Справа № 420/27167/25
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2026-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

27 березня 2026 року м.Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Аракелян М.М.
11 серпня 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Фонд» (сформована в системі «Електронний суд» 08.08.2025 року) до Одеської митниці, у якій представник позивача просить суд:
прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження по справі;
справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження;
визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби, про коригування митної вартості товарів від 02.08.2025 року UA500370/2025/000015/2;
визнати протиправною та скасувати картку відмови Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України, № UA500370/2025/000045, в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення;
Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями адміністративна справа розподілена на суддю Аракелян М.М.
Ухвалою суду від 13.08.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін.
Заперечуючи проти позову, відповідач, зокрема, зазначив, що гонорар представника позивача за надану правову допомогу у розмірі 7000грн. є завищеним, становить надмірний тягар для відповідача, стягнення адвокатських витрат у зазначеній сумі не відповідає вищевказаним критеріям розумності, співрозмірності.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.03.2026 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Фонд» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів від 02.08.2025 року UA500370/2025/000015/2.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови Одеської митниці №UA500370/2025/000045 в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Стягнуто з Одеської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Фонд» 30280грн. витрат зі сплати судового збору.

Повне рішення складено та підписано 16.03.2026 року.

В частині стягнення витрат на правничу допомогу суд у рішенні зазначив, що це питання буде вирішуватися судом у разі подання позивачем доказів прийняття відповідних послуг на цю суму саме позивачем у строки, встановлені ч. 7 ст.139 КАС України.

18.03.2026 року надійшла заява представника позивача ухвалення додаткового рішення (сформована в системі «Електронний суд» 17.03.2026 року), у якій він просить суд:

винести додаткове рішення у справі № 420/27167/25;

стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Фонд» 7000 грн. витрат на правничу допомогу

В додатки до заяви надано копію договору №10/05/24 від 10.05.2024 року про надання правової допомоги, Акту №21 від 17.03.2026 року приймання - передавання наданих послуг до Договору про надання правової (адвокатської) допомоги №10/05/24 від 10.05.2024 у справі № 420/27167/25 на загальну суму 7 000 грн.

20.03.2026 року надійшло клопотання Одеської митниці на вищезазначену заяву (сформовані в системі «Електронний суд» 20.10.2025 року), у якому відповідач просить суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу у справі №420/27167/25 за позовом ТОВ «АГРО ФОНД» до Одеської митниці.

У клопотанні, зокрема, зазначено, що у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного суду від 12.05.2023 року у справі № 826/8110/16 викладено висновок, що витрати на правову допомогу відшкодовуються лише у тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася в справі тією особою або особами, які одержали за це плату, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами. Також суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом (аналогічний висновок викладено в додатковій постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022 року у справі № 925/1545/20). Верховний Суд при зменшенні витрат на правову допомогу також враховує: чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 року у справі № 910/20852/20). Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" встановлений прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб: з 1 січня 2025 року 3328грн. Також статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" встановлено в 2026 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня 8647грн.; у погодинному розмірі: з 1 січня - 52гривень. Таким чином, гонорар представника позивача за надану правову допомогу у розмірі 7 000,00 грн. становить 2,1 прожиткові мінімуми на працездатних осіб з 1 січня 2026 року, або 0,8 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, або мінімальну заробітну плату у погодинному розмірі за 134 годин роботи. Отже, гонорар представника позивача за надану правову допомогу у розмірі 7 000,00 грн. є завищеним, становить надмірний тягар для відповідача, стягнення адвокатських витрат у зазначеній сумі не відповідає вищевказаним критеріям розумності, співрозмірності.

Відповідно до статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу. Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Враховуючи приписи ч.3 ст.252 КАС України заява розглядається в порядку письмового провадження.

Розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 10.05.2024 року між Адвокатом Мандзя Василем Ігоровичем (Адвокат) та та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРО ФОНД» (Клієнт) бувукладено Договір про надання правничої допомоги №10/05/04, відповідно до умов п.1.1. якого Адвокат зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги Клієнту на умовах і в порядку, що визначені договором, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 3.1 Договору від 10.05.2024 року визначено, що за надання правової допомоги яка є предметом цього Договору Клієнт сплачує Адвокату гонорар, який у грошовому виразі визначається сторонами та відображається у відповідних доповненнях (актах) до цього Договору.

Згідно акту №21 від 17.03.2026 приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання правової (адвокатської) допомоги №10/05/24 від 10.05.2024 року , Адвокат передав, а Клієнт прийняв юридичні послуги по наданню правової (адвокатської) допомоги у спорі Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Фонд» з Одеською митницею у судовій справі №420/27167/25, яка перебувала на розгляді у Одеському окружному адміністративному суді, а саме:

- ознайомлення з матеріалами справи, збір доказів, формування правової позиції по спірних правовідносинах;

- підготовка позовної заяви, формування та направлення матеріалів до суду;

- підготовка, формування та подання відповіді на відзив по справі;

- участь у судовому засіданні.

Вартість послуг за даним актом встановлюється у фіксованому розмірі та становить 7000,00 (сім тисяч) гривень.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд виходить з наступного.

Згідно ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно висновку Верховного Суду, висвітленого у Постанові від 15.05.2018 року у справі №821/1594/17, «розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги».

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477- IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі :витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обгрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії'' (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява№ 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення з цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обгрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями). ...

Згідно п.1 ч. 5 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має з`ясувати, чи, є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, тощо (ч.9 ст.139 КАС України).

Відповідно до ч.ч.7,9 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Вимоги ч.7 ст.139 КАС України позивачем дотримані.

Згідно ч.5-7 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Одеська митниця заявила про неспівмірність заявлених до відшкодування витрат у сумі 7000грн.

Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача було проведено певні підготовчі дії зі збору доказів, складено та подано позовну заяву та відповідь на відзив.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що дана справа не є справою значної складності, невеликий обсяг доказів, з урахуванням категорії та складності справи, суд вважає, що розмір заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу 7000грн. є непропорційним до складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг, які суд вважає належними до визначення у сумі 5000грн. для цілей розподілу між сторонами, врахувавши критерії згідно ч.9 ст.139 КАС України.

Витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000грн. суд покладає на Одеську митницю згідно ч.1 ст.139 КАС України.

Решта витрат на правничу допомогу покладається судом на позивача.

Керуючись ст.ст.134, 139, 143, 252, 255, 294-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Одеської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Фонд» витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000(п`ять тисяч)грн. 00коп.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку ст. 255 КАС України та може бути оскаржене в апеляційному порядку згідно ст.ст.295, 297 КАС України до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Фонд» (; місцезнаходження: вул.Привокзальна, буд.17, с. Звиняче, Луцький район, Волинська область, 45725).

Відповідач: Одеська митниця (код ЄДРПОУ ВП 44005631; адреса: вул. Лип Івана та Юрія, буд.21А, м. Одеса, 65078).

Суддя М.М. Аракелян