Справа № 460/8008/24
Суддя: О.М. Дудар
Дата ухвалення: 2026-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 березня 2026 року м. Рівне№460/8008/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дудар О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом

Головного управління ДПС у Рівненській області
доОСОБА_1
про стягнення податкового боргу,
В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Рівненській області (далі - позивач) звернулося з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення податкового боргу в сумі 110210,43грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач як спадкоємець покійного ОСОБА_2 зобов`язаний сплатити податковий борг із орендної плати за землю з фізичних осіб в сумі 110210,43грн.

Ухвалою суду від 31.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Вказану ухвалу надіслано рекомендованим поштовим відправленням на адресу відповідача: АДРЕСА_1 .

Поштове відправлення №994 із ухвалою суду від 31.07.2024 вручене особисто ОСОБА_1 21.08.2024.

Згідно з п.3 ч.6 ст.251 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

За таких обставин, у розумінні статей 126 та 251 КАС України ухвала суду від 31.07.2024 вважається врученою відповідачу, а відтак, відповідач належним чином повідомлений про розгляд цієї справи судом.

У встановлений судом строк відповідачем відзив на позовну заяву подано не було.

Оскільки відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав, суд вирішує цей спір за наявними у справі матеріалами відповідно до ч.6. ст.162 КАС України.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

За даними обліку Головного управління ДПС у Рівненській області за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) рахується податковий борг в сумі 110210,43грн, який виник на підставі визначених контролюючим органом, але добровільно не сплачених податкових зобов`язань за податковими повідомленнями-рішеннями від 05.07.2016 №1996-1305 та від 07.07.2017 №420-1305.

Так, згідно з довідкою про стан розрахунків з бюджетом, станом на 10.07.2024 за ОСОБА_2 за даними інтегрованих карток платника податків рахується недоїмка за платежем "орендна плата з фізичних осіб" в сумі 110210,43грн.

Податковим повідомленням-рішенням форми "Ф" від 05.07.2016 №1996-1305 ОСОБА_2 визначено податкове зобов`язання з орендної плати за земельну ділянку в сумі 53500,21грн.

Податковим повідомленням-рішенням форми "Ф" від 07.07.2017 №420-1305 ОСОБА_2 визначено податкове зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб в сумі 56710,22грн.

У зв`язку з несплатою ОСОБА_2 визначених зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями податкових зобов`язань, податковий орган звертався до суду.

Рішеннями Рівненського окружного адміністративного суду від 22.08.2027 у справі №817/1078/17 та від 31.01.2022 у справі №460/12288/21 з ОСОБА_2 було стягнуто податковий борг, що виник на підставі податкових повідомлень-рішень від 05.07.2016 №1996-1305 та від 07.07.2017 №420-1305.

Для примусового виконання зазначених рішень суду постановами державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) від 18.11.2021 та від 08.07.2022 відкрито відповідно виконавчі провадження №67568256 та №69367032.

Крім того, 24.02.2021 податковим органом для ОСОБА_2 було сформовано податкову вимогу форми "Ф" №3505-25 на суму 147544,84грн.

Зазначена вимога була оскаржена ОСОБА_2 .

Рішенням Рівненського окружного адміністративного від 12.02.2022 у справі №460/15172/21 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування вимоги, рішення, зобов`язання вчинення певних дій позов задоволено частково.

Судом, зокрема:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Рівненській області щодо несписання податкового боргу ОСОБА_2 у розмірі 37334,41грн, як безнадійного;

- зобов`язано Головне управління ДПС у Рівненській області прийняти рішення про списання податкового боргу ОСОБА_2 у розмірі 37334,41грн, як безнадійного.

Згідно із свідоцтвом про смерть від 06.02.2023 серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

08.02.2023 за заявою спадкоємця ОСОБА_1 приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Круліковською О.А. було відкрито спадкову справу №2/2023 щодо прийняття спадщини за померлим ОСОБА_2 . Спадкова справа зареєстрована в Спадковому реєстрі за №70242532.

19.09.2023 Головне управління ДПС у Рівненській області надіслало спадкоємцю ОСОБА_1 в порядку ст.1281 Цивільного кодексу України претензію кредитора №12943/6/17-00-13-01-09 про задоволення вимог кредитора особисто в розмірі, який відповідає вартості майна, яке прийнято в спадщину, шляхом одноразового платежу.

Зазначена претензія ОСОБА_1 отримана 21.09.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за трек-номером 575.

05.01.2024 приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Круліковська О.А. прийняла постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії, якою відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало спадкодавцю ОСОБА_3 у зв`язку з наявною податковою заставою, зареєстрованою Головним управлінням ДПС у Рівненській області 24.02.2021, боржником за якою є ОСОБА_2 (спадкодавець).

Оскільки ОСОБА_1 не сплатив податковий борг в сумі 110210,43грн, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України).

Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п.36.1 ст.36 Податкового кодексу України).

Відповідно до вимог пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України).

Податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу (пп.14.1.153 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України).

За правилами пункту 56.1 статті 56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня (п.56.2 ст.56 Податкового кодексу України).

З урахуванням строків давності, визначених ст.102 Податкового кодексу України, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення (абз.1 п.56.18 ст.56 Податкового кодексу України).

Враховуючи наведені норми та встановлені під час розгляду справи обставини, суд переконався у наявності у покійного ОСОБА_2 податкового боргу у сумі 110210,43грн.

Ключовим питанням, що підлягає вирішенню у цій справі, є те, чи зобов`язаний відповідач ОСОБА_1 сплатити зазначений борг та чи має повноваження Головне управління ДПС у Рівненській області звертатися до суду з позовом про стягнення цього боргу саме з ОСОБА_1 .

Згідно з п.19-1.45 ст.19-1 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду у випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового Кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктами 41.1, 41.4 статті 41 Податкового кодексу України визначено, що контролюючими органами є: податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Отже, органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Порядок виконання грошових зобов`язань та/або погашення податкового боргу фізичної особи (у тому числі фізичної особи - підприємця, фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність) у разі її смерті встановлено ст.99 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.99.1 ст.99 Податкового кодексу України, виконання грошових зобов`язань та/або погашення податкового боргу фізичної особи (у тому числі фізичної особи - підприємця, фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність) у разі її смерті або оголошення судом померлою здійснюється її спадкоємцями, які прийняли спадщину (крім держави), в межах вартості майна, що успадковується, та пропорційно частці у спадщині на дату її відкриття.

Претензії спадкоємцям пред`являються контролюючими органами в порядку, встановленому цивільним законодавством України для пред`явлення претензій кредиторами спадкодавця.

Після закінчення строку прийняття спадщини грошові зобов`язання та/або податковий борг спадкодавця стають грошовими зобов`язаннями та/або податковим боргом спадкоємців.

Протягом строку прийняття спадщини на грошові зобов`язання та/або податковий борг спадкодавців пеня не нараховується.

У разі переходу спадщини до держави грошові зобов`язання померлої фізичної особи припиняються.

Частиною першою статті 1270 Цивільного кодексу України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців врегульовано ст.1281 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч.2 ст.1281 Цивільного кодексу України, кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Відповідно ч.1 ст.1282 Цивільного кодексу України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Згідно з ч.2 ст.1282 Цивільного кодексу України, вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Таким чином, в разі наявності у фізичної особи на момент смерті податкового боргу, його погашення проводять спадкоємці такої особи в межах сум прийнятої ними спадщини пропорційно частці успадкованого майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Як вбачається з матеріалів справи, свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_1 видано не було. Факту прийняття спадщини ОСОБА_1 за покійним ОСОБА_2 судом не встановлено.

Відповідно, встановити обсяг отриманого ОСОБА_1 спадкового майна та його вартість, а також визначити межі відповідальності останнього за боргом спадкодавця ОСОБА_2 відповідно до ч.1 ст.1282 Цивільного кодексу України можливість відсутня.

Проаналізувавши наведені норми Податкового кодексу України, Цивільного кодексу України та враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку про те, що Головне управління ДПС у Рівненській області звернулося до відповідача з претензією кредитора та до суду з позовною заявою у цій справі передчасно, без урахування вимог ст.99 Податкового кодексу України та ст.ст.1281, 1282 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У сукупності викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС в Рівненській області є необґрунтованими, документально не підтверджені, чинному законодавству не відповідають, а тому не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задволенні позову Головного управління ДПС у Рівненській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: Головне управління ДПС у Рівненській області (вул.Відінська, буд.12, м.Рівне, Рівненська область, 33023; ідентифікаційний код юридичної особи 44070166).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Рішення складено 27 березня 2026 року.

Суддя О.М. Дудар