Справа № 380/17536/25
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2026-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2026 рокусправа № 380/17536/25

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Крутько О.В., розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якому просить:

визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , які полягають у прийнятті рішення про зняття ОСОБА_1 зі складом сім`ї 3 (три) особи: (він, дружина ОСОБА_2 , 1985 року народження, донька ОСОБА_3 , 2012 року народження) з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов;

визнати протиправним та скасувати рішення військової частини НОМЕР_1 в частині зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 зі складом сім`ї 3 (три) особи: (він, дружина ОСОБА_2 , 1985 року народження, донька ОСОБА_3 , 2012 року народження), на підставі абзацу 3 пункту 21 розділу IV наказу Міністра оборони України № 380 від 31.07.2018 року;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про поновлення підполковника ОСОБА_1 зі складом сім`ї 3 (три) особи: (він, дружина ОСОБА_2 , 1985 року народження, донька ОСОБА_3 , 2012 року народження) на квартирному обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов в м.Новий Калинів Самбірського району Львівської області в загальній та першочерговій чергах за тим же номером у списку станом на 18.12.2024 зі збереженням часу перебування на обліку - з 28.02.2004 в загальній черзі та з 28.02.2004 в списках першочергової черги, як учасника бойових дій.

Аргументи учасників справи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час проходження військової служби ОСОБА_1 був зарахований на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов при військовій частині НОМЕР_1 з 28.02.2004 року в загальній та першочерговій черзі зі складом сім`ї 3 (три) особи: (він, дружина ОСОБА_2 , 1985 року народження, донька ОСОБА_3 , 2012 року народження). Позивач був звільнений із військової служби у запас відповідно до підпункту «к» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». ОСОБА_1 на момент звільнення мав вислугу на військовій службі понад 21 рік, з огляду на що, були відсутні підстави для зняття його з квартирного обліку відповідно до абзацу 3 пункту 21 розділу 4 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України 31 липня 2018 року №380.

Позивач вказує, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а, отже, і на залишення на обліку до отримання ними житла, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081.

Позивач наполягає, що підстави, визначені законом для зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов не настали, а рішення відповідача про зняття з квартирного обліку позивача є незаконним та відповідно таким, що підлягає скасуванню в судовому порядку. Позивач стверджує, що він на момент звільнення із військової служби відповідав вимогам частини 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а тому відповідач був зобов`язаний залишити його на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_1 після звільнення з військової служби.

Відповідач проти позову заперечив, подав відзив на позовну заяву, вказав, що зняття позивача з квартирного обліку у військовій частині НОМЕР_1 (ЗСУ) на підставі абз. 3 пункту 21 розділу VI (з інших підстав, а саме у зв`язку з проходженням служби у військовій частині НОМЕР_2 НГУ) Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом МОУ від 31.07.2018 №380 є правомірним, оскільки після звільнення він більше не проходить службу у ЗСУ і не має підстав залишатись на обліку в ЗСУ, проте може перебувати на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_2 (НГУ).

Обставини справи встановлені судом.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 25.07.1999 року проходить військову службу, 08.06.2021 позивач був звільнений з військової служби у запас Збройних сил України відповідно до підпункту «к» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», що підтверджується копією витягу з наказу № 113 від 08.06.2021; з 20.09.2021 року та до цього часу ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України.

Під час проходження військової служби ОСОБА_1 з 28.02.2004 був зарахований в загальну чергу на квартирний облік для отримання житлової площі у АДРЕСА_1 зі складом сім`ї 3 (три) особи: (він, дружина ОСОБА_2 , 1985 року народження, донька ОСОБА_3 , 2012 року народження) та включений в список військовослужбовців, які мають право на першочергове одержання житлових приміщень.

08.08.2025 представник позивача адвокат Ковальова Т.Ю. звернулась із адвокатським запитом б/н до військової частини НОМЕР_1 щодо перебування позивача на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 .

Листом від 21.08.2025 №105/1344, відповідач повідомив, що ОСОБА_1 , 1980 року народження, складом сім`ї 3 (три) особи: (він, дружина ОСОБА_2 , 1985 року народження, донька ОСОБА_3 , 2012 року народження) був знятий з квартирного обліку 18.12.2024 на підставі абзацу 3 пункту 21 розділу ІV наказу Міністра оборони України № 380 від 31.07.2018.

Згідно Витягу з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 № 60 від 18.12.2024, на підставі абзацу 3 пункту 21 розділу VI наказу Міністра оборони України №380 від 31.07.2018 року, постановлено зняти підполковника ОСОБА_1 1980 року народження, складом сім`ї 3 (три) особи: (він, дружина - ОСОБА_2 1985 року народження, дочка - ОСОБА_3 2012 року народження) з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання та виключити із списків осіб, які перебувають на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 (з загальної черги - з 28.02.2004, та першочергової черги - з 28.02.2004) у зв`язку з проходженням служби у військовій частині НОМЕР_3 Національної гвардії України (Міністерство внутрішніх справ України).

Згідно Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №827ад від 18.12.2024 «Про зняття з обліку військовослужбовців та членів їх сімей у військовій частині НОМЕР_1 » вирішено на підставі абзацу 3 пункту 21 розділу VI наказу Міністра оборони України №380 від 31.07.2018 року, зняти підполковника ОСОБА_1 1980 року народження, складом сім`ї 3 (три) особи: (він, дружина ОСОБА_2 1985 року народження, дочка - ОСОБА_3 2012 року народження) з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання та виключити із списків осіб, які перебувають на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 (з загальної черги - з 28.02.2004 року, та першочергової черги - з 28.02.2004 року) у зв`язку з проходженням служби у військовій частині НОМЕР_3 Національної гвардії України (Міністерство внутрішніх справ України)

Не погодившись з діями та рішенням відповідача позивач звернувся до суду.

Норми права, що підлягають застосуванню та висновки щодо правозастосування.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно з абзацом 1 частини першої статті 12 цього Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзацу 4 частини першої статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Згідно з частиною дев`ятою статті 12 вказаного Закону військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас за станом здоров`я або якщо вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, або у відставку, а також у зв`язку зі скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості їх використання на військовій службі, залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і відповідних квартирно-експлуатаційних органах та користуються правом позачергового одержання житла. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення.

На виконання приписів статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 №1081 затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі - Порядок).

Цей Порядок визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей (пункт 1 Порядку).

Згідно з пункту 3 даного Порядку військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

Військовослужбовці, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та визнані в установленому законодавством порядку особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), пов`язаних з безпосередньою участю в антитерористичній операції, забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, та члени сімей військовослужбовців, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, забезпечуються житловими приміщеннями для постійного проживання, що збудовані (придбані) за рахунок коштів державного бюджету та інших передбач

Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Пунктом 29 Порядку передбачено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі звільнення з військової служби в запас за станом здоров`я або у разі, коли вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, або у відставку, а також у зв`язку із скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів у разі неможливості їх використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі розформування військової частини - у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і відповідних квартирно-експлуатаційних органах та користуються правом позачергового одержання житла.

Порядок передбачає також і випадки, коли військовослужбовці знімаються з обліку, а саме у разі: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; 2) засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; 3) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; 4) подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; 5) в інших випадках, передбачених законодавством (пункт 30 Порядку).

Згідно п. 17 розділу VI Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом МОУ №380 від 31.07.2018 (далі Інструкція № 380) у разі переміщення військовослужбовця, який перебуває на обліку, по військовій службі до іншої військової частини житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) на підставі наказу про переміщення до нового місця служби на найближчому засіданні, але не пізніше місяця з дати виключення зі списків особового складу військової частини приймає рішення щодо виключення з обліку у військовій частині та направляє за встановленим порядком відповідну особову справу військовослужбовця до нового місця його служби.

Згідно пункту 21 розділу VI Інструкції №380 зняття військовослужбовців з обліку проводиться у разі: поліпшення житлових умов до встановлених норм забезпечення житловою площею громадян у відповідному населеному пункті; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на квартирний облік, включення до списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання житлових приміщень, або неправомірних дій посадових (службових) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас за станом здоров`я або у разі, коли вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, або у відставку, а також у зв`язку із скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів у разі неможливості їх використання на військовій службі мають право на отримання житла, а, отже, і на залишення на обліку до отримання ними житла.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 24.09.2021 у справі №748/303/20.

З матеріалів справи слідує, що позивач з 25.07.1999 проходив військову службу на різних посадах у ЗСУ, 08.06.2021 позивач був звільнений з військової служби у запас Збройних сил України відповідно до підпункту «к» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», що підтверджується копією витягу з наказу № 113 від 08.06.2021.

Під час проходження військової служби ОСОБА_1 з 28.02.2004 був зарахований в загальну чергу на квартирний облік для отримання житлової площі у м. Новий Калинів зі складом сім`ї 3 (три) особи: (він, дружина ОСОБА_2 , 1985 року народження, донька ОСОБА_3 , 2012 року народження) та включений в список військовослужбовців, які мають право на першочергове одержання житлових приміщень.

Згідно довідки від 05.12.2024 Військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України підполковник ОСОБА_1 з 20.09.2021 проходить військову службу за контрактом у ВЧ НОМЕР_3 НГУ.

В зв`язку з встановленням перебування позивача на військовій службі за контрактом у Військовій частині НОМЕР_3 Національної гвардії України, згідно витягу з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 № 60 від 18.12.2024 на підставі абзацу 3 пункту 21 розділу VI наказу Міністра оборони України №380 від 31.07.2018 року та витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №827ад від 18.12.2024 «Про зняття з обліку військовослужбовців та членів їх сімей у військовій частині НОМЕР_1 » вирішено на підставі абзацу 3 пункту 21 розділу VI наказу Міністра оборони України №380 від 31.07.2018 року, зняти підполковника ОСОБА_1 1980 року народження, складом сім`ї 3 (три) особи: (він, дружина ОСОБА_2 1985 року народження, дочка - ОСОБА_3 2012 року народження) з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання та виключити із списків осіб, які перебувають на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 (з загальної черги - з 28.02.2004 року, та першочергової черги - з 28.02.2004 року).

Однак, суд звертає увагу, що зняття військовослужбовців з обліку проводиться у разі: поліпшення житлових умов до встановлених норм забезпечення житловою площею громадян у відповідному населеному пункті; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на квартирний облік, включення до списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання житлових приміщень, або неправомірних дій посадових (службових) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; в інших випадках, передбачених законодавством (п.21 розділу VІ Інструкції №380).

Проте такі обставини не послужили підставою для зняття позивача з квартирного обліку і матеріалами справи не підтверджуються.

Разом з тим, укладення контракту з військовою частиною НОМЕР_3 Національної гвардії України не є переміщенням військовослужбовця, а відтак не створює підстав для його зняття з квартирного обліку у військовій частині НОМЕР_1 . Саме по собі проходження позивачем військової служби у Військовій частині НОМЕР_3 Національної гвардії України, без доказів постановки його на квартирний облік у відповідній частині, не може слугувати підставою для зняття позивача з квартирного обліку, на якому він перебуває з 28.02.2004 в загальній черзі та з 28.02.2004 в списках першочергової черги.

Виходячи з викладеного, суд висновує, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд враховує, що дії відповідача виражені та оформлені протоколом засідання житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 № 60 від 18.12.2024 та наказом командира Військової частини НОМЕР_1 № 827ад від 18.12.2024, тому належим способом захисту є визнання протиправними таких рішень та їх скасування.

Суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішеннях у справах Лелас проти Хорватії (Lelas v. Croatia), Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки (Pincovd and Pine v. The Czech Republic), Ґаші проти Хорватії (Gashi v. Croatia), Трго проти Хорватії (Trgo v. Croatia), щодо застосування принципу належного урядування, згідно якого державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Окрім того, відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення адміністративного позову у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач звільнений від сплати судового збору, не подав доказів понесення інших судових витрат, судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Військової частини НОМЕР_1 , оформлені наказом № 827ад від 18.12.2024, протоколом засідання житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 № 60 від 18.12.2024, в частині зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 зі складом сім`ї 3 (три) особи: ( ОСОБА_1 , його дружина ОСОБА_2 , 1985 р.н, донька ОСОБА_3 , 2012 р.н).

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про поновлення ОСОБА_1 зі складом сім`ї 3 (три) особи: ( ОСОБА_1 , його дружина ОСОБА_2 , 1985 р.н, донька ОСОБА_3 , 2012 р.н.) на квартирному обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов в м.Новий Калинів Самбірського району Львівської області в загальній та першочерговій чергах за тим же номером у списку станом на 18.12.2024 зі збереженням часу перебування на обліку - з 28.02.2004 в загальній черзі та з 28.02.2004 в списках першочергової черги, як учасника бойових дій.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяКрутько Олена Василівна