Справа № 120/2933/26
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2026-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

27 березня 2026 р. Справа № 120/2933/26

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою від 11.03.2026 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу у 5- денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зокрема, шляхом:

- уточнення змісту позовних вимог в частинні зазначення періоду перерахунку та виплати одноразових видів грошового забезпечення позивача (п. 9, 10 прохальної частини позовної заяви);

- надання суду доказів на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

23.03.2026 до суду надійшли пояснення позивача, в яких серед іншого зазначено, що суд повинен розглядати справу в межах тих позовних вимог, які заявив позивач, а у випадку, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, то суд може вийти за межі позовних вимог.

Крім того, позивачем подано клопотання про витребування доказів та приєднання додаткових доказів до матеріалів справи.

Надаючи оцінку вказаному, суд акцентує увагу на наступному.

Згідно пунктів 4, 5 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, складають підставу позову. Підстава позову перебуває у нерозривному логічному взаємозв`язку із змістом позовних вимог (з предметом позову). Виклад обставин підстав позову необхідний для визначення тотожності позову та визначення предмета доказування в спорі між сторонами.

Крім того, позивачу слід врахувати, що під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту порушеного права, свободи чи інтересу, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильно сформованого змісту позовних вимог залежить і ефективність судового захисту, позаяк суд розглядає адміністративні справи лише в межах позовних вимог.

Зміст та обсяг порушеного права та виклад обставин, якими воно підтверджується, на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові рамки події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне із обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною. Обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав, на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача, саме для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що міститься в статті 160 КАС України.

Відтак, зміст позовних вимог впливає на з`ясування наявності підстав або перешкод для відкриття провадження у справі. А предмет позову має бути визначений чітко та конкретизовано в прохальній частині позовної заяви. Визначитися з предметом спору має саме позивач, оскільки саме він є ініціатором судового процесу, а суд створює умови для реалізації ним процесуальних прав сторони спору.

Аналогічні висновки, викладені у постанові Верховного суду від 31.10.2018 року по справі №826/16958/17.

Щодо посилань позивача на можливість суду вийти за межі позовних вимог, суд зазначає, що за приписами ст. 9 КАС України таке право реалізується судом виключно з метою ефективного захисту прав, проте не звільняє позивача від обов`язку, встановленого ст. 160 КАС України, чітко та однозначно формулювати свої вимоги. Суд не може перебирати на себе функції позивача щодо визначення предмета спору, оскільки це порушує принципи неупередженості, диспозитивності та рівності сторін перед законом і судом.

Суд відхиляє твердження позивача про порушення його права на справедливий суд через оцінку формулювання позовних вимог на стадії відкриття провадження.

Право на доступ до правосуддя не є безумовним і передбачає обов`язок позивача дотримуватися процесуальних норм щодо змісту позовної заяви. Оцінка судом юридичної визначеності позовних вимог на цій стадії не є вирішенням спору по суті, а є необхідним заходом для встановлення меж судового розгляду.

Навпаки, розгляд справи за нечіткими або некоректно сформульованими вимогами призведе до порушення принципу правової визначеності та позбавить відповідача можливості підготувати належні заперечення, що є порушенням принципу рівності сторін (ст. 2, 9 КАС України). Таким чином, вимога суду щодо уточнення позовних вимог спрямована на забезпечення права позивача саме на ефективний, а не формальний судовий захист.

Як слідує з прохальної частини позовної заяви, а саме у пунктах 9, 10 позивач просить:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо виплати ОСОБА_1 одноразових видів грошового забезпечення, а саме: грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки та одноразової грошової допомоги при звільненні, без урахування при їх обчисленні індексації грошового забезпечення;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразові види грошового забезпечення, а саме: грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, грошову компенсацію за всі невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки та одноразову грошову допомогу при звільненні, з включенням до грошового забезпечення, з якого проводиться розрахунок, індексації грошового забезпечення, розрахованої у відповідності до вимог пункту 1-1 та вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, з урахуванням раніше виплачених сум та з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.

Однак наведене формулювання в цій частині позовних вимог не конкретизоване, позаяк позивач не вказує період (дата - це запис, що містить число, місяць і рік, а іноді день тижня, номер тижня в році або систему літочислення) за який вважає, що військова частина має здійснити перерахунок та виплату одноразових видів грошового забезпечення.

За наведених обставин позивачу необхідно уточнити зміст позовних вимог в частинні зазначення періоду за який необхідно здійснити перерахунок та виплату одноразових видів грошового забезпечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Ураховуючи викладене, позивачу необхідно надати додатковий строк для виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 121, 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Продовжити позивачу процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви на 3 дні з дня отримання копії даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Віятик Наталія Володимирівна