Справа № 754/4826/26
Суддя: Сенюта В. О.
Дата ухвалення: 2026-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/199/26
Справа № 754/4826/26
У Х В А Л А

27 березня 2026 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Сенюта В.О., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Пономаренко Ю.В. через систему «Електронний суд» звернулась до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови.

Дослідивши матеріали заяви, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, виходячи з наступного.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до прохальної частини позовної заяви позивач просить:

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП № 756 від 31 серпня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 25500,00 грн - скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити.

Відповідно до письмових матеріалів справи, позовна заява подана до суду через систему «Електронний суд» - 20.03.2026.

Представник позивача вказує на те, що перебуваючи у нотаріуса 20.02.2026 позивачу стало відомо що відносно нього є запис в Реєстрі боржників та що Добропільським ВДВС у Покровському районі Донецької області було відкрито виконавче провадження. Після чого, 09.03.2026 на електронну пошту Добропільського ВДВС було направлено адвокатський запит щодо надання інформації про виконавче провадження НОМЕР_1 від 16.12.2014 відносно позивача. 17.03.2026 на електронну пошту адвоката Пономаренко Ю.В. надійшла відповідь на адвокатський запит від 09.03.2026, в якому містилась постанова про відкриття виконавчого провадження. За таких обставин, позивачу лише 17.03.2026 стало відомо про підстави відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2, та ознайомитись безпосередньо із постановою №756 від 31.08.2024.

Проте, суд вказані доводи на обґрунтування поважності причин пропуску строку для звернення з позовом до суду до уваги не приймає.

Питання, пов`язані з оцінкою поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, неодноразово вирішувалось й Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постанові від 27 травня 2020 року у справі № 9901/546/19, де вказано на те, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Тобто, строк звернення до адміністративного суду може бути поновлений лише за наявності поважних підстав, наявність яких підтверджена відповідними доказами.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд відповідно до ст. 90 КАС України, дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що наведені стороною позивача причини пропуску строку для звернення з позовом до суду не можна розцінювати як поважні причини. Таким чином, суд приходить до висновку, що стороні позивача необхідно навести інші поважні причини для поновлення строку на звернення з позовом до суду.

Відповідно до пунктів 1, 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, зокрема, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк та у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

З аналізу наведених положень процесуального закону вбачається, що якщо позовна заява подана після закінчення строку, установленого статтею 123 КАС України, суддя-доповідач зобов`язаний залишити таку позовну заяву без руху. При цьому у разі, якщо у позовній заяві особа не порушує питання про поновлення такого строку, такій особі надається право протягом певного строку з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху подати заяву про поновлення строку.

Якщо ж разом з позовною заявою позивачем було подано заяву про поновлення строку, і зазначені у ній підстави суд визнав неповажними, то законом такій особі надано право звернутися протягом певного строку з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху із заявою, в якій вказати інші підстави для поновлення строку звернення до суду.

Таким чином, лише після надання можливості особі надати заяву про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку, яким судом має бути надана оцінка щодо поважності, суд вирішує питання щодо наявності або відсутності підстав для повернення позовної заяви у відповідності до ст.123 КАС України.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12.07.2019 року у справі № 826/9186/16.

Враховуючи правовий висновок Верховного Суду, а також надану судом оцінку щодо поважності причин пропуску строку на звернення з позовом до суду, які наведені представником позивача, суд пропонує - навести інші підстави для поновлення строку.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 161 КАС України у разі подання позовної заяви та доданих до неї документів в електронній формі через електронний кабінет до позовної заяви додаються докази надсилання її копії та копій доданих документів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 9 ст. 44 КАС України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати до суду доказ надсилання цих матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності у іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність у іншого учасника справи електронного кабінету - в паперовій формі листом з описом вкладення.

Проте, позивачем не дотримано виконання вимог ч. 2 ст. 161, ч.9 ст. 44 КАС України, оскільки до позовної заяви, яка подана через систему «Електронний суд» не долучено докази направлення позовної заяви з додатками стороні відповідача.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, позивачу необхідно в п`ятиденний строк з дня вручення копії ухвали про залишення позовної зави без руху виконати вищевказані вимоги суду.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 160 і 161 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первинного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (частина четверта статті 169 КАС України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160, 161, 169 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови - залишити без руху.

Надати строк для усунення його недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала, відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України, набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Сенюта