Справа № 160/15466/25
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2026-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 березня 2026 року м. Дніпросправа № 160/15466/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.07.2025 року (суддя Луніна О.С., м. Дніпро, повний текст рішення виготовлено 30.07.2025 року) у адміністративній справі №160/15466/25 за позовом Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення адміністративно-господарських санкцій, суд

в с т а н о в и в:

У травні 2025 року Дніпропетровське обласні відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (далі по тексту позивач) звернулося до ФОП ОСОБА_1 (далі по тексту відповідач), в якому просило стягнути з відповідача на користь держави в особі Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю суму адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2024 рік у розмірі 95270,49 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 3007.2025 року позовні вимоги задоволено.

З рішенням суду першої інстанції не погодилася ФОП ОСОБА_1 та подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення суду, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувала тим, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначила, що законодавств не покладає обов`язок на роботодавця здійснювати самостійний пошук працівників з інвалідністю. Апелянт зазначала, що протягом 2024 року як фізична особа-підприємець подавала до центру зайнятості звіти про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) за формою №-ПН, в яких зазначалася потреба в працівниках-особах з інвалідністю, а також підтверджувала інформаційними листами актуальність вакансій для інвалідів. Крім того, у ФОП ОСОБА_1 була працевлаштована особа з інвалідністю ОСОБА_2 3 групи, що підтверджується документами кадрового та податкового обліку. Апелянт вважала, що вжила усіх необхідних заходів для недопущення господарського правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ФОП ОСОБА_1 перебуває на обліку в Дніпропетровському обласному відділенні Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, яким складено розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю ФОП ОСОБА_1 , відповідно до якого середньооблікова чисельність штатних працівників особового складу за рік - 20 осіб; середньооблікова чисельність штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність - 0 осіб; норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю - 1 одиниця; фонд оплати праці штатних працівників - 1905409,80 грн; середня річна заробітна плата штатного працівника - 95270,49 грн; кількість робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю і не зайнятих особами з інвалідністю для роботодавців, у яких працює 26 осіб і більше - 0 одиниць; сума коштів адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю - 95270,49 грн. Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції керувався частинами 1, 3 ст.18, ст.18-1, ч.1 ст.19, ст.20 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні»; ч.2 ст.218, ст.238 Господарського кодексу України; п.4 ч.3 ст.50 Закону України «Про зайнятість населення»; наказом Міністерства економіки України від 12.04.2022 року №827-22 «Про затвердження форм звітності «№3-ПН Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» та Порядком її подання» та прийшов до висновку про те, що обов`язок щодо працевлаштування осіб з інвалідністю покладено як на суб`єктів господарювання так і на державу, від імені якої діють відповідні державні служби зайнятості. Обов`язок суб`єкта господарювання полягає у виділенні та створенні робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, створенні умов праці та надання інформації державній службі зайнятості, необхідної для працевлаштування осіб з інвалідністю. Водночас обов`язок підприємства зі створення робочих місць для осіб з інвалідністю не супроводжується його обов`язком займатися пошуком осіб з інвалідністю для працевлаштування. Суд зазначив, що, якщо роботодавець подав звітність форми №3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» у вказаний строк, то вважається, що він виконав обов`язок щодо звітування своєчасно та в повному обсязі. Суд врахував, що доказів подання звітності за формою №3-ПН з відомостями про наявність вакансій для працевлаштуванням осіб з інвалідністю у 2024 році ФОП ОСОБА_1 суду не надала. Суд вважав, що ФОП ОСОБА_1 не може вважатись такою, що вжила всіх залежних від неї заходів, спрямованих на недопущення скоєння правопорушення, а відтак не може бути звільнена від відповідальності у вигляді адміністративно-господарських санкцій за незабезпечення виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2024 рік у розмірі 95270,49 грн.

Матеріалами справи встановлено, що ФОП ОСОБА_1 перебуває на обліку в Дніпропетровському обласному відділенні Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю.

Встановлено, що Дніпропетровським обласним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю складено розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю ФОП ОСОБА_1 , відповідно до якого середньооблікова чисельність штатних працівників особового складу за рік - 20 осіб; середньооблікова чисельність штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність - 0 осіб; норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю - 1 одиниця; фонд оплати праці штатних працівників - 1905409,80 грн; середня річна заробітна плата штатного працівника - 95270,49 грн; кількість робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю і не зайнятих особами з інвалідністю для роботодавців, у яких працює 26 осіб і більше - 0 одиниць; сума коштів адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю - 95270,49 грн

Згідно наказу від 05.1.2024 року №1 ФОП ОСОБА_1 створено штатну одиницю продавця продовольчих товарів для працевлаштування особи з інвалідністю відповідно до нормативу працеквлаштування.

Встановлено, що середньооблікова чисельність штатних працівників ФОП ОСОБА_1 за 2024 рік: січень 16; лютий 17; березень 18, квітень-серпень 19, вересень -25-листопад 25, грудень 27.

Встановлено, що ФОП ОСОБА_1 щомісячно у 2024 році надавала інформацію до Криворізької філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості про наявність однієї вакансії для особи з інвалідністю продавця продовольчих товарів.; у грудні 2024 року про наявність двох вакансій для особи з інвалідністю продавець продовольчих товарів.

Встановлено, що у січні, квітні, серпні 2024 року ФОП ОСОБА_1 подавала звітність (інформацію про попит на робочу силу (вакансії) Форми №3-ПН.

Згідно наказу від 03.09.2024 року №8-к на посаду продавця продовольчих товарів з 04.09.2024 року була прийнята ОСОБА_2 , яка є інвалідом ІІІ групи та з якою було 03.09.2024 року було укладено трудовий договір. Згідно табелів робочого часу ОСОБА_2 працювала з вересня по грудень 2024 року. Також, 03.03.2024 року було направлено до податкового органу повідомлення про прийняття працівника на роботу/укладення контракту з ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.3 ст.18, ст.18-1, ч.1 ст.19, ст.20 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для таких осіб умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим ст.19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів. Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого ч.1 ст.19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені ст.250 Господарського кодексу України. Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у особи з інвалідністю кваліфікації та знань, з урахуванням її побажань.

Відповідно до ч.2 ст.218, ст.238 Господарського кодексу України учасник господарських правовідносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. До суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків, та за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.50 Закону України «Про зайнятість населення» роботодавці зобов`язані своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про, зокрема, попит на робочу силу (вакансії).

Відповідно наказом Міністерства економіки України від 12.04.2022 року №827-22 «Про затвердження форм звітності «№3-ПН Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» та Порядку її подання» затверджено форму звітності та інструкцію щодо її заповнення, де передбачено звітування по вакансіям для працевлаштування осіб з інвалідністю.

Аналізуючи докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції зазначає, що якщо роботодавець подав звітність форми №3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» у вказаний строк, то вважається, що він виконав обов`язок щодо звітування своєчасно та в повному обсязі, тобто учасник господарських відносин вжив один із залежних від нього, передбачений законодавством, захід для відповідності середньооблікової чисельності працюючих осіб з інвалідністю установленим нормативам, тобто дію для недопущення господарського правопорушення. Підприємство не несе відповідальності за невиконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю, якщо воно розробило необхідні заходи по створенню для них робочих місць, зокрема, створило робочі місця для таких осіб та своєчасно, достовірно, в повному обсязі проінформувало відповідні установи, але фактично не працевлаштувало особу з інвалідністю з причин незалежних від нього: відсутність осіб з інвалідністю, відмова особи з інвалідністю від працевлаштування на підприємство, бездіяльність державних установ, які повинні сприяти працевлаштуванню осіб з інвалідністю.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про те, що доказів подання звітності за формою №3-ПН з відомостями про наявність вакансій для працевлаштуванням осіб з інвалідністю у 2024 році ФОП ОСОБА_1 не надав.

Суд апеляційної інстанції вважає, що ФОП ОСОБА_1 подано звітність форми №3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» у вказаний строк, тобто вона виконала обов`язок щодо звітування своєчасно та в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід скасувати, як таке, з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення суду про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Встановлено, що ФОП ОСОБА_1 сплачено судовий з бір за подачу апеляційної скарги у розмірі 2422,40 грн, які підлягають стягненню за рахунок власних бюджетних коштів Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю на користь ФОП ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.07.2025 року у адміністративній справі №160/15466/25 скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення адміністративно-господарських санкцій відмовити.

Стягнути за рахунок власних бюджетних коштів Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю () на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 копійок.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку статей 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова