Справа № 420/25486/25
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2026-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Вовченко О.А., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 29.07.2025 року надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №15001-25-2 від 29.01.2025 про відмову ОСОБА_1 у призначенні та виплати одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) одноразову грошову допомогу передбачену Законом України «Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, шкоду працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України» від 20.03.2023 №2980-ІХ, на підставі заяви ОСОБА_1 від 22.01.2025 №1138 та доданих до неї документів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 03.06.2000р. між позивачкою, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Олександрівської селищної ради м. Іллічівська Одеської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 03.06.2000р. зроблено запис за №13, та було видано Свідоцтво про укладення шлюбу серія НОМЕР_2 від 03.06.2000р.

10.10.2024р. внаслідок ракетного обстрілу російською федерацією (нещасний випадок на виробництві) помер чоловік позивачки, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2

09 жовтня 2024 року російською федерацією було здійснено ракетний удар по інфраструктур ТОВ «Чорноморський рибний порт». Унаслідок ракетного ворожого обстрілу, при виконанні професійних обов`язків, докер-механізатор ТОВ «Чорноморський рибний порт» - ОСОБА_3 , отримав мінно-вибухову травму, осколкову ураження животу, грудної клітини, правої гомілки, закритий перелом правої верхньої кінцівки, геморагічний шок ІІ ст., в край важкому стані доставлено в лікарню. Констатовано смерть ІНФОРМАЦІЯ_3 . На підтвердження факту загибелі ОСОБА_3 внаслідок ракетного удару, 12.12.2024 року було складено Акт спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 09.10.2024p. об 19 год. 00 хв. в ТОВ «Чорноморський рибний порт» (код згідно ), без підпорядкування, в ТОВ «Нікатрак», ТОВ «Ітеріс», стосовно смерті ОСОБА_3 . Акт складено за формою Н-1/П (форма для нещасних випадків, пов`язаних з виробництвом), затверджено 16.12.2024р. Головою Державної служби України з питань праці, Дегнера І.А., складено згідно з додатком 11-1.

У позові вказано, що позивач, ОСОБА_1 , яка є законною дружиною загиблого ОСОБА_3 , 22.01.2025 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою №1138 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадови особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії російської федерації проти України, як члену сім`ї загиблого ОСОБА_3 .

Як стверджужє позивач, до заяви на отримання одноразової грошової допомоги №1138 від 22.01.2025 року ОСОБА_1 надала усі необхідні документи, що передбачені процедурою.

Однак, 29.01.2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області було прийнято рішення про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії російської федерації проти України №15001-25-2 від 29.01.2025, яке обгрунтоване тим, що відповідно до відповіді від уповноваженого органу у сфері захисту критичної інфраструктури України, об`єкт, розташований за фактичною адресою: вул. Центральна, буд. 1, с. Бурлача Балка, м. Чорноморськ, Одеської області (ТОВ «Чорноморський рибний порт») до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури не внесений.

Таким чином, рішенням Головного управління №15001-25-2 від 29.01.2025 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні.

Позивач, такі висновки відповідача вважає протиправними, оскільки на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 9 жовтня 2020 р. № 1109, якою затверджено Перелік секторів критичної інфраструктури, ТОВ «Чорноморський рибний порт» належить до сектору критичної інфраструктури «Транспорт і пошта», підсектор «Морський та внутрішній водний транспорт». Також, Витягом з Розпорядження начальника Одеської обласної військової адміністрації «Про підтвердження статусу підприємств, критично важливих для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період на території Одеської області» від 15.05.2024 року за № 467/А-2024, за п. 1.6. п. 1 вказаного розпорядження підтверджено статус підприємства, критично важливого для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період на території Одеської області Товариства з обмеженою відповідальністю «Чорноморський рибний порт» (скорочена назва ТОВ «ЧРП»), , податковий номер платника податків: 39, що відповідає критеріям, передбаченим підпунктами 1), 5), 6) пункту 2 Порядку. Витягом з Розпорядження начальника Одеської обласної військової адміністрації «Про підтвердження статусу підприємств, критично важливих для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період на території Одеської області» від 08.01.2025 року за № 10/А-2025, за п. 1.3. п. 1 вказаного розпорядження підтверджено статус підприємства, критично важливого для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період на території Одеської області Товариства з обмеженою відповідальністю «Чорноморський рибний порт» (скорочена назва ТОВ «ЧРП»), , податковий номер платника податків: 39, що відповідає критеріям, передбаченим підпунктами 1), 5), 6) пункту 2 Порядку.

Тобто, вказано у позові, на постраждалих працівників ТОВ «Чорноморський рибний порт», та сім`ї працівників ТОВ «Чорноморський рибний порт», що загинули внаслідок військової агресії російської федерації, поширюються норми Закону України «Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії російської федерації проти України», та передбачено призначення та виплата грошової допомоги.

Позивач, ОСОБА_1 вважає відмову відповідача протиправною та такою, що порушує її права та її законні інтереси.

31.07.2025 року ухвалою судді прийнято до розгляду позовну заяву і відкрито провадження по справі.

19.08.2025 року від представника відповідача до суду надійшли докуменити, які слугували підставою для прийняття оскаржуваного рішення.

20.08.2025 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що враховуючи те, що станом на 09.10.2024 об`єкт, на якому працював ОСОБА_3 не вважався об`єктом критичної інфраструктури, у Головного управління були відсутні підстави для виплати одноразової грошової допомоги.

Як зазначено у відзивів, на підставі вищезазначеного, Головним управлінням винесено рішення про відмову у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України № 15001-25-2 від 29.01.2025.

Отже, враховуючи те, що Головне управління діяло виключно в межах чинного на момент прийняття рішення законодавства, відповідач вважає, що відсутні правові підстави для визнання рішення Головного управління протиправним.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою, відзивом на позов, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та перевіривши їх наданими доказами, суд встановив таке.

03.06.2000р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Олександрівської селищної ради м. Іллічівська Одеської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 03.06.2000р. зроблено запис за №13, та було видано Свідоцтво про укладення шлюбу серія НОМЕР_2 від 03.06.2000р.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер, про що 11.10.2024 року зроблено актовий запис №1076.

Як зазначено у позові, 09 жовтня 2024 року російською федерацією було здійснено ракетний удар по інфраструктур ТОВ «Чорноморський рибний порт». Унаслідок ракетного ворожого обстрілу, при виконанні професійних обов`язків, докер-механізатор ТОВ «Чорноморський рибний порт» - ОСОБА_3 , отримав мінно-вибухову травму, осколкову ураження животу, грудної клітини, правої гомілки, закритий перелом правої верхньої кінцівки, геморагічний шок ІІ ст., в край важкому стані доставлено в лікарню. Констатовано смерть ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судом встановлено, що на підтвердження факту загибелі ОСОБА_3 внаслідок ракетного удару, 12.12.2024 року було складено Акт спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 09.10.2024p. об 19 год. 00 хв. в ТОВ «Чорноморський рибний порт» (код згідно ), без підпорядкування, в ТОВ «Нікатрак», ТОВ «Ітеріс», стосовно смерті ОСОБА_3 .

Акт складено за формою Н-1/П (форма для нещасних випадків, пов`язаних з виробництвом), затверджено 16.12.2024р. Головою Державної служби України з питань праці, Дегнера І.А., складено згідно з додатком 11-1.

З наданих до суду документів судом встанвлено, що нещачний виападок з ОСОБА_3 трапився на причалі № 4 «Новий» ТОВ «Чорноморський рибний порт» за адресою: вулиця Центральна, буд. 1, село Бурлача Балка, м. Чорноморськ, Одеська обл.

Позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі-Головне управління) із заявою про призначення і виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії російської федерації проти України як члену сім`ї загиблого ОСОБА_3 .

До зазначеної заяви були долучені наступні документи: - акт спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 09.10.2024, форми Н-1/П, 16.12.2024, складеного згідно з додатком 11-1; - реквізити банку; - свідоцтво про народження ОСОБА_4 . НОМЕР_3 ; - довідка про середню заробіну плату № 28/01-22 від 08.01.2025; - дублікат картки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 ; - паспорт громадянина України ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 ; - картка платника податків ОСОБА_4 ; - свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_5 від 03.06.2000; - довідка про склад сім`ї № 43 від 21.01.2025; - свідоцтво про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_6 від 11.10.2024; - трудова книжка ОСОБА_3 серії НОМЕР_7 .

Судом вставлено, що Головним управлінням за вих. № 1500-0314-5/3696 від 07.01.2025 та вих. № 1500- 0314-5/44266 від 13.02.2025 були направлені запити до уповноваженого органу у сфері захисту критичної інфраструктури України для встановлення факту віднесення об`єкту інфраструктури, з яким знаходився у трудових відносинах ОСОБА_3 під час нещасного випадку, який стався 09.10.2024, до об`єктів критичної інфраструктури.

На зазначені запити Головним управлінням були отримані відповіді за вих. № 07/02/01-221/2025 від 10.01.2025 та № 07/02/01-1530/2025 від 17.02.2025 що об`єкт, розташований за фактичною адресою: АДРЕСА_2 , до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури не внесено.

За наслідками розгляду заяви позивача про про призначення і виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії російської федерації проти України як члену сім`ї загиблого ОСОБА_3 Головним управлінням було винесено рішення про відмову у призначенні одноразової допомоги сім`ї загиблого, одноразової страхової виплати кожній особі, яка має право на виплату (в разі втрати годувальника), та щомісячної страхової виплати особі, яка має на неї право в разі смерті потерпілого за № 15001-25-2 від 29.01.2025.

У рішенні вказано, що оскільки 10.01.2025 року Головним управлінням отримано відповідь від уповноваженого органу у сфері захисту критичної інфраструкутури України, що станом на 01.01.2025 року обєкт, розташований за фактичною адресою: АДРЕСА_2 до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури не внесений, рішенням Головного управління № 15001-25-2 від 29.01.2025 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні.

Вважаючи протиправним та таким, що пілягає скасуванню рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №15001-25-2 від 29.01.2025 про відмову ОСОБА_1 у призначенні та виплати одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України "Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії російської федерації проти України" (далі - Закон N 2980-IX в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) спрямований на підтримку деяких категорій осіб, які стали особами з інвалідністю у зв`язку з пораненням, каліцтвом, контузією або внаслідок захворювання, пов`язаних з виконанням посадових (службових, професійних) обов`язків у період військової агресії російської федерації проти України в районах проведення воєнних (бойових) дій або в районах, що піддавалися бомбардуванням, авіаударам та іншим збройним нападам, а у разі загибелі (смерті) зазначених осіб - на підтримку членів їхніх сімей.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії російської федерації проти України» право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю мають особи з числа працівників об`єктів критичної інфраструктури, державних службовців, посадових осіб місцевого самоврядування, які стали особами з інвалідністю у зв`язку з пораненням, каліцтвом, контузією або внаслідок захворювання, пов`язаних з виконанням посадових (службових, професійних) обов`язків у період військової агресії Російської Федерації проти України в районах проведення після 24 лютого 2022 року воєнних (бойових) дій або в районах, що піддавалися після цієї дати бомбардуванням, авіаударам та іншим збройним нападам.

Частиною 2 ст.1 Закону України «Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії російської федерації проти України» передбачено, що у разі загибелі (смерті) осіб, зазначених у частині першій цієї статті, у зв`язку з пораненням, каліцтвом, контузією або внаслідок захворювання, пов`язаних з виконанням посадових (службових, професійних) обов`язків у період військової агресії Російської Федерації проти України в районах проведення після 24 лютого 2022 року воєнних (бойових) дій або в районах, що піддавалися після цієї дати бомбардуванням, авіаударам та іншим збройним нападам, одноразова грошова допомога за шкоду життю та здоров`ю призначається і виплачується членам їхніх сімей.

Відповідно до ч.3 ст.1 Закону України «Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії російської федерації проти України» до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у частині першій цієї статті, належать:

діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав;

один із подружжя, який пережив загиблу (померлу) особу;

батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті);

внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли);

жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили;

утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 2 Закону України «Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії російської федерації проти України» передбачено, що одноразова грошова допомога за шкоду життю та здоров`ю, на яку має право особа згідно із цим Законом, встановлюється у таких розмірах:

1) особам з інвалідністю I групи - 800 тисяч гривень;

2) особам з інвалідністю II групи - 500 тисяч гривень;

3) особам з інвалідністю III групи - 200 тисяч гривень;

4) у разі загибелі (смерті) - 1 мільйон гривень.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії російської федерації проти України» одноразова грошова допомога за шкоду життю та здоров`ю призначається і виплачується за рішенням органу, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Визначений Кабінетом Міністрів України орган безоплатно в порядку електронної взаємодії отримує необхідну інформацію від державних органів, які є власниками (розпорядниками, держателями, володільцями, адміністраторами тощо) інформаційних (автоматизованих), інформаційно-комунікаційних, комунікаційних і довідкових систем, реєстрів та банків даних, у тому числі з Єдиного державного демографічного реєстру, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, Єдиного державного реєстру судових рішень, Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, банку даних про дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, і сім`ї потенційних усиновлювачів, опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів тощо, про осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги.

Порядок отримання інформації з реєстрів та інформаційних баз даних визначається розпорядником персональних даних, що містяться у відповідних реєстрах або базах даних.

Одноразова грошова допомога за шкоду життю та здоров`ю особам, зазначеним у частині третій статті 1 цього Закону, за відсутності особистого розпорядження призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення і виплату, за їх особистою заявою або заявою їх законних представників.

У разі відмови однієї із зазначених осіб від призначення і виплати одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, а також якщо одна із таких осіб у строк, встановлений частиною п`ятою цієї статті, не реалізувала своє право на призначення і виплату такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, в рівних частках.

Одноразова грошова допомога за шкоду життю та здоров`ю особам, зазначеним у частині третій статті 1 цього Закону, за наявності особистого розпорядження виплачується особі (особам), на користь якої (яких) складено особисте розпорядження, у розмірі частки, визначеної в такому розпорядженні у відсотках. У таких випадках розмір часток обраховується із суми, що залишилася після виплат, визначених абзацом другим частини четвертої статті 1 цього Закону.

У разі відмови однієї із осіб, зазначених в особистому розпорядженні, від призначення і виплати одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, а також якщо одна із таких осіб у строк, встановлений частиною п`ятою цієї статті, не реалізувала своє право на призначення і виплату такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, в рівних частках.

Відмова від отримання одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю від імені малолітніх, неповнолітніх дітей загиблої (померлої) особи, а також недієздатних осіб та осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, не допускається.

Особи, які мають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, можуть відмовитися від її призначення та виплати шляхом подання заяви, справжність підпису на якій засвідчується нотаріально.

Особам, які мають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, її призначення і виплата здійснюються незалежно від реалізації права на призначення і виплату такої допомоги іншими особами, зазначеними у частині третій статті 1 цього Закону.

Причина, група, час настання інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність, визначаються згідно із законодавством.

Якщо особа одночасно має право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, передбаченої цим Законом, та одноразової грошової допомоги, одноразової страхової виплати або одноразової компенсації за шкоду життю та здоров`ю, встановлених іншими нормативно-правовими актами, виплата грошових сум здійснюється виключно в порядку та розмірах, визначених цим Законом.

Особи, які мають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок у частині прийняття адміністративних актів має відповідати положенням Закону України "Про адміністративну процедуру".

Одноразова грошова допомога за шкоду життю та здоров`ю виплачується за рахунок коштів державного бюджету.

Відшкодування витрат державного бюджету на виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю здійснюється за рахунок стягнення цієї суми з держави-агресора відповідно до принципів і норм міжнародного права.

В свою чергу статтею 4 Закону України «Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії російської федерації проти України» визначено підстави, у разі виникнення яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю не здійснюються.

Так, призначення і виплата одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю особі, а у разі її загибелі (смерті) - членам її сім`ї, не здійснюються:

1) якщо загибель (смерть), поранення, каліцтво, контузія, захворювання, які призвели до інвалідності, є наслідком:

вчинення особою кримінального або адміністративного правопорушення;

алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;

навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення до самогубства, встановленого судом);

2) у разі подання завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю.

Одноразова грошова допомога за шкоду життю та здоров`ю не призначається особі, яка умисно позбавила життя чи вчинила замах на особу (осіб), яка (які) має (мають) відповідно до цього Закону право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або притягалася до адміністративної чи кримінальної відповідальності за вчинення правопорушення щодо загиблої (померлої) особи за рішенням суду, яке набрало законної сили.

У призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги може бути відмовлено або її виплата припинена чи призупинена особі, щодо якої рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено факт ухиляння від виконання обов`язку щодо утримання загиблої (померлої) особи за її життя.

За наявності спору між особами, які мають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, або між особами і органами, уповноваженими призначати та здійснювати виплату одноразової грошової допомоги, щодо права на її призначення і виплату та/або її розміру орган, уповноважений здійснювати виплату одноразової грошової допомоги, призупиняє її виплату до вирішення спору в судовому порядку та набрання судовим рішенням законної сили.

Підсумовуючи вище викладене відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії російської федерації проти України», право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю мають особи з числа працівників об`єктів критичної інфраструктури, державних службовців, посадових осіб місцевого самоврядування, які стали особами з інвалідністю у зв`язку з пораненням, каліцтвом, контузією або внаслідок захворювання, пов`язаних з виконанням посадових (службових, професійних) обов`язків у період військової агресії російської федерації проти України в районах проведення після 24 лютого 2022 року воєнних (бойових) дій або в районах, що піддавалися після цієї дати бомбардуванням, авіаударам та іншим збройним нападам. Згідно з ч.2 ст.1 Закону України «Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії російської федерації проти України», у разі загибелі (смерті) осіб, зазначених у частині першій цієї статті, у зв`язку з пораненням, каліцтвом, контузією або внаслідок захворювання, пов`язаних з виконанням посадових (службових, професійних) обов`язків у період військової агресії російської федерації проти України в районах проведення після 24 лютого 2022 року воєнних (бойових) дій або в районах, що піддавалися після цієї дати бомбардуванням, авіаударам та іншим збройним нападам, одноразова грошова допомога за шкоду життю та здоров`ю призначається і виплачується членам їхніх сімей. Приписами п.2 ч.3 ст.1 Закону України «Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії російської федерації проти України» передбачено, що до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у частині першій цієї статті, належать: один із подружжя, який пережив загиблу (померлу) особу.

Судом встановлено, що стаття 4 Закону України «Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії російської федерації проти України» визначає вичерпний перелік підстав, у разі виникнення яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю не здійснюються.

Зі змісту оскаржуваного рішення судом встановлено, що підставою для відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України.

Правові та організаційні засади створення та функціювання національної системи захисту критичної інфраструктури і є складовою законодавства у сфері національної безпеки закріплені Законом України від 16.11.2021 року №1882-IX «Про критичну інфраструктуру» (далі - Закон №1882-IX).

Пунктами 13, 14, 21, 22 ч.1 ст.1 Закону №1882-IX визначено поняття, а саме:

об`єкти критичної інфраструктури це об`єкти інфраструктури, системи, їх частини та їх сукупність, які є важливими для економіки, національної безпеки та оборони, порушення функціонування яких може завдати шкоди життєво важливим національним інтересам;

оператор критичної інфраструктури - юридична особа будь-якої форми власності та/або фізична особа - підприємець, що на правах власності, оренди або на інших законних підставах здійснює управління об`єктом критичної інфраструктури та відповідає за його поточне функціонування;

сектор критичної інфраструктури - сукупність об`єктів критичної інфраструктури, які належать до одного сектору (галузі) економіки та/або мають спільну функціональну спрямованість;

секторальний орган у сфері захисту критичної інфраструктури - державний орган, визначений законодавством відповідальним за забезпечення формування та реалізації державної політики у сфері захисту критичної інфраструктури в окремому секторі критичної інфраструктури.

Згідно з ч.1 ст.8 Закону №1882-IX, віднесення об`єктів до критичної інфраструктури здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону №1882-IX, віднесення об`єктів до критичної інфраструктури здійснюється за сукупністю критеріїв, що визначають їх соціальну, політичну, економічну, екологічну значущість для забезпечення оборони країни, безпеки громадян, суспільства, держави і правопорядку, зокрема для реалізації життєво важливих функцій та надання життєво важливих послуг, свідчать про існування загроз для них, можливість виникнення кризових ситуацій через несанкціоноване втручання в їх функціонування, припинення функціонування, людський фактор чи природні лиха, тривалість робіт для усунення таких наслідків до повного відновлення штатного режиму.

У ч.3 ст.8 Закону №1882-IX визначено критерії віднесення об`єктів до критичної інфраструктури, а саме:

1) виконання функцій із забезпечення життєво важливих національних інтересів;

2) існування викликів і загроз, що можуть виникати щодо об`єктів критичної інфраструктури;

3) ймовірність завдання значної шкоди нормальним умовам життєдіяльності населення;

4) уразливість таких об`єктів, тяжкість можливих негативних наслідків, внаслідок чого буде заподіяна значна шкода здоров`ю населення (визначається кількістю постраждалих, загиблих та осіб, які отримали значні травми, а також чисельністю евакуйованого населення); соціальній сфері (руйнація систем соціального захисту населення і надання соціальних послуг, втрата спроможності держави задовольнити критичні потреби суспільства); державному суверенітету (зниження обороноздатності, дискредитація іміджу країни, дестабілізація системи державного управління та унеможливлення виконання державою своїх функцій); економіці (вплив на внутрішній валовий продукт, розмір економічних втрат, як прямих, так і непрямих); природним ресурсам загальнодержавного та місцевого значення;

5) масштабність негативних наслідків для держави, які впливають на діяльність стратегічно важливих об`єктів для кількох секторів життєзабезпечення чи призводять до втрати унікальних національно значущих активів, систем і ресурсів, матимуть тривалі наслідки для держави і позначаться на діяльності ряду інших секторів;

6) тривалість ліквідації таких наслідків та дія подальшого негативного впливу на інші сектори держави;

7) вплив на функціонування суміжних секторів критичної інфраструктури.

Згідно з ч.1, 3 ст.9 Закону №1882-IX, для організації ефективного забезпечення безпеки і стійкості критичної інфраструктури з урахуванням специфіки забезпечення окремих життєво важливих функцій та/або послуг визначаються сектори критичної інфраструктури.

Перелік секторів критичної інфраструктури та суб`єктів, відповідальних за формування та реалізацію державної політики у відповідних секторах національної системи захисту критичної інфраструктури (далі - Перелік), визначається Кабінетом Міністрів України. У разі необхідності внесення змін до Переліку, Кабінет Міністрів України переглядає та змінює його виходячи з критеріїв критичності, визначених цим Законом.

Відповідно до п.4 ч.4 ст.9 Закону №1882-IX, до життєво важливих функцій та/або послуг, порушення яких призводить до негативних наслідків для національної безпеки України, належить, зокрема: продовольче забезпечення.

Згідно з ч.1, ч. 4 ст.10 Закону №1882-IX, для визначення рівня вимог щодо забезпечення захисту об`єктів критичної інфраструктури відповідно до рівня їх важливості для забезпечення окремих життєво важливих функцій у межах секторів критичної інфраструктури здійснюється категоризація об`єктів критичної інфраструктури відповідно до категорій критичності, визначених цим Законом.

Секторальні органи разом з операторами критичної інфраструктури здійснюють категоризацію об`єктів критичної інфраструктури своїх секторів (підсекторів) критичної інфраструктури відповідно до Методики категоризації об`єктів критичної інфраструктури, що затверджується Кабінетом Міністрів України, а в банківській та фінансовій системах - Національним банком України, у сферах, державне регулювання та нагляд за діяльністю яких здійснюють державні органи, - такими державними органами.

Згідно з ч.6 ст.12 Закону №1882-IX, оператор критичної інфраструктури несе відповідальність за достовірність даних, наведених у паспорті безпеки, своєчасність внесення до нього змін.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.10.2020 №1109 затверджено Порядок віднесення об`єктів до критичної інфраструктури (далі - Порядок №1109) та Перелік секторів критичної інфраструктури.

За пп. 5-7 Порядку №1109, секторальні органи у сфері захисту критичної інфраструктури разом із оператором критичної інфраструктури здійснюють категоризацію об`єктів критичної інфраструктури своїх секторів (підсекторів) критичної інфраструктури відповідно до Методики категоризації об`єктів критичної інфраструктури, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 9 жовтня 2020 р. №1109 «Деякі питання об`єктів критичної інфраструктури».

Відомості про об`єкти критичної інфраструктури, що віднесені до I, II, III і IV категорії критичності, вносяться секторальними органами у сфері захисту критичної інфраструктури до секторальних переліків об`єктів критичної інфраструктури, які ними складаються та ведуться.

Секторальні органи у сфері захисту критичної інфраструктури складають переліки об`єктів критичної інфраструктури своїх секторів (підсекторів) критичної інфраструктури, що віднесені до I, II, III і IV категорії критичності.

Секторальні органи у сфері захисту критичної інфраструктури подають уповноваженому органові у сфері захисту критичної інфраструктури переліки об`єктів критичної інфраструктури за формою згідно з додатком.

Кабінет Міністрів України відповідно до ч.5 ст.11 Закону України «Про критичну інфраструктуру» постановою від 28.04.2023 року №415 затвердив Порядок ведення Реєстру об`єктів критичної інфраструктури, включення таких об`єктів до Реєстру, доступу та надання інформації з нього (далі - Порядок №415), який визначає процедури формування і ведення Реєстру об`єктів критичної інфраструктури (далі - Реєстр), включення об`єктів критичної інфраструктури до Реєстру, внесення до нього інформації про об`єкти критичної інфраструктури та їх виключення, доступу та надання інформації з Реєстру.

Відповідно п.7 Порядку №415, Реєстр формується і ведеться уповноваженим органом у сфері захисту критичної інфраструктури України.

Згідно з п.12 Порядку №415, до відкритої інформації у Реєстрі віднесена інформація про:

секторальний орган, який подав інформацію до Реєстру;

найменування (прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), місцезнаходження (адреса) та код згідно з ЄДРПОУ (РНОКПП - за наявності) оператора критичної інфраструктури, форму власності, країну реєстрації, КВЕД основної діяльності;

кінцевого бенефіціарного власника/контролера;

реєстровий номер об`єкта критичної інфраструктури;

дату внесення інформації про об`єкт критичної інфраструктури до Реєстру вперше.

Згідно з п.15-16 Порядку №415, кожному об`єкту критичної інфраструктури присвоюється реєстровий номер, відкривається новий розділ та формується реєстраційна справа у Реєстрі.

Реєстровим номером об`єкта критичної інфраструктури є унікальний реєстровий номер, який присвоюється кожному індивідуально визначеному об`єкту критичної інфраструктури під час реєстрації вперше, не повторюється на всій території України, залишається незмінним протягом усього часу існування такого об`єкта критичної інфраструктури та не змінюється у разі зміни оператора критичної інфраструктури, форми власності, кінцевого бенефіціарного власника/контролера.

З моменту присвоєння об`єкту критичної інфраструктури унікального реєстрового номера в Реєстрі він вважається таким, що набув правового статусу об`єкта критичної інфраструктури.

Відповідно до п.17-18 Порядку №415, секторальні органи (створювачі) подають окремо про кожен об`єкт критичної інфраструктури повідомлення про внесення відомостей щодо об`єкта критичної інфраструктури до Реєстру за формою згідно з додатком 1 та додатки до нього в електронній формі з дотриманням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги», «Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах» або у паперовій формі.

Підставою для внесення інформації до Реєстру є повідомлення про внесення відомостей щодо об`єкта критичної інфраструктури до Реєстру, яке подає секторальний орган.

За п.24 Порядку №415, відповідальність за достовірність, своєчасність та повноту інформації, поданої уповноваженому органу у сфері захисту критичної інфраструктури України для внесення до Реєстру, несе секторальний орган.

Так, судом встановлено, що згідно з розпорядженнями Одеської обласної військової адміністрації «Про підтвердження статусу підприємств, критично важливих для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період на території Одеської області» №467/А-2024 від 15.05.2024 та №10/А-2025 від 08.01.2025, ТОВ «Чорноморський рибний порт», , підтверджено статус підприємств, критично важливих для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період на території Одеської області.

Отже, ТОВ «Чорноморський рибний порт» віднесено до підприємств критичної інфраструктури у розумінні Закону №1882-IX та Порядку №1109.

Тобто, попри відсутність відомостей у Реєстрі об`єктів критичної інфраструктури, на його працівників, що постраждали внаслідок військової агресії російської федерації, поширюються норми Закону України «Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України», та передбачено призначення та виплата грошової допомоги.

У той же час, обов`язок щодо внесення підприємства до Єдиного переліку (Реєстру) критично важливих підприємств покладений саме на державні органи в разі прийняття рішення про визначення підприємства, установи, організації, крім підприємств, установ та організацій критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.

Суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 05.07.2023 по справі №912/2797/21, згідно з яким принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позивач, як дружина працівника об`єкта критичної інфраструктури, якому заподіяно смерть на виробництві у зв`язку із ракетним обстрілом з боку рф, має право на виплату допомоги за Законом №2980-IX.

З урахуванням вказаного, суд вважає, що відповідач протиправно прийняв рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №15001-25-2 від 29.01.2025 про відмову ОСОБА_1 у призначенні та виплати одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України.

З огляду на викладене суд висновує, що належним способом захисту прав позивача буде зобов`язання відповідача прийняти рішення про призначення та виплату позивачці одноразової грошової допомоги передбаченої Законом України «Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, шкоду працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України» від 20.03.2023 №2980-ІХ, на підставі заяви ОСОБА_1 від 22.01.2025 №1138 та доданих до неї документів.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Приписами ч.1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов позивача не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що, позивачем за подачу даного адміністративного позову сплачено 1211,20 грн судового збору.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь позивача судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №15001-25-2 від 29.01.2025 про відмову ОСОБА_1 у призначенні та виплати одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) одноразової грошової допомоги передбачену Законом України «Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, шкоду працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України» від 20.03.2023 №2980-ІХ, на підставі заяви ОСОБА_1 від 22.01.2025 №1138 та доданих до неї документів.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ).

Суддя O.A. Вовченко