Справа № 560/5375/25
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2026-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/5375/25
РІШЕННЯ

іменем України

26 березня 2026 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправними діями відповідачів щодо взяття позивача на облік військовозобов`язаних.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Вироком апеляційного суду Хмельницької області від 21.08.2001 року засуджено ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 за ст. 142 ч. 3 КК України на 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна за винятком житла; за ст. 17 ч. 2, ст. 89 ч. 3 КК України на 8 років позбавлення волі; за ст. 17 ч. 2, ст. 145 ч. 2 КК України на 8 років позбавлення волі; за ст. 143 ч. 2 КК України на 3 роки позбавлення волі; за ст. 93 п.п. «а, і» КК України на 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, за винятком житла.

На підставі ст. 42 ч. 1 КК України остаточно ОСОБА_1 призначено до відбуття 13 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, за винятком житла.

Ухвалою Верховного суду України від 17.01.2002 року по справі №05-1204 к 01 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково вирок судової палати в кримінальних правах апеляційного суду Хмельницької області від 28.08.2001 року в частині засудження ОСОБА_1 за ст. 143 ч. 2 КК України в редакції 1960 року скасовано, а справу закрито за недоведеністю його вини у вчиненні цього злочину. Виключено з вироку кваліфікуючу ознаку дій ОСОБА_1 як повторність вчинення розбійного нападу.

Визнано засудженим ОСОБА_1 - за сукупністю злочинів, передбачених ст. ст. 93 п.п. «а, і» (умисне вбивство з корисливих мотивів вчинене за попередньою змовою групою осіб), 142 ч. 3 (розбій, поєднаний з спричиненням тяжких тілесних ушкоджень або вчинений з проникненням у житло чи особливо небезпечним рецидивістом), 17 ч. 2 (замах на злочин) , 89 ч. 3 (умисне знищення чи пошкодження державного чи колективного майна вчинене шляхом підпалу), 17 ч. 2 (замах на злочин), 145 ч. 2 (умисне знищення або пошкодження індивідуального майна громадян, вчинене шляхом підпалу або іншим загальнонебезпечним способом, чи таке, що спричинило людські жертви або інші тяжкі наслідки) КК України у відповідності до ст. 42 КК України до покарання призначеного судом.

09.06.2023 позивача взято на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до довідки ВЛК від 19.11.2024 №270/3 ІНФОРМАЦІЯ_5 позивачу встановлено діагноз - емоційно нестійкий розлад особистості та на підставі статті 18 «б» графи ІІ Розкладу хвороб визнано придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

18.02.2025 позивача взято на облік у ІНФОРМАЦІЯ_6 .

20.02.2025 відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №51, ОСОБА_1 на підставі поіменного списку ІНФОРМАЦІЯ_6 №9/360 від 20.02.2025 призначено на посаду навідника зенітно - артилерійського відділення зенітного ракетно-артилерійського взводу роти охорони батальйону матеріального забезпечення Військової частини НОМЕР_1 , ВОС 156281А, шпк солдат.

Вважаючи протиправними дії відповідачів щодо взяття на військовий облік ОСОБА_1 , позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Закон України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон №2232-XII) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до статті 1 Закону №2232-XII військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487.

Відповідно до положень пункту 79 цього Порядку районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки зокрема організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством.

Згідно з приписами частини першої статті 37 Закону №2232-XII (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України: на військовий облік військовозобов`язаних: які звільнені з військової служби в запас та не зараховані до військового оперативного резерву; призовники, які пройшли базову загальновійськову підготовку з додержанням умов, передбачених частиною одинадцятою статті 1 цього Закону; які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" та підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних; військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання; які набули громадянство України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних; зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України; які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від направлення для проходження базової військової служби; які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників; які звільнені із служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування в запасі; які старші 25 років і раніше не перебували на військовому обліку; які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань.

Частиною шостою статті 37 Закону N 2232-XII (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які: 1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими; 2) припинили громадянство України; 3) визнані непридатними до військової служби; 4) досягли граничного віку перебування в запасі.

У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.

Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 37 Закону №2232-XII (в редакції чинній до 18.05.2024) виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Слід зазначити, що з прийняттям Закону України від 11.04.2024 №3633-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку", який набрав чинності 18.05.2024, редакція частини шостої статті 37 Закону №2232-ХІІ зазнала змін, внаслідок яких пункт 6 частини шостої цієї статті було виключено.

Таким чином, станом на час виникнення спірних правовідносин приписи частини шостої статті 37 Закону №2232-XII не передбачають такої підстави для виключення з військового обліку як засудження до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину, а в силу приписів частини першої статті 37 Закону №2232-ХІІ позивач є громадянином України, який підлягає взяттю на військовий облік військовозобов`язаних.

Існування у позивача підстав для виключення з військового обліку військовозобов`язаних станом на день набрання чинності Законом України від 11.04.2024 №3633-IX, так і станом на дату звернення позивача до суду матеріали справи не містять.

Відтак, враховуючи зазначене суд констатує про відсутність законних підстав щодо виключення позивача з військового обліку, як раніше засудженого за вчинення тяжкого злочину.

У Рішенні від 09.02.1999 №1-рп/99 (справа №1-7/99 про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) Конституційний Суд України дійшов висновку про те, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Тобто, дія нормативно-правового акта в часі пов`язується із набранням чинності і з моментом втрати ним юридичної сили.

За колом осіб дія нормативно-правового акта поділяється на такі види: загальні (розраховані на все населення), спеціальні (розраховані на певне коло осіб) та виняткові (роблять винятки із загальних і спеціальних).

На порядок дії нормативно-правового акта за колом осіб поширюється загальне правило: нормативно-правовий акт діє стосовно всіх осіб, які перебувають на території його дії і є суб`єктами відносин, на яких він розрахований. Коло осіб, на яких поширює свою дію той чи інший нормативно-правовий акт, може визначатися також за ознакою статі, віком, професійної приналежності (наприклад, військовослужбовці), станом здоров`я.

Внесення змін до законодавства, яке призводить до погіршення становища особи, може суперечити принципу незворотності дії закону в часі (статті 58 Конституції України), якщо йдеться про ретроактивну дію закону.

Однак, у цьому випадку йдеться не про кримінальну або адміністративну відповідальність, а про поновлення військового обліку, що регулюється спеціальним законодавством.

Суд вважає, що в такому випадку законодавець має право змінювати критерії військового обліку, якщо це відповідає інтересам держави.

Отже, у зв`язку із внесенням змін до Закону №2232-XII було звужене коло підстав для виключення з військового обліку.

Метою таких змін було розширення кола осіб, щодо яких діє військовий обов`язок, і які мають досвід проходження військової служби та можуть бути використані для доукомплектування Збройних Сил України, тобто збільшення мобілізаційного ресурсу держави. З часу набрання чинності змін до Закону №2232-XII він поширює свою дію на всій території України і розповсюджується на осіб, яких раніше було засуджено до позбавлення волі за тяжкий злочин.

Таким чином, відповідач під час взяти позивача на військовий облік діяв правомірно, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Враховуючи викладене, у задоволенні адміністративного позову належить відмовити повністю.

Судові витрати в порядку статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподілу між сторонами не підлягають.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Судові витрати в порядку статті 139 КАС України розподілу між сторонами не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідачі:ІНФОРМАЦІЯ_7 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_8 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_4 )

Головуючий суддя О.П. Шевчук