Справа № 160/9912/25
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2026-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 березня 2026 року м. Дніпросправа № 160/9912/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Поспєлової А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року (суддя Тулянцева І.В.) по справі №160/9912/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

в с т а н о в и В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомленні-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 27.11.2024 року № щодо визначення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за звітний податковий період з 01.01.2019 року по 31.12.2020 року в загальному розмірі 2 701813, 63 грн., з яких 2 161 450, 90 грн. за податковим зобов`язанням, 540 362, 73 грн.- штрафна (фінансова) санкція;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровський області від 27.11.2024 року № щодо визначення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суми податкового зобов`язання з військового збору за звітний податковий період з 01.01.2019 року по 31.12.2020 року в загальному розмірі 226 682, 09 грн., з яких 181 345, 67 грн.- за основним зобов`язанням, 45 336, 42 грн.- штрафна (фінансова) санкція;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 27.11.2024 року №, яким ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за вчинення податкового правопорушення, передбаченого абз.1. п.121.1 ст.121 Податкового кодексу України за звітний податковий період з 01.01.2019 року по 31.12.2020 року застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 1020 гривень;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 27.11.2024 року №, яким ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за вчинення податкового правопорушення, передбаченого абз.1.п.120.1 ст.120 Податкового кодексу України за звітний податковий період з 01.01.2019 року по 31.12.2020 року застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 680 гривень.

В обгрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що фактичною підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень стали висновки контролюючого органу про заниження позивачем доходу, внаслідок чого не сплачено

податкові зобов`язання (ПДФО, військовий збір). Вважаючи такі висновки контролюючого органу необгрунтованими позивач посилався на таке. При донарахуванні податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору за ніби отримання інвестиційного прибутку від продажу корпоративних прав контролюючим органом в ході здійснення перевірки не враховано обставину, що інвестиційний прибуток і оподатковуваний дохід від продажу корпоративних прав повинен визначатись з урахуванням витрат на придбання таких корпоративних прав, виходячи із вартості майна внесеного до статутного капіталу на підставі акту оцінки та приймання-передачі майна, що вноситься учасником до статутного капіталу товариства. Так, позивачем наголошувалося, що відчуження ним корпоративних прав відбулося без отримання інвестиційного прибутку, оскільки сума витрат на придбання перевищувала дохід від продажу, а отже й підстав для нарахування йому у період 2019-2020 року податку на доходи фізичних осіб та військового збору з операцій з інвестиційними активами були відсутні. Стосовно сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходу у вигляді дарунка від фізичної особи, яка не являється членом сім`ї першого та другого ступенів споріднення, позивачем зауважувалося, що контролюючим органом у Акті перевірки від 11.10.2024 року самостійно зазначено, що за інформацією з ІС "Податковий блок" підсистема "Облік платежів", ФОПП ОСОБА_1 сплачено 16.10.2020 року за платіжним дорученням №@РL207879 ПДФО у сумі 5 652,73 грн., за платіжним дорученням №@РL207932 військовий збір у сумі 1 695,82 грн., тобто підстави для донарахування вказаних податкових зобов`язань - були відсутні. Позивач також зазначав, що оскільки у нього був відсутній оподатковуваний дохід у 2019 та 2020 роках то, відповідно, був відсутній обов`язок з подання податкових декларацій про майновий стан і доходи, а також ведення Книги обліку доходів і витрат для визначення загального річного оподатковуваного доходу, затвердженої наказом Мінфіну від 23.06.2017 року №591.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року позов задоволено.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що фактично спірним у цій справі є наявність чи відсутність обов`язку позивача задекларувати дохід та сплатити ПДФО та військовий збір, за періоді 2019-2020 роки, з огляду на позицію контролюючого органу про отримання позивачем доходу у вигляді інвестиційного прибутку та доходу у вигляді дарунка від фізичної особи, яка не являється членом сім`ї першого та другого ступенів споріднення.

Суд зазначив, що оподаткуванню підлягає інвестиційний прибуток від продажу інвестиційного активу у вигляді корпоративних прав, у разі позитивної різниці між інвестиційним доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу та його вартістю, що визначається із суми документально підтверджених витрат на придбання такого активу.

Суд дійшов висновку про те, що у спірному випадку об`єкт оподаткування податком на доходи фізичних осіб (інвестиційний прибуток) відсутній, а, відповідно, і висновок контролюючого органу про порушення позивачем вимог підпункту 164.2.9 пункту 164.2 статті 164, підпункту 170.2.2, 170.2.6 пункту 170.2 статті 170 ПК України є необґрунтованим, та відповідно, нарахування відповідачем грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору є неправомірними.

Такий висновок суд обгрунтував тим, що витрати на придбання інвестиційного активу у вигляді корпоративних прав є більшими, ніж дохід, отриманий позивачем від продажу окремого інвестиційного активу.

Суд дійшов висновку про відсутність підстав для прийняття податкового повідомлення-рішення про визначення податкових зобов`язань внаслідок отриманого позивачем доходу у вигляді дарунка від фізичної особи, яка не являється членом сім`ї першого та другого ступенів споріднення.

Такі висновки суд обгрунтував тим, що станом на час прийняття спірного ППР позивачем сплачено податкові зобов`язання, що, зокрема, відображено і в акті перевірки.

Суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до позивача штрафних санкцій за неподання декларацій про доходи за 2019-2020, а також за не ведення Книги обліку доходів та витрат, з огляду на не отримання позивачем доходу у вигляді інвестиційного прибутку, що вказує на відсутність обов`язку подати декларацію та з огляду на те, що чинним податковим законодавством установлено порядок обліку доходів і витрат та ведення книги обліку доходів та витрат для платників податків - суб`єктів підприємницької діяльності, однак не установлено такого порядку для платників податків - фізичних осіб, доходи яких підлягають оподаткуванню безвідносно до здійснення підприємницької діяльності.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Апеляційна скарга фактично обгрунтована висновками перевіряючих осіб, які зроблені в акті перевірки та яким, на думку скаржника, судом першої інстанції не надано належної правової оцінки.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обгрунтоване.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що на підставі пп.191.1.1 п.191.1 ст.191, пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.1, пп.78.1.2 п.78.1 ст.78, ст.79, пп.69.351 п.69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями, відповідно до наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 15.08.2024р. №3536-п "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 ", головним державним інспектором відділу позапланових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС Скляренко Ольгою Григорівною проведена документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з метою достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2019 по 31.12.2020 відповідно до затвердженого плану перевірки, наведеного у додатку до акта.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 11.10.2024 №2962/04-36-24-09/ НОМЕР_1 , відповідно до висновків якого документальною позаплановою невиїзною перевіркою встановлені порушення платником податків ОСОБА_1 :

- пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.176.1 ст.176, п. 179.1 ст.179 Податкового кодексу України, а саме: неподання податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2019 рік та 2020 рік;

- пп.164.2.10 п.164.2 ст.164, пп.174.2.2 п.174.2, пп.168.2.1 п.168.2 ст.168 з урахуванням п.167.2 ст.167 Податкового кодексу України, а саме: внаслідок заниження загального річного оподатковуваного доходу, шляхом не декларування у 2019 році доходу, отриманого в результаті прийняття у дарунок майна від Фізичної особи, шо не є членом сім`ї першого та другого ступенів споріднення, донараховано податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за 2019 рік на суму 5 652,73 грн.;

- п. 170.2 ст.170, пп.168.2.1 п.168.2 ст.168 з урахуванням п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України, а саме: внаслідок заниження загального річного оподатковуваного доходу, шляхом не декларування у 2019 та 2020 роках доходу від операцій з інвестиційними активами, донараховано податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 2 155 798,17 грн., у тому числі за 2019 рік - 2099593,17 грн., за 2020 рік - 146205,00 грн.;

- пп.1.2 з урахуванням пп.1.3 п.161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, а саме: внаслідок заниження загального річного оподатковуваного доходу, шляхом не декларування у 2019 доходу від отримання у дарунок майна, у 2019 та у 2020 роках доходу від операцій з інвестиційними активами, донараховано податкові зобов`язання з військового збору на загальну суму 181345,67 грн., у тому числі за 2019 рік - 169161,92 грн., за 2020 рік - 12183,75 грн.;

- п. 44.1, п.44.3 ст.44, пп. "а" п.176.1 ст.176, пп.170.2.1 п.170.2 ст.170 Податкового кодексу України, п.1 Порядку ведення обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23 червня 2017 року №591 "Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу та Порядку ведення обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу" в частині не ведення обліку доходів і витрат у Книзі обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, суми інвестиційного прибутку від операцій з інвестиційними активами, внаслідок її ненадання до перевірки.

На підставі висновків акта перевірки від 11.10.2024 №2962/04-36-24-09/, ГУ ДПС у Дніпропетровській області прийняті податкові повідомлення-рішення від 27.11.2024 року:

- форми "Р" №, яким ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 2701813,63 грн, з яких за податковим зобов`язанням 2161450,90 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями 540362,73 грн.;

- форми "Р" №, яким ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 226682,09 грн, з яких за податковим зобов`язанням 181345,67 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями 45336,42 грн.;

- форми "ПС" №, яким ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 680,00 грн. за неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2019 рік та 2020 рік;

- форми "ПС" №, яким до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 1020,00 грн. за вчинення податкового правопорушення, передбаченого абз.1. п.121.1 ст.121 Податкового кодексу України за звітний податковий період з 01.01.2019 року по 31.12.2020 року.

Не погодившись з вказаними рішеннями відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Так, судом першої інстанції правильно встановлено, що фактично спірним у цій справі є наявність чи відсутність обов`язку позивача задекларувати дохід та сплатити ПДФО та військовий збір, за періоді 2019-2020 роки, з огляду на позицію контролюючого органу про отримання позивачем доходу у вигляді інвестиційного прибутку та доходу у вигляді дарунка від фізичної особи, яка не являється членом сім`ї першого та другого ступенів споріднення.

Правильно встановивши суть спірних відносин між сторонами, суд першої інстанції обгрунтовано зазначив, що оподаткуванню підлягає інвестиційний прибуток від продажу інвестиційного активу у вигляді корпоративних прав, у разі позитивної різниці між інвестиційним доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу та його вартістю, що визначається із суми документально підтверджених витрат на придбання такого активу.

Такий висновок суду першої інстанції узгоджуються з положеннями ст.170 ПК України та не заперечується відповідачем.

У спірному випадку встановлено і також не заперечується відповідачем те, що інвестиційний прибуток визначено контролюючим органом без урахування витрат на придбання позивачем інвестиційного активу (корпоративних прав), який останнім був проданий внаслідок чого отримано інвестиційний дохід.

Щодо операцій з придбання та продажу позивачем інвестиційних активів (корпоративних прав).

Встановлені обставини справи свідчать про те, що відповідно до протоколу установчих зборів засновників (учасників) ТОВ "МАКСІ СОЛАР" від 08.05.2018 року було, зокрема вирішено заснувати ТОВ "МАКСІ СОЛАР" зі статутним капіталом 10000,00 грн. Вклади учасників у статутному капіталі складають ОСОБА_2 5000,00 грн, 50% та ОСОБА_3 5000,00 грн, 50%

10.05.2018 проведено державну реєстрацію ТОВ "МАКСІ СОЛАР" (), про що внесено запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 1 085328.

Відповідно до Договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "МАКСІ СОЛАР" від 12.04.2019 року, ОСОБА_4 передав у власність ОСОБА_5 частку в розмірі 5000,00 грн, що складає 50% статутного капіталу ТОВ "МАКСІ СОЛАР".

Протоколом загальних зборів учасників ТОВ "МАКСІ СОЛАР" №12/04-2019 від 12.04.2019 року було затверджено зміни складу учасників Товариства та розподілу часток у статутному капіталі Товариства, у зв`язку з відчуженням ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 частки у розмірі 50%.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" № 2275-VIII від 06.02.2018 року, вкладом учасника товариства можуть бути гроші, цінні папери, інше майно. Вклад у негрошовій формі повинен мати грошову оцінку, що затверджується одностайним рішенням загальних зборів учасників (або рішенням засновників при створенні). Аналогічно, при збільшенні статутного капіталу за рахунок додаткових вкладів у негрошовій формі, рішенням загальних зборів визначається майно та його грошова оцінка. Таким чином, вартістю придбання корпоративних прав, отриманих в обмін на майно, є грошова оцінка такого майна, визначена та затверджена у встановленому законом порядку учасниками (засновниками) товариства та зафіксована у відповідних документах (рішеннях/протоколах зборів, актах приймання-передачі).

Протоколом загальних зборів учасників ТОВ "МАКСІ СОЛАР" №15/04-2019 від 15.04.2019 року було вирішено збільшити статутний капітал Товариства, шляхом залучення додаткового вкладу учасників на суму 7 499 520,00 грн. із дотриманням пропорцій часток учасників в статутному капіталі Товариства. Визначено, що додатковим вкладом учасників виступатиме належна їм на праві спільної часткової власності, по 1/2 (одній другій) частці кожному, земельна ділянка площею 10,0000 га, кадастровий номер: :01:001:1137. Учасники Товариства визначили грошову оцінку вищезазначеної земельної ділянки у розмірі 7 499 520,00 гривень та визначили, що запланований розмір статутного капіталу після його збільшення становитиме 7 509 520,00 гривень і розподілятиметься між учасниками таким чином: ОСОБА_1 ; номінальна вартість частки - 3 754 760,00 грн 50% у статутному капіталі та ОСОБА_5 : номінальна вартість частки - 3 754 760,00 грн., 50% у статутному капіталі.

Згідно Звіту з експертної грошової оцінки земельної ділянки ринкова вартість земельної ділянки площею 10,0000 га, кадастровий номер: :01:001:1137, становить 7 616 000,0грн.

Актом приймання-передачі земельної ділянки, як додаткового вкладу учасників до статутного капіталу ТОВ "МАКСІ СОЛАР", від 16.04.2019 року було передано вищевказану земельну ділянку від фізичних осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_5 до ТОВ "МАКСІ СОЛАР".

Договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "МАКСІ СОЛАР" від 25.04.2019 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 продали та передали кожний свою частку товариства покупцю - ТОВ "ЕМСОЛТ СОЛАР ЕНЕРДЖІ", а покупець купив та прийняв ці частки на умовах даного Договору.

Згідно пп. b) п.3.1. вказаного договору оплата за частку належну ОСОБА_1 становила гривневий еквівалент 122500,00 євро, що відповідно до офіційного обмінного курсу НБУ, який на дату підписання цього договору становить 3 651 656,52 грн.

Актом приймання-передачі частки у статутному капіталі у статутному капіталі ТОВ "МАКСІ СОЛАР" від 25.04.2019 підтверджується факт передачі ОСОБА_1 власної частки на користь ТОВ "ЕМСОЛТ СОЛАР ЕНЕРДЖІ".

Отже, різниця між доходом, отриманим ОСОБА_1 від продажу корпоративних прав, а саме частки у розмірі 50% в статутному капіталі ТОВ "МАКСІ СОЛАР" та розміром витрат на її придбання, в розумінні положень пп.170.2.3. п.170.2 ст.170 Податкового кодексу України, становить 3651656,52 грн. - 3754760,00 грн. = - 103103,48 грн., тобто є інвестиційним збитком.

Крім того, встановлені обставини справи свідчать про те, що відповідно до умов Договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "ГРІН СОЛАР" від 01.07.2019 року, зокрема, ОСОБА_1 було придбаноу власність частку у розмірі 5 000,00 грн. (50%) в статутному капіталі ТОВ "Грін Солар" (код: 42308395, дата державної реєстрації: 13.07.2018, статутний капітал: 10 000,00 грн.)

Згідно п.1.4. вказаного Договору купівлі-продажу відчуження зазначеної частки за домовленістю сторін вчинено за 5 000,00 грн. (50% від номіналу 10 000 грн.).

Факт передачі вказаної частки у статутному капіталі ТОВ "Грін Солар" підтверджується Актом приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "Грін Солар" від 01.07.2019 року.

Відповідно до протоколу загальних зборів учасників ТОВ "Грін Солар" №01/07-2019 від 01.07.2019 року було затверджено зміни складу учасників ТОВ "Грін Солар" та розподілу часток у статутному капіталі товариства, а саме: ОСОБА_5 5000,00 грн, 50% та ОСОБА_3 5000,00 грн, 50%.

Протоколом загальних зборів учасників ТОВ "Грін Солар" №05/07-2019 від 05.07.2019 року було вирішено збільшити статутний капітал Товариства, шляхом залучення додаткового вкладу учасників на суму 21600000,00 грн. із дотриманням пропорцій часток учасників в статутному капіталі Товариства. Визначено, що додатковим вкладом учасників виступатиме належна їм на праві спільної часткової власності, по 1/2 (одній другій) частці кожному, земельна ділянка площею 24,0000 га, кадастровий номер: :01:004:0049. Учасники Товариства визначили грошову оцінку вищезазначеної земельної ділянки у розмірі 21600000,00 гривень та визначили, що запланований розмір статутного капіталу після його збільшення становитиме 21600000,00 гривень і розподілятиметься між учасниками таким чином: ОСОБА_1 ; номінальна вартість частки - 10805000,00 грн 50% у статутному капіталі та ОСОБА_5 : номінальна вартість частки - 10805000,00 грн., 50% у статутному капіталі.

Актом приймання-передачі земельної ділянки як додаткового вкладу учасників до статутного капіталу ТОВ "Грін Солар" від 05.07.2019 року було передано вищевказану земельну ділянку від фізичних осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_5 до ТОВ "Грін Солар".

Протоколом загальних зборів учасників ТОВ "Грін Солар" №07/07-2019 від 07.07.2019 року було вирішено затвердити результати внесення додаткового вкладу учасниками для збільшення статутного капіталу ТОВ "Грін Солар", рішення про яке було прийнято загальними зборами участників від 05 липня 2019 (протокол №05/07-2019 від 05.07.2019 року). Учасники Товариства затвердили розміри часток учасників товариства та їх номінальну вартість з урахуванням фактично внесеного ними додаткового вкладу таким чином: ОСОБА_1 ; номінальна вартість частки - 10805000,00 грн 50% у статутному капіталі та ОСОБА_5 : номінальна вартість частки - 10805000,00 грн., 50% у статутному капіталі. Всько: 21610000,00 грн - 100%.

Згідно Звіту з експертної грошової оцінки земельної ділянки ринкова вартість земельної ділянки площею 24,0000 га, кадастровий номер: :01:004:0049, становить 16 980 000,0грн.

Протоколом загальних зборів учасників ТОВ "Грін Солар" №08/10-2019 від 08.10.2019 року було вирішено зменшити розмір статутного капіталу ТОВ "Грін Солар" Учасники Товариства затвердили розміри часток учасників товариства та їх номінальну вартість з урахуванням зменшення статутного капіталу таким чином: ОСОБА_1 ; номінальна вартість частки - 8490000,00 грн 50% у статутному капіталі та ОСОБА_5 : номінальна вартість частки - 8490000,00 грн., 50% у статутному капіталі. Всько: 16980000,00 грн - 100%.

Договором купівлі-продажу часток в статутному капіталі ТОВ "Грін Солар" від 22.10.2019 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 продали та передали кожний свою частку товариства покупцю - ТОВ "Монтажно-будівельна компанія Сінергія", а покупець купив та прийняв ці частки на умовах даного Договору.

В п.2.1. вказаного Договору, сторони визначили, що продаж 100% корпоративних прав ТОВ "Грін Солар" вчиняється за 16 650 000,00 грн., що за курсом продажу готівкових валют (євро) у АТ "КБ "Глобус" на день укладання цього договору є еквівалентом 600000,00 євро.

Відповідно до п. 2.2. вказаного Договору, оплата ціни договору відбувається наступним чином:

а) 6937500,00 грн., що за курсом продажу готівкових валют (євро) у АТ "КБ "Глобус" на день укладання цього договору є еквівалентом 250000,00 євро, сплачується покупцем в день підписання даного Договору, наступним чином:

3 468 750,00 грн., що за курсом продажу готівкових валют (євро) у АТ "КБ "Глобус" на день укладання цього договору є еквівалентом 125000,00 євро, сплачується на банківський рахунок покупця-1;

3 468 750,00 грн., що за курсом продажу готівкових валют (євро) у АТ "КБ "Глобус" на день укладання цього договору є еквівалентом 125000,00 євро, сплачується на банківський рахунок покупця-2;

б) 9712500,00 грн., що за курсом продажу готівкових валют (євро) у АТ "КБ "Глобус" на день укладання цього договору є еквівалентом 350000,00 євро, сплачується покупцем в строк не пізніше 14 днів з дня підписання даного Договору, наступним чином:

4856250,00 грн., що за курсом продажу готівкових валют (євро) у АТ "КБ "Глобус" на день укладання цього договору є еквівалентом 175000,00 євро, сплачується на банківський рахунок покупця-1;

4856250,00 грн., що за курсом продажу готівкових валют (євро) у АТ "КБ "Глобус" на день укладання цього договору є еквівалентом 175000,00 євро, сплачується на банківський рахунок покупця-2;

Актом приймання-передачі частки у статутному капіталі у статутному капіталі ТОВ "Грін Солар" від 24.10.2019 підтверджується факт передачі ОСОБА_1 власної частки на користь ТОВ "Монтажно-будівельна компанія Сінергія".

Отже, різниця між доходом, отриманим ОСОБА_1 від продажу корпоративних прав, а саме частки у розмірі 50% в статутному капіталі ТОВ "Грін Солар" та розміром витрат на її придбання, в розумінні положень пп.170.2.3. п.170.2 ст.170 Податкового кодексу України, становить 8325000,00 грн. - 8490000,00 грн. = - 165000,00 грн., тобто є інвестиційним збитком.

Таким чином, як правильно зазначив суд першої інстанції, у спірному випадку, об`єкт оподаткування податком на доходи фізичних осіб відсутній, а, відповідно, і висновок контролюючого органу про порушення позивачем вимог підпункту 164.2.9 пункту 164.2 статті 164, підпункту 170.2.2, 170.2.6 пункту 170.2 статті 170 ПК України є необґрунтованим, та відповідно, нарахування відповідачем грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору є неправомірними.

Подібний підхід для визначення інвестиційного прибутку застосовано Верховним Судом у справі №810/2527/17 (постанова від 28.02.2024).

Щодо нарахування контролюючим органом податку на доходи фізичних осіб та військового збору, з огляду на встановлений факт отримання позивачем в 2019 році доходу у вигляді дарунку майна.

Так, в Акті перевірки від 11.10.2024 №2962/04-36-24-09/ зазначалось, що в ході здійснення аналізу податкової інформації та відповідно п.74.1, п.74.3 ст.74 ПК України встановлено, що згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у періоді з 01.01.2019 по 31.12.2019 ФОПП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) отримано дохід в розмірі 113054,50 грн„ в результаті отримання майна у дарунок від фізичної особи, що не є членом сім`ї першого та другого ступенів споріднення (ознака доходу 114)) Дохід включено ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , до Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за Формою №1ДФ за IV квартал 2019 року за ознакою доходу " 114", податок з доходів фізичних осіб та військовий збір не нараховано.

На запит ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 07.10.2020 №96755/04-06-04-11 про надання документів стосовно отриманої ОСОБА_1 спадщини (дарунка) у 2019 році від приватного нотаріуса ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ) надійшов лист від 15.10.2020 №105/01-16 (вхідний ГУ ДПС №Ю4238/ФОП/ від 20.10.2020), в якому, зокрема, було зазначено, що ним 04.12.2019 року за реєстровим №2946 посвідчено договір дарування нерухомості, за яким обдаровуваними виступили ... (РНОКПП ...) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в рівних частках. Ринкова (оціночна) вартість об`єкту дарування за зазначеним договором становила 226109,00 гривень (двісті двадцять шість тисяч сто дев`ять грн. 00 коп.)".

В акті перевірки також зазначено, що згідно інформації з ІКС "Податковий блок" підсистема "Облік платежів" ФОПП Годованцем сплачено 16.10.2020 за платіжним дорученням від 16.10.2020 №@РL207879 податок з доходів фізичних осіб у сумі 5652,73 грн., за платіжним дорученням від 16.10.2020 №@РL207932 військовий збір у сумі 1695,82 грн.

Отже, встановлені під час перевірки обставини свідчили про отримання позивачем дарунку, який є об`єктом оподаткування ПДФО та військовим збором. Вказаний факт позивачем не заперечувався.

В той же час, перевіркою встановлено і те, що податкові зобов`язання самостійно сплачені позивачем. Правильність визначеного розміру ПДФО та військового збору, який сплачено позивачем, відповідачем не заперечувалась.

Таким чином, встановивши зазначені обставини справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність визначення контролюючим органом грошових зобов`язань, які вже були сплачені позивачем.

Підсумовуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про неправомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, якими збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб та за платежем військовий збір.

Щодо податкового повідомлення-рішення форми "ПС" №, яким до позивача застосовані штрафні санкції у розмірі 1020,0грн.

Правовою підставою для застосування штрафних санкцій контролюючим органом визначено п.121.1 ст.121 ПК України, яким передбачена відповідальність за незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом.

Фактичною підставою для застосування штрафних санкцій став встановлений перевіркою факт не надання (не ведення) позивачем Книги обліку доходів та витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, суми інвестиційного прибутку від операцій з інвестиційними активами.

Вказуючи на неправомірність зазначено податкового повідомлення-рішення, суд першої інстанції виходив з того, що наказом Міністерства фінансів України від 19.06.2015 №579, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 07.07.2015 за №800/27245 "Про затвердження форм книги обліку доходів і книги обліку доходів і витрат та порядків їх ведення", затверджено форму книги обліку доходів (для платників єдиного податку першої, другої та третьої груп, які не є платниками податку на додану вартість); Порядок ведення книги обліку доходів для платників єдиного податку першої, другої та третьої груп, які не є платниками податку на додану вартість; форму книги обліку доходів і витрат (для платників єдиного податку третьої групи, які є платниками податку на додану вартість); Порядок ведення книги обліку доходів і витрат для платників єдиного податку третьої групи, які є платниками податку на додану вартість.

З огляду на положення вказаного нормативно-правового акту, суд першої інстанції дійшов висновку, що чинним податковим законодавством установлено порядок обліку доходів і витрат та ведення книги обліку доходів та витрат для платників податків - суб`єктів підприємницької діяльності, однак не установлено такого порядку для платників податків - фізичних осіб, доходи яких підлягають оподаткуванню безвідносно до здійснення підприємницької діяльності.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Порядок ведення обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України від 23 червня 2017р. №591 «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу та Порядку ведення обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 18 липня 2017р. за №871/30739.

Згідно з п.1 цей Порядок поширюється на фізичних осіб - платників податків (далі - платники податків), які отримують доходи та відповідно до розділу IV Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зобов`язані подавати податкову декларацію про майновий стан і доходи (далі - декларація) та/або мають право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку, крім осіб, які перебувають на податковому обліку як самозайняті особи. Згідно з п.2 цей Порядок розроблено відповідно до положень Кодексу, згідно з підпунктом "а" пункту 176.1 статті 176 розділу IV якого платники податків ведуть облік у Книзі обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу.

У вказаній Книзі, зокрема, відображається назва (перелік) понесених витрат; у графі 10 зазначаються реквізити документа, що підтверджує понесені витрати; у графі 11 зазначається сума понесених витрат (пп.11-13 п.3 Порядку).

Отже, чинним податковим законодавством передбачено ведення Книги обліку доходів і витрат не лише для ФОП та замозайнятих осіб, а і для фізичних осіб, які отримують доходи та відповідно до розділу IV Податкового кодексу України зобов`язані подавати податкову декларацію про майновий стан і доходи.

Відповідно до пп.170.2.1 п.170.2 ст.170 Кодексу №2755 облік загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами ведеться платником податку самостійно, окремо від інших доходів і витрат. Для цілей оподаткування інвестиційного прибутку звітним періодом вважається календарний рік за результатами якого платник податку зобов`язаний подати річну податкову декларацію, в якій має відобразити загальний фінансовий результат (інвестиційний прибуток або інвестиційний збиток), отриманий протягом такого звітного року.

Отже, платник податку, яким є фізична особа, має обов`язок вести облік загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами і, в незалежності від отриманого фінансового результату (прибуток чи збиток), має обов`язок подати декларацію за звітний календарний рік.

Таким чином, позивач, який здійснював операції з інвестиційними активами, мав обов`язок по веденню Книги обліку доходів і витрат, з метою визначення фінансового результату від операцій з інвестиційними активами.

З цих підстав суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що за умови не ведення позивачем Книги обліку доходів та витрат та не надання цієї Книги до перевірки, контролюючий орган правомірно застосував до позивача штрафні санкції податковим повідомленням-рішенням форми "ПС" №.

Щодо податкового повідомлення-рішення - форми "ПС" №, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 680грн.

З розрахунку до вказаного податкового повідомлення-рішення вбачається, що контролюючим органом застосовано штрафні санкції у розмірі: 340грн - неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2019 рік; 340грн. - неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2020 рік.

Позивачем, під час апеляційного перегляду справи, подано заяву про відмову від позову, в частині заявлених вимог щодо скасування ППР форми "ПС" №.

Відповідно до частини 1 статті 47 КАС України, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитись від позову.

Відповідно до частини 1 статті 314 КАС України, позивач може відмовитись від позову, а сторони можуть примиритись в будь-який час до закінчення апеляційного провадження.

Згідно з часиною 2 статті 314 КАС України у разі відмови від позову або примирення сторін суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу відповідно до вимог статей 189, 190 цього Кодексу, якою одночасно визнає нечинним судове рішення суду першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

За змістом частин п`ятої та шостої статті 189 КАС України суд не приймає відмови від позову, визнання позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

В судовому засіданні представник позивача підтримав подану заяву, представник відповідача не заперечував про ти її задоволення. Обставин, передбачених ст.189 КАС України, судом не встановлено.

З цих підстав суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для визнання нечинним рішення суду першої інстанції, в частині розглянутих позовних вимог щодо скасування ППР форми "ПС" № та закриття провадження у справі, в частині заявлених вимог щодо скасування ППР форми "ПС" №.

Підсумовуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року по справі №160/9912/25, в частині задоволених позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - форми "ПС" № про застосування штрафних санкцій у розмірі 1020,0грн. - скасувати та в цій частині заявлених вимог ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року по справі №160/9912/25, в частині розглянутих позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення "ПС" № - визнати нечинним, а провадження у справі, в цій частині заявлених вимог - закрити.

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року по справі №160/9912/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Вступну та резолютивну частину проголошено 25.03.2026

Повне судове рішення складено 26.03.2026

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя І.Ю. Добродняк

суддя А.В. Суховаров