Справа № 280/488/26
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2026-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 року Справа № 280/488/26 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

20 січня 2026 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі-позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не надання на запит представника рішення про припинення виплати пенсії з 01.03.2020 року.

Ухвалою суду від 26.01.2026 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 09.02.2026 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що: «… 08.06.2025р. представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою та просив надіслати рішення про припинення виплати пенсії з 01.03.2020 року. Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 02.07.2025 року повідомлено, що припинення та поновлення виплати пенсії регулюється статтею 49 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058). Відповідно до пункту 4 частини першої статті 49 Закону №1058 виплата пенсії ОСОБА_1 була призупинена з 01.03.2020 у зв`язку з неотриманням призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд. 04.07.2025 року представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою та просив надіслати докази отримання пенсії "за довіреністю". Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 02.07.2025 року повідомлено, що пенсія за довіреністю ОСОБА_1 на поштовому відділенні №69093 не виплачувалась. Нарахування пенсії ОСОБА_1 , яка була поновлена на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.07.2023 по справі №280/2853/23, здійснюється щомісяця на поточний рахунок, відкритий в банківській установі, вчасно та в повному обсязі згідно з вимогами чинного законодавства…». З урахуванням викладеного у позовній заяві, позивач вважає дії відповідача протиправними щодо не надання на запит представника рішення про припинення виплати пенсії з 01.03.2020 року. Просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що у травні 2019 року ПАТ КБ «ПриватБанк» було надіслано список пенсіонерів, з карткових рахунків яких пенсія не одержується більше як один рік або одержується за допомогою додаткових карток більше як один рік, де зазначені дані позивачки. На підставі даного листа банку та додатку (в якому надана інформація щодо одержувачів пенсій, на рахунки яких було зарахування цільових коштів у період останніх 12 місяців, але не виконувалось одержання коштів протягом останніх 12 місяців, або одержання виконувалось за довіреністю) спосіб виплати було змінено на відділення ЗД АТ «Укрпошта». В подальшому, у зв`язку з тривалою неоплатою на поштовому відділенні, виплата пенсії позивачці з 01 березня 2020 року була призупинена. Відповідач зазначає, що листом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 30.12.2020 №0800-0205-8/70904 представнику позивача ОСОБА_2 було надано роз`яснення щодо підстав припинення виплати пенсії ОСОБА_1 . З урахуванням викладеного у відзиві на позовну заяву, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що 08.06.2025 представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою та просив надіслати рішення про припинення виплати пенсії з 01.03.2020.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 02.07.2025 року повідомлено, що припинення та поновлення виплати пенсії регулюється статтею 49 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058). Відповідно до пункту 4 частини першої статті 49 Закону №1058 виплата пенсії ОСОБА_1 була призупинена з 01.03.2020 у зв`язку з неотриманням призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд.

Позивач не погодившись із правомірністю не надання відповідачем на запит представника рішення про припинення виплати пенсії з 01.03.2020, звернулася з даним адміністративним позовом до суду.

За приписами статті 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що згідно приписів статті 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно приписів статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Суд зазначає, що Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом (далі Закон №1058).

Відповідно статті 1 Закону №1058, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно ч.1 ст.47 Закону №1058 пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця проживання пенсіонера організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 4 частини 1 статті 49 Закону №1058 визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд.

З матеріалів справи встановлено, що підставою для звернення з позовом до суду стали твердження представника позивача про те, що їй на запит відповідачем не було надано рішення про припинення виплати пенсії з 01.03.2020.

Разом з тим, судом встановлено, що на запити представника позивача відповідачем надавалися відповіді щодо припинення виплати пенсії з 01.03.2020, зокрема у листі від 02.07.2025 №0800-0202-8/65969 було зазначено про те, що: «Відповідно до пункту 4 частини першої статті 49 Закону №1058 виплата пенсії ОСОБА_3 була призупинена з 01.03.2020 у зв`язку з неотриманням призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд».

У листі ГУ ПФУ в Запорізькій області від 07.07.2025 №0800-0202-8/67207 зазначено про те, що пенсія за довіреністю ОСОБА_1 на поштовому відділенні №69093 не виплачувалась.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд зазначає, що питання припинення виплати ОСОБА_1 пенсії з 01.03.2020 було предметом розгляду адміністративної справи №280/1264/21.

В рішенні Запорізького окружного адміністративного суду від 10.06.2021 по справі №280/1264/21, яке набрало законної сили 17.11.2021, суд встановив, що: «… виплата пенсії припинена з 01.03.2020, а 23.12.2020 представник позивача звернувся до Дніпровського відділу обслуговування громадян м. Запоріжжя (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою щодо роз`яснень підстав припинення виплати пенсії, на що отримав відповідь, викладену у листі від 30.12.2020 №0800-0205-8/70904.

Позивач звернулась до суду 15.02.2021, тобто в шестимісячний строк з дня отримання листа-відповіді Відділу обслуговування громадян №2 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області…».

Отже, позивачу ще у 2021 році було достовірно відомо про припинення виплати їй пенсії з 01.03.2020 та про підстави припинення такої виплати.

В свою чергу, не надання рішення про припинення виплати з 01.03.2020 безпосередньо не порушує прав та інтересів позивачки, а задоволення позовних вимог про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не надання на запит представника рішення про припинення виплати пенсії з 01.03.2020 року не призведе до відновлення порушених прав.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачкою не правильно обрано спосіб захисту порушених прав, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.158-б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова