Справа № 200/1753/25
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2026-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року справа №200/1753/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 вересня 2025 року (повне судове рішення складено 26 вересня 2025 року) у справі № 200/1753/25 (суддя в І інстанції Шинкарьова І.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області (далі - Управління), в якому, з урахуванням уточнення від 15.04.2025 просив:

визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:

- від 27.06.2023 № 0-0515-UA0098500 форма «ф», винесене відповідачем, про визначення позивачу, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуване фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, код платежу 18010300 на суму 2073.60 грн. за 2021 рік за нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 172,80 кв.м. в частині нарахування податку на суму 2073,60 грн;

- від 27.06.2023 № 0-0515-UA0098500, форма «ф», винесене відповідачем, про визначення позивачу, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуване фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, код платежу 18010300 на суму 4752,00 грн. за 2021 рік за нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 396,00 кв.м. в частині нарахування податку на суму 4752,00 грн;

- від 15.12.2023 №0-0515-UA0098500, форма «ф», винесене відповідачем, про визначення позивачу, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуване фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, код платежу 18010300 на суму 5616,00 грн. за 2022 рік за нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 172,80 кв.м. в частині нарахування податку на суму 5616,00 грн; (відповідач зазначив ППР- скасоване);

- від 15.12.2023 №0-0515-UA0098500, форма «ф», винесене відповідачем, про визначення позивачу, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуване фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, код платежу 18010300 на суму 12870,00 грн. за 2022 рік за нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 396,00 кв.м. в частині нарахування податку на суму 12870.00 грн; (відповідач зазначив ППР- скасоване);

- від 10.06.2024 №0-0515-UA0098500 форма «ф», винесене позивачем, про визначення позивачу, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуване фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, код платежу 18010300 на суму 12870.00 грн. за 2022 рік за нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 396.00 кв.м. в частині нарахування податку на суму 12870.00 грн;

- від 10.06.2024 №0-0515-UA0098500 форма «ф», винесене відповідачем, про визначення позивачу, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуване фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, код платежу 18010300 на суму 5616,00 грн. за 2022 рік за нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 172,80 кв.м. в частині нарахування податку на суму 5616,00 грн;

визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення частково:

- від 13.05.2024 №0-0515-UA0098500, форма «ф», винесене відповідачу, про визначення позивачу, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуване фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, код платежу 18010300 на суму 5788,80 грн. за 2023 рік за нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 172,80 кв.м. в частині стягнення з Позивача податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з 01.01.2023 по 30.04.2023, тобто, в сумі 1 929,60 грн. із розрахунку (5788,80 /12 місяців х 4 місяці);

- від 13.05.2024 №0-0515-UA0098500, форма «ф», винесене відповідачу, про визначення позивачу, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуване фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, код платежу 18010300 на суму 13266,00 грн. за 2023 рік за нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 396,00 кв.м. в частині стягнення з Позивача податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з 01.01.2023 по 30.04.2023, тобто, в сумі 4 422 грн. із розрахунку (13266,00 /12 місяців х 4 місяці).

В обґрунтування позову зазначає, що спірні ППР виникли на підставі податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2021, 2022 та 2023 роки (далі - майно). Разом з цим, посилаючись на той факт, що майно знаходиться на території Краматорської міської територіальної громади, та беручи до уваги приписи пп. 69.22 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, позивач вважає, що звільнений від сплати зазначеного податку.

Стосовно зворотної дії Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно» від 11.04.2023 № 3050-ІХ, позивач, посилаючись на рішення Конституційного Суду України від 13.03.2012 № 6-рп/2012 тощо, наголошує, що закон не має зворотної сили.

Крім того вказує, що у спірних ППР не вказана адреса нерухомого майна, що позбавляє ППР юридичної визначеності та може свідчити про їх незаконність.

Зазначає, що заява про бажання отримувати документ через Електронний кабінет від позивача не складалась та не направлялась до відповідача. Факти неналежного вручення ППР свідчать про порушення вимог чинного законодавства та є підставою для їх скасування в судовому порядку. З урахуванням зазначеного, позивач звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх прав.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 вересня 2025 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 27.06.2023 № 0-0515-UA0098500 форма «ф» про визначення ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуване фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, код платежу 18010300 на суму 2073,60 грн. за 2021 рік за нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 172,80 кв.м. в частині нарахування податку на суму 2073,60 грн. (дві тисячі сімдесят три гривні 60 копійок).

Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 27.06.2023 № 0-0515-UA0098500, форма «ф» про визначення ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуване фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, код платежу 18010300 на суму 4752,00 грн. за 2021 рік за нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 396,00 кв.м. в частині нарахування податку на суму 4752,00 грн. (чотири тисячі сімсот п`ятдесят дві гривні 00 копійок).

Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 15.12.2023 №0-0515-UA0098500, форма «ф» про визначення ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуване фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, код платежу 18010300 на суму 5616,00 грн. за 2022 рік за нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 172,80 кв.м. в частині нарахування податку на суму 5616,00 грн. (п`ять тисяч шістсот шістнадцять гривень 00 копійок).

Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 15.12.2023 №0-0515-UA0098500, форма «ф» про визначення ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуване фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, код платежу 18010300 на суму 12870,00 грн. за 2022 рік за нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 396,00 кв.м. в частині нарахування податку на суму 12870.00 грн. (дванадцять тисяч вісімсот сімдесят гривень 00 копійок).

Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 10.06.2024 №0-0515-UA0098500 форма «ф» про визначення ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуване фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, код платежу 18010300 на суму 12870.00 грн. за 2022 рік за нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 396.00 кв.м. в частині нарахування податку на суму 12870.00 грн. (дванадцять тисяч вісімсот сімдесят гривень 00 копійок).

Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 10.06.2024 №0-0515-UA0098500 форма «ф» про визначення ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуване фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, код платежу 18010300 на суму 5616,00 грн. за 2022 рік за нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 172,80 кв.м. в частині нарахування податку на суму 5616,00 грн. (п`ять тисяч шістсот шістнадцять гривень 00 копійок).

Визнано протиправними та скасовано частково податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 13.05.2024 №0-0515-UA0098500, форма «ф» про визначення ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуване фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, код платежу 18010300 на суму 5788,80 грн. за 2023 рік за нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 172,80 кв.м. в частині стягнення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з 01.01.2023 по 30.04.2023, тобто, в сумі 1 929,60 грн. із розрахунку (5788,80 /12 місяців х 4 місяці).

Визнано протиправними та скасовано частково податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 13.05.2024 №0-0515-UA0098500, форма «ф» про визначення ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуване фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, код платежу 18010300 на суму 13266,00 грн. за 2023 рік за нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 396,00 кв.м. в частині стягнення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з 01.01.2023 по 30.04.2023, тобто, в сумі 4 422 грн. із розрахунку (13266,00 /12 місяців х 4 місяці).

Стягнуто з Головного управління ДПС у Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2119,60 грн.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що на податкову адресу позивача рекомендованими листами з повідомленням про вручення були надіслані спірні ППР у порядку, визначеному ст.42 Кодексу, які були повернуті поштою зі зворотнім повідомленням «за закінченням терміну зберігання». Крім того, на підставі відомостей з Реєстру фізичній особі позивачу 15.12.2023 були сформовані в автоматичному режимі ППР з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти нежитлової нерухомості код платежу 18010300 за 2022: №№ 0-0515-UA0098500 на суму 5616,0 грн; 0-0515-UA0098500 на суму 12870,0 грн. За результатами аналізу сформованих ППР було встановлено невідповідність даних по об`єктах нерухомого майна, тому ППР були скасовані. Зазначені ППР платнику не направлялись та не вручались, та відповідно до даних ІКС відсутні нарахування в особовому рахунку за кодом бюджетної класифікації 18010300 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Інформація щодо формування ППР відображається в приватній частині електронного кабінету платника податків та несе інформаційно-довідковий характер. 10.06.2024 сформовані нові ППР за 2022 рік за нежитлові приміщення, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 : №0-0515-UA0098500 у сумі 12870,00 (загальна площа 396,0 кв.м), № 0-0515-UA0098500 у сумі 5616,00 грн (загальна площа 172,8 кв.м). ППР направлені на податкову адресу позивача рекомендованими листами з повідомленням про вручення та повернуті поштою зі зворотнім повідомленням «за закінченням терміну зберігання». Дата вручення в ІКС ДПС згідно з повернутими поштовими відділеннями зв`язку повідомленнями про вручення 03.09.2024.

З приводу застосування пп. 69.22 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України по відношенню до позивача зазначив, що відповідно до Переліку №309 територію Краматорської міської територіальної громади Донецької області з 24.02.2022 віднесено до території можливих бойових дій. Таким чином, згідно вищезазначеного Переліку Краматорська міська територіальна громада не включена до переліку територій активних бойових дій та не відноситься до територій тимчасово окупованих російською федерацією.

Представник позивача надав відзив, в якому просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.

Судом встановлено, що у власності позивача перебувають об`єкти нежитлової нерухомості:

- за адресою Донецька обл., м. Краматорськ, вулиця 19 партз`їзду, 39, загальною площею 172,8 кв.м., реєстраційний номер 1426472;

- за адресою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер 16551753;

- за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 141,4 кв.м., реєстраційний номер 23150412;

- за адресою АДРЕСА_3 , реєстраційний номер 129;

- земельна ділянка, кадастровий номер :00:003:0232, площа 0.0321 га, реєстраційний номер 129;

- за адресою Донецька обл., м. Краматорськ, вулиця Ярослава Мудрого, земельна ділянка, кадастровий номер :00:003:0071, площа 0.0447 га, реєстраційний номер 129.

Про вказане свідчить Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Оскільки платник податку є фізичною особою, то в силу положень пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 ПК України обчислення суми податку з належного їй об`єкта нежитлової нерухомості здійснює контролюючий орган за місцем її податкової адреси (місцем реєстрації) та відповідно до пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України надсилає їй податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми податку у порядку, визначеному ст. 42 цього Кодексу.

02.11.2024 позивач через кабінет платника податків отримав інформацію про нарахування податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуване фізичними особами, яке було нараховано відповідно до податкових повідомлень-рішень:

- від 27.06.2023 № 0-0515-UA0098500 форма «ф», про визначення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуване фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, код платежу 18010300 на суму 2073.60 грн. за 2021 рік за нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 172,80 кв.м. в частині нарахування податку на суму 2073,60 грн;

- від 27.06.2023 № 0-0515-UA0098500, форма «ф», про визначення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуване фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, код платежу 18010300 на суму 4752,00 грн. за 2021 рік за нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 396,00 кв.м. в частині нарахування податку на суму 4752,00 грн;

- від 15.12.2023 №0-0515-UA0098500, форма «ф», про визначення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуване фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, код платежу 18010300 на суму 5616,00 грн. за 2022 рік за нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 172,80 кв.м. в частині нарахування податку на суму 5616,00 грн;

- від 15.12.2023 №0-0515-UA0098500, форма «ф», про визначення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуване фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, код платежу 18010300 на суму 12870,00 грн. за 2022 рік за нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 396,00 кв.м. в частині нарахування податку на суму 12870.00 грн;

- від 10.06.2024 №0-0515-UA0098500 форма «ф», про визначення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуване фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, код платежу 18010300 на суму 12870.00 грн. за 2022 рік за нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 396.00 кв.м. в частині нарахування податку на суму 12870.00 грн;

- від 10.06.2024 №0-0515-UA0098500 форма «ф», про визначення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуване фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, код платежу 18010300 на суму 5616,00 грн. за 2022 рік за нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 172,80 кв.м. в частині нарахування податку на суму 5616,00 грн;

- від 13.05.2024 №0-0515-UA0098500, форма «ф», про визначення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуване фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, код платежу 18010300 на суму 5788,80 грн. за 2023 рік за нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 172,80 кв.м. в частині стягнення з Позивача податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з 01.01.2023 по 30.04.2023, тобто, в сумі 1 929,60 грн. із розрахунку (5788,80 /12 місяців х 4 місяці);

- від 13.05.2024 №0-0515-UA0098500, форма «ф», про визначення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуване фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, код платежу 18010300 на суму 13266,00 грн. за 2023 рік за нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 396,00 кв.м. в частині стягнення з Позивача податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з 01.01.2023 по 30.04.2023, тобто, в сумі 4 422 грн. 4 422 із розрахунку (13266,00 /12 місяців х 4 місяці).

Не погодившись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з цим позовом.

При ухваленні рішення апеляційний суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

У ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

На підставі п.п.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до п.п.266.7.1 п.266.7 ст.266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості.

На підставі п.п.266.7.2 п.266.7 ст.266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з п.п.266.7.1 п.266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному ст.42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити, визначені в абзаці першому цього підпункту, що надсилаються платнику податку, повинні містити щодо кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, зокрема, але не виключно, інформацію про адресу місцезнаходження об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості, його площу, ставки та надані фізичним особам пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до п.266.10.3 ст.266 ПК України податкове зобов`язання з цього податку може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених п.102.1 ст.102 цього Кодексу.

На підставі п.102.1 ст.102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених п.102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з п.266.10.1. ст.266 ПК України податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Щодо твердження позивача про звільнення від сплати податку на нерухоме майно - розташоване у м. Краматорськ Донецької області, у за 2021 та 2022 роки на підставі п.п.69.22 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України в редакції Закону України від 24.03.2022 № 2142-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану»:, відповідно до якого тимчасово положення ст.266 цього Кодексу застосовуються з урахуванням таких особливостей: за 2021 та 2022 податкові (звітні) роки не нараховується та не сплачується податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти житлової нерухомості, у тому числі їх частки, які перебувають у власності фізичних осіб, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, та за об`єкти житлової нерухомості, що стала непридатною для проживання у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

У зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 на всій території України був введений воєнний стан строком на 30 діб. Указом Президента України від 23.07.2024 № 469/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 23.07.2024 № 3891-ІХ, в Україні продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 12.08.2024 та діє до теперішнього часу.

Після введення в Україні воєнного стану Законом України від 24.03.2022 № 2142-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» підрозділ 10 розділу ХХ ПК України був доповнений п.п.69.22 такого змісту: «69.22. Тимчасово положення статті 266 цього Кодексу застосовуються з урахуванням таких особливостей: за 2021 та 2022 податкові (звітні) роки не нараховується та не сплачується податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти житлової нерухомості, у тому числі їх частки, які перебувають у власності фізичних осіб, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, та за об`єкти житлової нерухомості, що стала непридатною для проживання у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України; за період з 1 березня 2022 року по 31 грудня 2022 року не нараховується та не сплачується податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти житлової нерухомості, у тому числі їх частки, які перебувають у власності юридичних осіб, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, та за об`єкти житлової нерухомості, що стала непридатною для проживання у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України; тимчасово, на період з 1 березня 2022 року по 31 грудня року, в якому припинено або скасовано воєнний стан, введений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, не нараховується та не сплачується податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти нежитлової нерухомості, у тому числі їх частки, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії та територій тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок визнання об`єктів житлової нерухомості такими, що непридатні для проживання у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, визначається Кабінетом Міністрів України».

Цей Закон набрав чинності з дня його опублікування, тобто з 05.04.2022.

Відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі - Перелік), затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.

Відповідно до підрозділу 1 розділу 1 «Території, на яких ведуться (велися) бойові дії» вказаного Переліку Краматорська територіальна громада з 24.02.2022 належать до Території можливих бойових дій. Дата припинення можливості бойових дій щодо вказаної території не визначена.

Вказаний Перелік визначав території, на яких ведуться (велися) бойові дії /розділ І/, як території можливих бойових дій /підрозділ 1/, так і території активних бойових дій /підрозділ 2/, з огляду на що Краматорська міська територіальна громада віднесена до території, на якій з 24.02.2022 ведуться (велися) бойові дії, як то прямо було передбачено протягом 2022 року та протягом січня-квітня 2023 року п.п.69.22 п.69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.

Зважаючи на те, що нерухоме майно, що належить позивачу, розташоване у Краматорську Краматорського району, то за 2021, 2022 роки та з 01.01.2023 по 30.04.2023 позивач звільнений від сплати податку на нерухоме майно за об`єкти нерухомості.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно» від 11.04.2023 № 3050-ІХ п.п.69.22 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України був викладений у новій редакції.

Цей Закон набрав чинності з дня, наступного за днем його опублікування, тобто з 06.05.2023.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У Рішенні Конституційного Суду № 1-рп/99 від 09.02.1999 зазначено: «За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч.1 ст.58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Положення ч.1 ст.58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи)».

У Рішенні Конституційного Суду № 6-рп/2012 від 13.03.2012 зазначено: «Згідно з частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у своїх рішеннях вже висловлював позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів: закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно- правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (рішення від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001).

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч.1 ст.58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності й припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Отже, за загальним правилом закони та інші нормативно-правові акти мають пряму дію в часі, тобто регулюють відносини, що виникли після набрання чинності цими актами, а також відносини, які виникли до набрання чинності нормативно-правовими актами і продовжують існувати на час набрання ними чинності. У другому випадку такі акти поширюються на ці відносини з моменту набрання чинності, а не з моменту виникнення відповідних відносин. В окремих випадках законодавець вказівкою в перехідних положеннях «нового» нормативно-правового акта може зберегти праворегуляторний вплив визнаного нечинним нормативно-правового акта на певні суспільні відносини, які продовжують тривати після набрання чинності «новим» (переживаюча дія).

Здатність закону регулювати відносини з моменту їхнього виникнення у минулому, є зворотною дією нормативно-правового акта в часі, яка для цілей стабільності суспільних відносин застосовується лише в разі скасування чи пом`якшення юридичної відповідальності.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2021 у справі № 9901/315/20.

Таким чином, зміст правовідносин, зокрема, прав та обов`язків особи, не може змінюватися зі зміною законодавчих норм. До події, факту застосовується закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали або мали місце.

З огляду на вищевикладене, Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно» від 11.04.2023 № 3050-ІХ, який набрав чинності 06.05.2023, має застосовуватись до правовідносин, що виникли після 06.05.2023.

Вищевикладене свідчить про протиправність нарахування податку на нерухоме нежитлове майно, відмінне від земельної ділянки, за період 2021, 2022 та з 01.01.2023 по 30.04.2023 на підставі оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до п.4.1.4. ст.4 ПК України податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах: презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Згідно з п.56.21. ст.56 ПК України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Зважаючи на викладене, податкові повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є протиправними та підлягають скасуванню:

- від 27.06.2023 № 0-0515-UA0098500 форма «ф», про визначення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуване фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, код платежу 18010300 на суму 2073.60 грн. за 2021 рік за нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 172,80 кв.м. в частині нарахування податку на суму 2073,60 грн;

- від 27.06.2023 № 0-0515-UA0098500, форма «ф», про визначення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуване фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, код платежу 18010300 на суму 4752,00 грн. за 2021 рік за нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 396,00 кв.м. в частині нарахування податку на суму 4752,00 грн;

- від 15.12.2023 №0-0515-UA0098500, форма «ф», про визначення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуване фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, код платежу 18010300 на суму 5616,00 грн. за 2022 рік за нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 172,80 кв.м. в частині нарахування податку на суму 5616,00 грн;

- від 15.12.2023 №0-0515-UA0098500, форма «ф», про визначення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуване фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, код платежу 18010300 на суму 12870,00 грн. за 2022 рік за нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 396,00 кв.м. в частині нарахування податку на суму 12870.00 грн;

- від 10.06.2024 №0-0515-UA0098500 форма «ф», про визначення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуване фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, код платежу 18010300 на суму 12870.00 грн. за 2022 рік за нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 396.00 кв.м. в частині нарахування податку на суму 12870.00 грн;

- від 10.06.2024 №0-0515-UA0098500 форма «ф», про визначення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуване фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, код платежу 18010300 на суму 5616,00 грн. за 2022 рік за нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 172,80 кв.м. в частині нарахування податку на суму 5616,00 грн;

- від 13.05.2024 №0-0515-UA0098500, форма «ф», про визначення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуване фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, код платежу 18010300 на суму 5788,80 грн. за 2023 рік за нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 172,80 кв.м. в частині стягнення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з 01.01.2023 по 30.04.2023, тобто, в сумі 1 929,60 грн. із розрахунку (5788,80 /12 місяців х 4 місяці);

- від 13.05.2024 №0-0515-UA0098500, форма «ф», про визначення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуване фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, код платежу 18010300 на суму 13266,00 грн. за 2023 рік за нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 396,00 кв.м. в частині стягнення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з 01.01.2023 по 30.04.2023, тобто, в сумі 4 422 грн. із розрахунку (13266,00 /12 місяців х 4 місяці).

Відповідачем зазначено, що на підставі відомостей з Реєстру позивачу 15.12.2023 були сформовані в автоматичному режимі ППР з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти нежитлової нерухомості №№ 0-0515-UA0098500; 0-0515-UA0098500. За результатами аналізу сформованих ППР було встановлено невідповідність даних по об`єктах нерухомого майна, тому ППР були скасовані. Зазначені ППР платнику не направлялись та не вручались, та відповідно до даних ІКС відсутні нарахування в особовому рахунку за кодом бюджетної класифікації 18010300 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Інформація щодо формування ППР відображається в приватній частині електронного кабінету платника податків та несе інформаційно-довідковий характер.

Разом з тим доказів такого скасування відповідачем не надано, у зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність скасування вказаних ППР.

Щодо строку звернення суд зазначає наступне.

Верховний Суд неодноразово акцентував увагу на тому, що при застосуванні процесуальних норм необхідно уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, установлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами п.45.1 ст.45 ПК України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу.

Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Пунктом 42.2 ст.42 ПК України визначено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному п.42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно з п.58.3 ст.58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному ст.42 цього Кодексу.

За правилами п.п.2, 3, 4 Розділу ІІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затв. наказом Міністерства фінансів України № 1204 від 28.12.2015, податкове повідомлення-рішення вважається належним чином надісланим (врученим) платнику податків, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 Кодексу.

Дата надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення проставляється:

1) посадовою особою платника податків - юридичної особи (фізичною особою - платником податків або її законним представником) - у разі вручення податкового повідомлення-рішення під розписку (на обох примірниках, а при врученні податкових повідомлень-рішень форм «Ф» та «МПЗФ» - на корінці податкового повідомлення-рішення);

2) працівником структурного підрозділу контролюючого органу, якій склав це податкове повідомлення-рішення,- у разі надіслання податкового повідомлення-рішення листом з повідомленням про вручення. При цьому повідомлення про вручення прикріплюється до примірника податкового повідомлення-рішення, який залишився в контролюючому органі (при направленні податкових повідомлень-рішень форм «Ф» та «МПЗФ» - до корінця податкового повідомлення-рішення);

3) працівником структурного підрозділу контролюючого органу, якій склав це податкове повідомлення-рішення,- у разі надіслання документа засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» відповідно до пункту 42.4 статті 42 Кодексу (починаючи з першого числа місяця, що настає за місяцем впровадження у роботу відповідного програмного забезпечення). При цьому квитанція про доставку в текстовому форматі, що свідчить про дату та час доставки документа платнику податків, прикріплюється до примірника податкового повідомлення-рішення, який залишився в контролюючому органі (у разі направлення податкових повідомлень-рішень форм «Ф» та «МПЗФ» - до корінця податкового повідомлення-рішення).

Якщо пошта (поштова служба) не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти податкове повідомлення-рішення, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштою (поштовою службою) в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Суд враховує, що у матеріалах справи наявні поштові повідомлення, з яких вбачається, що позивачу направлялись документи від відповідача на його поштову адресу, проте були повернуті відправнику із зазначенням причини повернення - «за закінченням терміну зберігання».

Разом з тим, із зазначених доказів неможливо встановити беззаперечний факт направлення відповідачем у справі саме податкових повідомлень-рішень, щодо яких виник розглядуваний спір.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.03.2024 у справі № 380/13865/22 та від 10 квітня 2025 року в справі № 140/2600/24.

Отже, докази, які підтверджують факт направлення позивачу оспорюваних податкових повідомлень-рішень не дають можливості повністю встановити момент, з якого позивачу стало відомо про порушення його права.

Водночас, позивач зазначає, що побачив спірні ППР 02.11.2024 в електронному кабінеті, звернувся до суду із позовом 12.03.2025. Належних доказів вручення позивачу спірних ППР відповідачем суду не надано.

Відтак, окружний суд, врахувавши вищевказані обставини, дійшов вірного висновку, що позивачем не пропущено строку звернення до суду із цим позовом.

Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у цьому судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Згідно із ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на викладене вище, окружний суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, місцевий суд дійшов правильного висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 вересня 2025 року у справі № 200/1753/25 залишити без змін.

Повне судове рішення 26 березня 2026 року.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук