Справа № 420/37261/25
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2026-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

27 березня 2026 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Аракелян М.М., розглянувши питання про залучення другого відповідача у справі №420/27261/25,-

ВСТАНОВИВ:

04 листопада 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надіслана засобами поштового зв`язку 30.10.2025 року) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України, у якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України щодо ненарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 15.07.2016 року по 28.02.2018 року із застосуванням при розрахунку базового місяця січень 2008 року;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 15.07.2016 року по 28.02.2018 року із застосуванням при розрахунку базового місяця - січень 2008 року.

Разом з позовною заявою надійшла заява про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями адміністративна справа розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10.11.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі; постановлено, що справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження (ст.262 КАС України); зобов`язано позивача надати суду копії його заяв до відповідача, на які отримана відповідь від 14.10.2025 року.

При цьому суд дійшов висновку, що строк для звернення до суду з позовом позивачем не пропущений.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 25.08.2011 по 01.10.2025 позивач проходив військову службу, у тому числі: з 25.08.2011 - 14.07.2016 року в ІНФОРМАЦІЯ_3 , 15.07.2016 по 27.02.2019 року військовій частині НОМЕР_1 . Комісією при ВМКЦ ДПСУ м. Одеса проведено медичний огляд ОСОБА_1 за результатом якого встановлено непридатність до військової служби. Наказом від 01.10.2025 № 743-ос начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України мене, старшого сержанта, остання штатна посада інспектора прикордонної служби 2 категорії - водія групи інспекторів відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б), звільнено у відставку за підпунктом «б» (за станом здоров`я: а підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби або про тимчасову непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців) пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Під час проходження військової служби та станом на день прийняття наказу про виключення позивача зі списків особового складу не проведено у повному обсязі розрахунків щодо виплати індексації грошового забезпечення за період з 15.07.2016 року по 28.02.2018. За результатами розгляду його звернення відповідач листом від 14.10.2025 09/К-309/308 повідомив про відсутність підстав для перерахунку індексації грошового забезпечення, надав довідку нарахованої але не сплаченої індексації грошового забезпечення з лютого по березень 2018 року, перерахунок не здійснено. Вважає, що дії відповідача щодо не здійснення перерахунку та виплати індексації грошового забезпечення за період з 15.07.2016 по 28.02.2018 з встановленням базового місяця - січень 2008 року, - є протиправними.

25.11.2025 року відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову та, зокрема, зазначив, що у ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_1 ) позивач проходив військову службу з 20.07.2016 року по 27.02.2019 року. Згідно матеріалів справи стало відомо, що: Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України «Про особовий склад» від 01.10.2025 №743-ОС позивача виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення, з 01.10.2025 року. Правове регулювання відносин між державою та громадянином у зв`язку з виконанням ним конституційного обов`язку щодо військової служби здійснюється основними нормативними актами такими як Законом України «Про Державну прикордонну службу України», Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Положенням про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, Статутами Збройних Сил України тощо. Звільнення військовослужбовців здійснюється виключно до статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII). Так, статтею 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. Із вищевикладеного вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_1 ) не звільняло з військової служби позивача та не виключало його із списків особового складу та всіх видів забезпечення. Отже, спору про розміри належних звільненому працівникові сум згідно статті 117 КЗпП України та згідно пункту 293 Положення № 1115/2009 між позивачем та відповідачем не виникало і не могло виникнути. Оскільки відповідач не звільняв позивача з військової служби та не виключало його із списків особового складу регіонального управління. Під час проходження військової служби в ІНФОРМАЦІЯ_5 позивач не звертався до начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 та/ або до Голови Адміністрації Державної прикордонної служби України із заявою, скаргою чи клопотанням щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення. Позивач на момент звільнення з військової служби та на момент виключення із списків особового складу та зняття його з усіх видів забезпечення з НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) не звертався до відповідача із заявою, скаргою чи клопотанням щодо нарахування та виплати йому грошового забезпечення. Також, відповідачу не було відомо про звільнення позивача з військової служби та виключення його зі списків особового складу НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ). Законодавцем чітко визначено механізм, відповідно до якого здійснення остаточного розрахунку за всіма видами належного військовослужбовцю на день звільнення (відповідно до статті 26 Закону № 2232-XII) матеріального та грошового забезпечення, покладається на орган Держприкордонслужби, який виключив військовослужбовця із списків частини.

Розглянувши матеріали справи, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з 25.08.2011 року по 01.10.2025 року проходив військову службу, у тому числі: з 25.08.2011 року - 14.07.2016 року в ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), 15.07.2016 по 27.02.2019 року військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 01.10.2025 року №743-ОС старшого сержанта ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

У наказі, зокрема, зазначено:

«…Вислуга років станом на 01 жовтня 2025 року становить:

календарна: 14 років 01 місяць 06 днів

пільгова: 02 роки 03 місяці 10 днів

всього: 16 років 04 місяці 16 днів.

Відповідно до частини 14 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» виплатити грошову компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку за 2022 рік за 35 календарних днів, за невикористану щорічну основну відпустку за 2023 рік за 5 календарних днів, за невикористану щорічну основну відпустку за 2024 рік за 5 календарних днів, невикористану щорічну основну відпустку за 2025 рік за 20 календарних днів.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 14 повних календарних років служби.

Остаточною датою закінчення проходження військової служби вважати 01 жовтня 2025 року» (а.с.24).

Відповідно до п.9 ч.1 ст.4 КАС України відповідач - це суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Згідно з ч.4 ст.46 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ст.6 Законом України «Про Державну прикордонну службу України» державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення і має таку загальну структуру: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону; територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону; Морська охорона, яка складається із загонів морської охорони; органи охорони державного кордону - прикордонні загони, окремі контрольно-пропускні пункти, авіаційні частини; розвідувальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Згідно з частиною першою статті 47 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення провести з ним розрахунок у строки, зазначені статтею 116 цього Кодексу. Звільнення військовослужбовців здійснюється виключно до статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-XII (надалі Закон № 2232-XII).

Статтею 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювань ним суму.

Згідно ст.2 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» Указом Президента України від 29 грудня 2009 року № 1115/2009 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України.

Відповідно до п.293 Положення № 1115/2009, особа, звільнена з військової служби, на день виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби розраховується за всіма видами належного їй на день звільнення матеріального та грошового забезпечення. У разі спору про розмір сум, належних військовослужбовцю при звільненні, йому в день виключення із списків особового складу виплачується сума, не оспорювана керівництвом органу Держприкордонслужби, у якому проходив службу цей військовослужбовець.

Отже законодавцем чітко визначено механізм, відповідно до якого здійснення остаточного розрахунку за всіма видами належного військовослужбовцю на день звільнення (відповідно до статті 26 Закону № 2232-XII) матеріального та грошового забезпечення, покладається на орган Держприкордонслужби, який виключив військовослужбовця із списків частини.

Відповідно до ч.3 ст.48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Відповідно до ч.4 ст.48 КАС України якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Згідно з ч.ч.5-7 ст.48 КАС України під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку. Заміна позивача допускається до початку судового розгляду справи по суті. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Суд враховує, що предмет спору - це об`єкт спірних правовідносин щодо якого виник спір між позивачем і відповідачем. Під предметом спору розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підстави позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Враховуючи те, що позивач був звільнений з військової служби наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 01.10.2025 року №743-ОС, суд вважає за необхідне залучити до участі у справі №420/37261/25 у якості другого відповідача НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_3 ), у зв`язку із чим розгляд справи розпочати спочатку.

Оскільки заміна відповідача в такому порядку не здійснюється, згода позивача в цьому разі не вимагається.

Керуючись ст. ст.46, 48, 241-243, 248, 257-258, 256, 262, 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Залучити до участі у справі №420/37261/25 у якості другого відповідача НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_3 ) (код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ; місцезнаходження:, АДРЕСА_1 ).

Роз`яснити, що після залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку (зі стадії підготовки справи до розгляду по суті).

Направити НОМЕР_2 прикордонному загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_3 ) копію позовної заяви з додатками та усім учасникам справи копію ухвали.

Встановити НОМЕР_2 прикордонному загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_3 ) строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі. Відзив подається до суду разом із документами, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Заява із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження подається у строк, визначений для надання відзиву на позовну заяву.

Встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив на позовну заяву 7 днів з дня отримання відзиву.

Встановити відповідачам строк для подання заперечень на відповідь на відзив 7 днів з отримання відповіді на відзив.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Справа розглядатиметься суддею одноособово.

Ухвала окремо не підлягає оскарженню та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя М.М. Аракелян