Справа № 380/12153/20
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2026-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань судового контролю за виконанням судового рішення

17 березня 2026 рокуЛьвівСправа № 380/12153/20 пров. № ЗВ/857/36/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Богачука Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції у місті Львові звіт Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.03.2025, у формі заяви про виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року, в адміністративній справі № 380/12153/20 за позовом ОСОБА_1 до Окружного адміністративного суду міста Києва про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва про визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у ненаданні інформації на запит від 11 жовтня 2020 року та зобов`язання відповідача надати інформацію.

Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 23 лютого 2021 року відмовив у задоволенні позовних вимог.

10 червня 2021 року Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалив постанову, відповідно до якої зобов`язав Окружний адміністративний суд міста Києва повторно розглянути запит ОСОБА_1 від 11.10.2020 року. з урахуванням висновків суду.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2023 року зобов`язано Окружний адміністративний суд міста Києва протягом тридцятиденного строку, з моменту отримання цієї ухвали, подати до Восьмого апеляційного адміністративного суду звіт про виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року по справі № 380/12153/20.

Восьмий апеляційний адміністративний суд неодноразово відмовляв у прийнятті звітів Окружного адміністративного суду міста Києва про виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року у справі № 380/12153/20 (ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.04.2023, 25.01.2024, 15.10.2024, 04.02.2025). Крім того, апеляційний суд накладав на голову ліквідаційної комісії Окружного адміністративного суду міста Києва штраф за невиконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року.

04 лютого 2025 року Восьмий апеляційний адміністративний суд прийняв ухвалу, якою у прийнятті звіту Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.11.2024 №03- 18/10158/24 про виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року в адміністративній справі № 380/12153/20 відмовив.

Наклав на голову ліквідаційної комісії Окружного адміністративного суду міста Києва Прокопенка Олександра Петровича штраф у розмірі 60560,00 грн за невиконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року у справі № 380/12153/20.

Половину штрафу у розмірі 30280,00 грн стягнув з голови ліквідаційної комісії Окружного адміністративного суду міста Києва Прокопенка Олександра Петровича на користь ОСОБА_1 , а іншу половину - на користь Державного бюджету України.

Попередив голову ліквідаційної комісії Окружного адміністративного суду міста Києва - Прокопенка Олександра Петровича про те, що, відповідно до абз. 1 ч. 7 ст. 382-3 КАС України, з наступного дня після набрання даною ухвалою законної сили, на суму штрафу, без додаткового судового рішення, нараховується пеня у розмірі трьох відсотків річних, з урахуванням індексу інфляції.

Встановив Окружному адміністративному суду міста Києва новий строк для подання до Восьмого апеляційного адміністративного суду звіту про виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року у справі № 380/12153/20 протягом тридцяти днів, з моменту отримання копії цієї ухвали.

10.03.2025 до Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшов звіт Окружного адміністративного суду міста Києва про виконання судового рішення, у формі заяви від 07.03.2025, в адміністративній справі № 380/12153/20, в якому заявник вказує на те, що запит ОСОБА_1 про надання доступу до публічної інформації від 11.10.2020 розглянуто з урахуванням висновків, викладених в постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2021 року та надано відповідь.

За наслідками розгляду цього звіту Восьмий апеляційний адміністративний суд прийняв ухвалу від 20 травня 2025 року, якою:

- відмовив у прийнятті звіту Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 березня 2025 року, у формі заяви про виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року, в адміністративній справі № 380/12153/20, за позовом ОСОБА_1 до Окружного адміністративного суду міста Києва про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії;

- наклав на голову Ліквідаційної комісії Окружного адміністративного суду міста Києва Прокопенка О. П. штраф у розмірі 60560,00 грн за невиконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року у справі № 380/12153/20; з цієї суми: половину штрафу у розмірі 30280,00 грн стягнув на користь ОСОБА_1 , а іншу половину на користь Державного бюджету України;

- попередив голову Ліквідаційної комісії Окружного адміністративного суду міста Києва Прокопенка О. П. про те, що, відповідно до частини шостої статті 382 КАС України, з наступного дня після набрання цим судовим рішенням законної сили, на суму заборгованості, без додаткового рішення суду, нараховуватиметься пеня у розмірі трьох відсотків річних, з урахуванням індексу інфляції;

- встановив Окружному адміністративному суду міста Києва новий строк для подання до Восьмого апеляційного адміністративного суду звіту про виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року у справі № 380/12153/20 протягом тридцяти днів, з моменту отримання копії цієї ухвали.

Постановою від 26 листопада 2025 року у справі № 380/12153/20 Верховний суд скасував ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2025 року та направив справу, в частині розгляду звіту, до Восьмого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

У постанові від 26 листопада 2025 року Верховний суд виклав висновки, які апеляційний суд зобов`язаний врахувати при повторному розгляді справи.

Так, Верховний суд вважав, що судовий контроль у цій справі встановив Восьмий апеляційний адміністративний суд, як суд, що ухвалив рішення по суті спору за наслідками апеляційного перегляду. Тому апеляційний суд наділений повноваженнями здійснювати судовий контроль за виконанням постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року, хоча такі повноваження апеляційного суду прямо не передбачені ч. 1 ст. 381-1 КАС України, яка у загальному порядку відносить судовий контроль до компетенції суду першої інстанції.

Крім того, Верховний суд вказав, що при розгляді звіту апеляційний суд зобов`язаний встановити, чи виконав відповідач вимогу резолютивної частини постанови від 10 червня 2021 року тобто чи провів трискладовий тест за кожним із шести питань запиту окремо та чи здійснив необхідний порівняльний аналіз. Оцінка правомірності рішення, яке відповідач ухвалив за наслідками повторного розгляду запиту, не є предметом судового контролю, оскільки незгода ОСОБА_1 з результатом повторного розгляду є підставою для оскарження відповідного рішення у порядку позовного провадження.

Також, накладаючи штраф на керівника суб`єкта владних повноважень, суд зобов`язаний з`ясувати конкретну роль керівника у процесі виконання рішення, причини невиконання та наявність ознак умислу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Окружного адміністративного суду міста Києва, перевіривши матеріали справи та доводи представника щодо подання звіту викладеного у формі заяви про виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Апеляційний чуд встановив, що 11.10.2020 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із запитом, в якому просив повідомити інформацію щодо неявки 30 суддів Окружного адміністративного суду міста Києва на заплановану здачу іспитів у ВККС у період з 15.04.2019 року по 18.04.2019 року у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, а саме:

1) перелік суддів Окружного адміністративного суду міста Києва, які були відсутні на роботі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю у період з 07.04.2019 року по 22.04.2019 року;

2) перелік суддів Окружного адміністративного суду міста Києва, які були на роботі у період з 07.04.2019 року по 22.04.2019 року;

3) чи підтверджена ця непрацездатність відповідними листками непрацездатності;

4) назви, дати та номер, орган видачі документів, які підтверджують тимчасову непрацездатність кожного судді Окружного адміністративного суду міста Києва, які у вказані дати не перебували на роботі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю;

5) дані про реквізити і орган видачі листка непрацездатності, як документа, який дає право не з`являтись на роботу і на отримання відповідних соціальних виплат за рахунок бюджетних коштів;

6) копію табелю обліку робочого часу суддів Окружного адміністративного суду міста Києва за квітень 2019 року.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року зобов`язано Окружний адміністративний суд міста Києва повторно розглянути запит ОСОБА_1 від 11.10.2020 року з урахуванням висновків суду, а саме: проведення трискладового тесту, який повинна пройти запитувана ОСОБА_1 інформація для визначення інформації відкритою чи з обмеженим доступом.

Відповідач, подаючи звіт, викладений у формі заяви від 07.03.2025 року про виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року, прийшов до висновку, що відповідач провів передбачений ст. 6 Закону України Про доступ до публічної інформації трискладовий тест, з якого встановив, що розголошення запитуваної інформації безпосередньо завдасть істотної шкоди запобіганню вчиненню злочинів, оскільки розголошення запитуваної інформації становить склад злочину, що визначений статтею 387 КК України, при цьому шкода від оприлюдненої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

З врахуванням викладеного, відповідач, подавши звіт викладений у формі заяви від 07.03.2025, вважає, що виконав постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року з урахуванням висновків суду, оскільки провів трискладовий тест, передбачений ст. 6 Закону України Про доступ до публічної інформації, щодо кожного із питань запиту.

Оцінюючи правовідносини, що виникли між сторонами, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Частиною 1 статті 6 Закону України Про доступ до публічної інформації передбачено, що інформацією з обмеженим доступом є:

1) конфіденційна інформація;

2) таємна інформація;

3) службова інформація.

Згідно з ч. 2 цієї статті, обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:

1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;

2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо він правомірно оприлюднив її раніше. (ч. 3 ст.6 Закону України Про доступ до публічної інформації).

Інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо немає законних підстав для обмеження у доступі до такої інформації, які існували раніше (ч. 4 ст. 6 Закону України Про доступ до публічної інформації).

Не може бути обмежено доступ до інформації про складання, розгляд і затвердження бюджетів, кошторисів розпорядників бюджетних коштів та плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів, а також їх виконання за розписами, бюджетними програмами та видатками (крім таємних видатків відповідно до статті 31 Бюджетного кодексу України), взяття розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів бюджетних зобов`язань або здійснення розпорядження бюджетними коштами у будь-який інший спосіб, планування, формування, здійснення та виконання закупівлі товарів, робіт і послуг за бюджетні кошти, у тому числі оборонних закупівель (крім випадків, якщо окрема інформація про закупівлі товарів, робіт і послуг становить державну таємницю відповідно до Закону України Про державну таємницю), володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно (крім випадків, передбачених частиною другою статті 23 Закону України Про основи національного спротиву). Не може бути також обмежено доступ до інформації про наявність у фізичних осіб податкового боргу. Не підлягає обмеженню також доступ до інформації про стан і результати перевірок та службових розслідувань фактів порушень, допущених у сферах діяльності, зазначених у цій частині. Доступ до зазначеної інформації забезпечується розпорядниками інформації відповідно до положень статті 5 цього Закону (ч. 5 ст. 6 Закону України Про доступ до публічної інформації).

Отже, трискладовий тест, який відповідач зобов`язаний був застосувати до кожного із шести питань запиту, полягає в тому, що, відмова у наданні інформації допустима при дотриманні в сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що належним виконанням рішення суду є або надання інформації на запит позивача, або відмова у наданні інформації із зазначенням за кожним питанням такої інформації:

- якому саме інтересу загрожує розголошення відповідної інформації;

- у чому полягає істотність шкоди від розголошення відповідної інформації;

- чому шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

При цьому першочерговим, при вирішенні питання про надання інформації, є встановлення того, чи належить відповідна інформація до інформації з обмеженим доступом.

Апеляційний суд, зі звіту від 07 березня 2025 року та доданої до нього відповіді від 09 лютого 2023 року № 03.2-07/11173/23, встановив що Окружний адміністративний суд міста Києва відмовив ОСОБА_1 у наданні інформації за всіма шістьма питаннями запиту одночасно, стверджуючи, що зміст запиту є тотожним із інформацією, яку НАБУ витребувало від відповідача.

При цьому, у відповіді від 09 лютого 2023 року № 03.2-07/11173/23 Окружний адміністративний суд міста Києва не навів за жодним із шести питань окремо пояснень: якому саме охоронюваному інтересу загрожує розголошення запитуваної за цим питанням інформації; у чому конкретно полягає істотність шкоди від розголошення відповідної інформації; чому шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Натомість відповідач застосував загальні формулювання відмови без диференційованого аналізу кожного питання, тобто вчинив ті ж дії, які апеляційний суд визнав протиправними у постанові від 10 червня 2021 року.

Апеляційний суд, проаналізувавши виконання відповідачем рішення суду, використовуючи трискладовий тест, який відповідач зобов`язаний був застосувати до кожного із шести питань запиту, встановив наступні обставини.

За характером запитуваної інформації питання № 1 і № 2 запиту ОСОБА_1 від 11 жовтня 2020 року стосуються відомостей про явку суддів на роботу, тобто відомостей про виконання суддями посадових обов`язків, які за своєю природою є публічними.

Апеляційний суд встановив, що відповідач не навів жодного конкретного обґрунтування того, яким охоронюваним інтересам загрожує розголошення відомостей про присутність або відсутність суддів на роботі в квітні 2019 року, в чому полягає істотність шкоди, заподіяної цим інтересам від розголошення цих відомостей та чому шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні. Відповідач також не пояснив, яким чином відомості про робочий час суддів можуть становити таємницю досудового розслідування в розумінні ст. 222 КПК України.

Також апеляційний суд встановив, що питання № 3 і № 5 запиту стосуються факту наявності офіційних документів про непрацездатність та їх реквізитів, а не медичних даних суддів (діагнозу, обставин захворювання чи будь-яких медичних відомостей як таких).

У той же час відповідач відмовив в наданні інформації за цими питаннями, не розмежувавши, що саме є конфіденційним - сам факт наявності документа чи його медичний зміст, а також не навів обґрунтування того, яким охоронюваним інтересам загрожує розголошення відомостей про те, що відповідний документ існує та про найменування органу, що його видав, в чому полягає істотність шкоди, заподіяної таким розголошенням та чому шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Апеляційний суд окремо звертає увагу на те, що питання № 5 стосується документів, які дають право на отримання соціальних виплат за рахунок бюджетних коштів, тобто інформації, про витрату (рух) публічних коштів і за своєю природою становить суспільний інтерес. Відповідач не пояснив, яким чином шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Питання № 4 і № 6 запиту стосуються офіційних службових документів: реквізитів документів-підстав відсутності суддів на роботі та табелю обліку робочого часу, що є стандартними інструментами обліку робочого часу в суді.

Апеляційний суд встановив, що відповідач не навів жодного конкретного обґрунтування того, якому охоронюваному інтересу загрожує розголошення реквізитів офіційних документів або копії табелю обліку робочого часу, в чому полягає заподіяння шкоди цим інтересам від розголошення такої інформації та чому шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Відповідач не пояснив, яким чином реквізити офіційних документів без зазначення медичного діагнозу або табель обліку робочого часу, що є документами службового характеру, становлять таємницю досудового розслідування.

Щодо посилань відповідача у звіті від 07 березня 2025 року на ч. 1, 2 ст. 222 КПК України та ч. 1 ст. 387 КК України апеляційний суд зазначає таке.

Частинами 1, 2 статті 222 КПК України передбачено, що відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.

Слідчий, прокурор попереджає осіб, яким стали відомі відомості досудового розслідування, у зв`язку з участю в ньому, про їх обов`язок не розголошувати такі відомості без його дозволу. Незаконне розголошення відомостей досудового розслідування тягне за собою кримінальну відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч. 1 ст. 387 КК України, розголошення без письмового дозволу прокурора, слідчого або особи, яка провадила оперативно-розшукову діяльність, даних оперативно-розшукової діяльності або досудового розслідування особою, попередженою в установленому законом порядку про обов`язок не розголошувати такі дані є кримінально караним діянням.

При цьому, обов`язковою умовою відповідальності за ч. 1 ст. 387 КК України є наявність спеціального попередження особи слідчим або прокурором про заборону розголошувати відомості досудового розслідування, що оформлюється письмовою підпискою та долучається до матеріалів кримінального провадження.

Апеляційний суд встановив, що матеріали справи № 380/12153/20 не містять доказів того, що слідчий або прокурор, у встановленому законом порядку, попередив Окружний адміністративний суд міста Києва або будь-яку іншу особу, яка є розпорядником запитуваної інформації, про заборону розголошувати відомості досудового розслідування щодо інформації, якої стосується запит ОСОБА_1 .

Відсутнє таке попередження і у запитах НАБУ від 10 серпня 2020 року № 0412-219/28079 та від 19 серпня 2020 року № 041-219/29511.

Отже, посилання відповідача на ст. 222 КПК України та ст. 387 КК України у звіті від 07 березня 2025 року є безпідставними.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що Окружний адміністративний суд міста Києва у повторній відповіді від 09 лютого 2023 року № 03.2-07/11173/23 та у звіті від 07 березня 2025 року не виконав вимоги постанови від 10 червня 2021 року, оскільки не провів трискладового тесту за кожним із шести питань запиту окремо та не здійснив необхідного порівняльного аналізу запитуваної інформації з відомостями, які НАБУ отримало від Окружного адміністративного суду міста Києва.

Згідно зі статтею 381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Як йшлося вище, Верховний суд визначив Восьмий апеляційний адміністративний суд належним судом для здійснення судового контролю за виконанням постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року у справі № 380/12153/20, на підставі ухвали від 26 січня 2023 року, та розгляду звіту про виконання вказаної постанови.

Повноваження апеляційного суду, щодо розгляду звіту про виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року регламентовані наступними нормами КАС України.

Стаття 382-2. Розгляд звіту про виконання судового рішення

1. Суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.

2. Звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення має містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається звіт;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає звіт, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб);

4) номер справи, в межах якої ухвалено відповідне судове рішення;

5) відомості про виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання;

6) у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про обставини, які ускладнюють виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, які заходи вжито та вживаються ним для їх усунення;

7) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до звіту та підтверджують обставини, зазначені у ньому.

3. До звіту додаються:

1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо звіт поданий представником і такі документи раніше не подавалися;

2) докази направлення копій звіту та доданих до нього матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.

Стаття 382-3. Рішення за наслідками розгляду звіту про виконання судового рішення

1. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

2. Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.

3. У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

4. Половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України.

5. Суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

6. Суд на підставі відповідних доказів зменшує розмір штрафу, накладеного на керівника суб`єкта владних повноважень, на суму штрафу, який було накладено за такі самі дії державним виконавцем відповідно до законодавства про виконавче провадження.

7. Ухвалу суду про накладення штрафу може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції за правилами статті 149 цього Кодексу.

З наступного дня після набрання ухвалою законної сили на суму штрафу без додаткового судового рішення нараховується пеня у розмірі три відсотки річних з урахуванням індексу інфляції.

8. Якщо суб`єктом владних повноважень є колегіальний орган і суд зобов`язав подати звіт про виконання судового рішення його членів, за наслідками розгляду звіту про виконання судового рішення суд, враховуючи індивідуальні дії або бездіяльність кожного з членів такого колегіального органу, своєю ухвалою може накласти штраф на членів, які в межах своїх повноважень, завдань чи функцій не забезпечили виконання судового рішення.

У разі неподання звіту у строк, встановлений судом, суд своєю ухвалою встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на кожного з членів колегіального органу, які не подали зазначений звіт.

9. Суд розглядає питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення за правилами статті 378 цього Кодексу.

10. У разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.

11. Якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведені норми КАС України, та обставини справи, які апеляційний суд встановив вище, апеляційний суд вважає, що відповідач не навів обставин, які об`єктивно унеможливлюють виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року, а тому приходить до переконання в тому, що відповідач не вжив заходів, достатніх для повного виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року, а тому у прийнятті звіту відповідача від 07 березня 2025 року про виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року необхідно відмовити.

Одночасно, виконуючи вказівки Верховного суду, викладені у постанові від 26 листопада 2025 року, апеляційний суд з`ясовує роль керівника суб`єкта владних повноважень та наявність ознак умислу спрямованого на невиконання рішення суду.

Апеляційний суд встановив, що Голова ліквідаційної комісії Окружного адміністративного суду міста Києва є керівником суб`єкта владних повноважень, відповідальним за виконання постанови від 10 червня 2021 року.

Саме Голова ліквідаційної комісії Окружного адміністративного суду міста Києва організовує діяльність ліквідаційної комісії, визначає коло осіб, уповноважених підписувати документи від імені суду, в тому числі, звіт про виконання рішення суду та несе відповідальність за зміст звіту про виконання рішення суду.

Крім того, ч. 3 ст. 382-3 КАС України, зазначаючи про обов`язок суду накласти штраф на керівника суб`єкта владних повноважень, у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту, не визначає які саме винні діяння має вчинити (чи не вчинити) керівник суб`єкта владних повноважень, та не ставить обов`язок накласти штраф на керівника суб`єкта владних повноважень у залежність від наявності (форми) вини керівника суб`єкта владних повноважень у тих чи інших діяннях.

У той же час, апеляційний суд встановив що, Голова ліквідаційної комісії Окружного адміністративного суду міста Києва безпідставно (протиправно, умисно) не вживає заходів, спрямованих на виконання рішення суду, оскільки постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року станом на 17.03.2026 не виконана.

Не зважаючи на наявність кількох ухвал про відмову у прийнятті звітів про виконання рішення суду, вказівок апеляційного суду щодо допущених порушень при виконанні рішення суду, роз`яснення порядку виконання рішення суду, та накладення штрафів на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідач не змінив свого підходу до розгляду запиту позивача, продовжуючи надавати відповідь на запит позивача загальними фразами про проведення трискладового тесту та відсутність підстав для надання інформації.

Вказані обставини, на переконання апеляційного суду, свідчать про відсутність об`єктивних труднощів чи добросовісної помилки Голови ліквідаційної комісії Окружного адміністративного суду міста Києва при виконанні постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року.

Щодо висновків Верховного суду про те, що оцінка правомірності рішення, яке відповідач ухвалив за наслідками повторного розгляду запиту, не є предметом судового контролю, оскільки незгода ОСОБА_1 з результатом повторного розгляду є підставою для оскарження відповідного рішення у порядку позовного провадження, апеляційний суд зазначає таке.

У межах судового контролю за виконанням судового рішення, апеляційний суд констатував відсутність належного виконання рішення суду, а саме те, що відповідач не провів трискладовий тест, щодо кожного із питань запиту, ухилившись таким чином від виконання рішення суду.

У той же час правомірність рішення, яке відповідач ухвалив за наслідками розгляду запиту ОСОБА_1 , оцінюється через призму ч. 2 ст. 2 КАС України і такої оцінки апеляційний суд в межах розгляду даної справи не здійснював.

Щодо висновку Верховного суду про те, що розмір штрафу перевищує заробітну плату керівника суб`єкта владних повноважень, апеляційний суд зазначає таке.

Верховний суд у постанові від 26 листопада 2025 року вказав на потребу враховувати співмірність штрафу з доходами посадової особи.

Водночас, ч. 3 ст. 382-3 КАС України встановлює мінімальний розмір штрафу у двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не містить підстав для зменшення розміру штрафу з огляду на рівень доходів.

Частина 5 ст. 382-3 КАС України дає суду право зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати виключно на підставі доказів того, що керівник здійснював достатні і вичерпні дії для виконання рішення.

Таких доказів відповідач апеляційному суду не надав.

З огляду на вказане вище, апеляційний суд вважає, що правові підстави для застосування штрафу нижче від законодавчо встановленого мінімуму відсутні.

Враховуючи те, що апеляційний суд прийшов до висновку про необхідність відмови у прийнятті звіту про виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року, апеляційний суд вважає за необхідне накласти на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та встановити новий строк для подання звіту, відповідно до частини третьої статті 382-1 КАС України.

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2026 рік № 4695-IX від 03 грудня 2025 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2026 року у розмірі 3328,00 грн.

Таким чином мінімальний розмір штрафу становить 66560,00 грн.

Апеляційний суд наголошує на тому, що вказаний розмір штрафу є відчутним, проте пропорційним і достатнім для досягнення превентивної мети санкції.

За наведених обставин, на голову ліквідаційної комісії Окружного адміністративного суду міста Києва необхідно накласти штраф у розмірі 66560,00 грн. за невиконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року у справі № 380/12153/20

При цьому половину штрафу у розмірі 33280,00 грн. необхідно стягнути з голови ліквідаційної комісії Окружного адміністративного суду міста Києва на користь ОСОБА_1 , а іншу половину - на користь Державного бюджету України

Також, Окружному адміністративному суду міста Києва необхідно встановити новий строк для подання до Восьмого апеляційного адміністративного суду звіту про виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року у справі № 380/12153/20, а саме тридцять днів, з моменту отримання копії цієї ухвали.

Керуючись ст. 241, 321, 325, 329, 370, 381-1 - 382-3 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

У прийнятті звіту Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.03.2025 у формі заяви про виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року в адміністративній справі № 380/12153/20 за позовом ОСОБА_1 до Окружного адміністративного суду міста Києва про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Накласти на голову ліквідаційної комісії Окружного адміністративного суду міста Києва (03150, Україна, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 81А; ) штраф у розмірі 66560,00 грн (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят гривень 00 копійок) за невиконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року у справі № 380/12153/20.

Половину штрафу у розмірі 33280,00 грн (тридцять три тисячі двісті вісімдесят гривень 00 копійок) гривень стягнути з голови ліквідаційної комісії Окружного адміністративного суду міста Києва (03150, Україна, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 81А; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Іншу половину штрафу у розмірі 33280,00 грн (тридцять три тисячі двісті вісімдесят гривень 00 копійок) стягнути з голови ліквідаційної комісії Окружного адміністративного суду міста Києва (03150, Україна, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 81А; ) на користь Державного бюджету України (Отримувач ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/21081100; код отримувача (ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026007; код класифікації доходів бюджету - 21081100).

Встановити Окружному адміністративному суду міста Києва новий строк для подання до Восьмого апеляційного адміністративного суду звіту про виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року у справі № 380/12153/20, а саме тридцять днів, з моменту отримання копії цієї ухвали.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель
Повний текст ухвали складено 26.03.2026.