ст. ст. 1, 4, 5, 7, 45, 47, 48, 54 Лісового кодексу України і фактичний стан земель, зазначених у поданні Південно-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства, свідчить, що ці угіддя є самозалісеними, а тому Кельменецька селищна рада протиправно не винесла на розгляд сесії питання щодо розгляду вказаного подання та не прийняла рішення щодо віднесення цих земель до самозалісених.

15. Відповідно до пункту 10 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання незаконною бездіяльності органу місцевого самоврядування. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України).

16. У даному випадку розпорядник земельної ділянки комунальної власності має обмежені дискреційні повноваження, тобто коли орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за цих обставин, оскільки згідно з частини 2 статті 57-1 3емельного Кодексу України рішення органу місцевого самоврядування щодо віднесення земельної ділянки до самозалісеної ділянки приймається за поданням відповідного територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, а будь-який інший нормативно-правовий акт не визначає процедуру віднесення до самозалісених.

17. Проаналізувавши наведене вище в контексті встановлених обставин в справі, суд дійшов висновку про те, що органом місцевого самоврядування, який є розпорядником земельних ділянок комунальної власності, допущено триваючу протиправну бездіяльність щодо невнесення на розгляд та неприйняття рішення про віднесення земельних ділянок до самозалісених. При цьому, ідентифікація та віднесення ділянок до самозалісених сприятиме реалізації заходів з охорони, захисту, використання та відтворення лісів України та реалізація державної екологічної ініціативи "Масштабне залісення України" для досягнення оптимальної лісистості України та збереження існуючих лісових насаджень на земельних ділянках, які віднесено до сільськогосподарських угідь.

18. Як зазначено вище, Держлісагентство є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства, а Південно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства є його територіальним органом, який реалізовує відповідні функції та, зокрема подає клопотання про віднесення земельних ділянок до самозалісених на території Чернівецької області.

Відтак, бездіяльністю органу місцевого самоврядування щодо віднесення ділянок до самозалісених порушується інтерес як Держлісагентства, так і Центрально-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства, який полягає у забезпеченні належної реалізації державної політики у сфері лісового та мисливського господарства та виконанні покладених на них завдань та повноважень у цій сфері.

Отже, бездіяльністю органу місцевого самоврядування порушується інтерес Державної екологічної інспекції у Карпатського округу, яка здійснює державний нагляд (контроль) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у тому числі лісових, на території Чернівецької області.

19.Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

1. Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

2. Оскільки під час розгляду даної справи не залучались свідки та не проводились експертизи, відтак відсутні підстави для стягнення з відповідача судових витрат.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Керівника Дністровської окружної прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України, Південно - Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства, Державної екологічної інспекції Карпатського округу до Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області щодо не винесення на розгляд сесії Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області подання Південно-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 05.06.2023 за № 614/2023 щодо віднесення земельних ділянок, які розташовані за координатами GPS: 48.436246, 26.802667 - площею 3,5 га с. Вартиківці; 48.606554, 26.813266 - площею 9 га с. Грушівці; 48.606348, 26.816742 - площею 3,1 га, с. Грушівці; 48.499779, 26.613769 - площею 5,1 га, с. Бернове; 48.524650, 27.032979 площею 2,4 га, с. Майорка; 48.519005, 27.101800 площею 1,7 га, с. Покровка; 48.523785, 26.763985 - площею 1,1 га, с. Ленківці; 48.374896, 26.702987 площею 6,9 га, с. Зелена; 48.485947, 26.916384 площею 4,6 га, с. Бузовиця; 48.513391, 26.922148 - площею 0,8 га, с. Бузовиця; 48.523900, 27.030987 - площею 1,8 га, с. Майорка; 48.418154, 26.672763 площею 12,9 га, с. Путрине Дністровського району до самозалісених, його не розгляду та неприйняття рішення у порядку, визначеному ч. ч. 2, 3, 5 ст. 57-1 Земельного кодексу України.

3. Зобов`язати Кельменецьку селищну раду Дністровського району Чернівецької області винести на розгляд сесії Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області подання Південно - Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 05.06.2023 за № 614/2023, щодо віднесення земельних ділянок, які розташовані за координатами GPS: 48.436246, 26.802667 - площею 3,5 га с. Вартиківці; 48.606554, 26.813266 - площею 9 га с. Грушівці; 48.606348, 26.816742 - площею 3,1 га, с. Грушівці; 48.499779, 26.613769 - площею 5,1 га, с. Бернове; 48.524650, 27.032979 - площею 2,4 га, с. Майорка; 48.519005, 27.101800 - площею 1,7 га, с. Покровка; 48.523785, 26.763985 - площею 1,1 га, с. Ленківці; 48.374896, 26.702987 - площею 6,9 га, с. Зелена; 48.485947, 26.916384 - площею 4,6 га, с, Бузовиця; 48.513391, 26.922148 - площею 0,8 га, с. Бузовиця; 48.523900, 27.030987 - площею 1,8 га, с. Майорка; 48.418154, 26.672763 площею 12,9 га, с. Путрине Дністровського району до самозалісених у порядку, визначеному ч. ч. 2, 3, 5 ст. 57-1 Земельного кодексу України.

4. Розподіл судових витрат не здійснюється.

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - Керівник Дністровської окружної прокуратури (вул. Сагайдачного, буд. 39, с-ще Кельменці, Дністровський р-н, Чернівецька обл., 60100, );

Відповідач - Кельменецька селищна рада Дністровського району Чернівецької області (пл. Центральна, буд. 4, с-ще Кельменці, Дністровський р-н, Чернівецька обл., 60100, ).

Суддя О.В. Боднарюк