Справа № 540/7156/21
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2026-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 540/7156/21
У Х В А Л А

18 березня 2026 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

за участі секретаря Загрійчук О.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідачів Кондратюка С.С.

представника третьої особи не з`явився

розглянувши за правилами загального позовного провадження (у підготовчому засіданні) заяву представника Виконавчого комітету Херсонської міської ради за вхід. №ЕС/24445/26 від 06.03.2026 року про закриття провадження у справі та заперечення ОСОБА_1 за вхід. №ЕС/28449/26 від 16.03.2026 року на заяву про закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Херсонської міської ради, Департаменту міського господарства Херсонської міської ради, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «КП «ЦЕНТР», в якому позивач просить:

- визнати протиправною та такою, що порушує право ОСОБА_1 на споживання належної якості житлової послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 , триваючу злочинну бездіяльність Виконавчого комітету Херсонської міської ради, що полягає у наступному:

не внесенні, починаючи з 2013 року, вказаного будинку до титульного списку капітального ремонту житлового фонду;

не вжитті заходів із забезпечення ОСОБА_1 захисту прав споживача на отримання належної якості послуги з управління вказаним будинком включно з організацію та проведенням його капітального ремонту.

- зобов`язати Виконавчий комітет Херсонської міської ради:

вручити під особистий розпис директору ТОВ «КП «Центр» письмову вимогу про надання Позивачу до моменту призначення нового управителя у визначеному п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 14 травня 2015 року № 417111 «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» порядку повного обсягу послуг з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 на визначених Договором про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд від 31.01.2018 № 553 умовах включно з організацією та замовленням капітального ремонту зі 100%-вою сплатою з міського бюджету його вартості з урахуванням вартості обстеження та складання проектно-кошторисної документації;

прийняти рішення про скасування результатів конкурсу щодо призначення ТОВ «КП «Центр» управителем багатоквартирними будинками Херсонської міської територіальної громади в частині його призначення управителем будинку №11 по провулку Комбайновомув місті Херсоні;

призначити на конкурсних засадах нового управителя багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , в договорі з яким визначити його обов`язок з організації та проведення капітального ремонту цього будинку зі 100%-вою сплатою з міського бюджету його вартості з урахуванням вартості обстеження та складання проектно-кошторисної документації;

погодити протягом трьох робочих днів наданий управителем багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 та підрядником договір на виконання робіт з капітального ремонту вказаного будинку;

внести багатоквартирний будинок АДРЕСА_1 до титульного списку капітального ремонту житлового фонду на найближчий після дати набрання чинності остаточним судовим рішенням у цій справі рік зі 100%-вою оплатою з міського бюджету вартості такого ремонту з урахуванням вартості обстеження та складання проектно-кошторисної документації;

- забезпечити фінансування в розмірі 100% капітального ремонту багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 з урахуванням вартості обстеження та складання проектно-кошторисної документації.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24.07.2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02 травня 2024 року щодо відмови у відкритті провадження у справі № 540/7156/21 за позовом ОСОБА_1 до Херсонської міської ради, Виконавчого комітету Херсонської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог, зазначених у пунктах 3-4 позову, скасувати.

В цій частині справу № 540/7156/21 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 29.08.2025 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження.

06.03.2026 року до суду за вхід. №ЕС/24445/26 від представника Виконавчого комітету Херсонської міської ради надійшла заява про закриття провадження у справі.

В обґрунтування заяви зазначено, що Верховний Суд в своїй постанові від 25 квітня 2019 року у справі №540/406/19, від 22 травня 2019 року у справі № 640/7778/18 (провадження № 61-48585св18) зазначив, що закриття провадження у справі разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Враховуючи зазначене в постанові Верховного суду від 24.07.2025 по справі № 540/7156/21, представник вважає, що судом касаційної інстанції вказано на неврахування судами попередніх інстанцій, при прийняття рішення про відмову у відкритті провадження, факту неможливості повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Як встановлено судом позивач подавав позов з вимогою зобов`язати виконавчий комітет Херсонської міської ради виконати постанову Суворовського районного суду м. Херсона від 19 листопада 2013 року, яка набрала законної сили 08 жовтня 2014 року, у справі № 668/9307/13-а в частині зобов`язання виконавчого комітету Херсонської міської ради відповідно до компетенції та повноважень розглянути питання щодо можливості включення будинку АДРЕСА_1 до титульного списку капітального ремонту житлового фонду за відповідним видом робіт (ремонт фасаду, систем водо - та електропостачання).

Підставою позову вказувалося невиконання виконавчим комітетом вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про житлово - комунальні послуги», Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та порядку участі в організації та фінансуванні ремонту приватизованих житлових будинків їх колишніх власників затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. N 572. Предметом позову була матеріально-правова вимога зобов`язати виконавчий комітет Херсонської міської ради відповідно до компетенції та повноважень розглянути питання щодо можливості включення будинку АДРЕСА_1 до титульного списку капітального ремонту житлового фонду.

Відповідно до наданих позивачем доказів можна встановити що рішення у справі № 668/9307/13-а виконано виконавчим комітетом Херсонської міської ради.

Вищевказані позовні вимоги (3.1, 4.5, 4.6) у даній справі № 540/7156/21 тотожними позовним вимогам у справі № 668/9307/13-а, оскільки вони стосуються зобов`язання виконавчого комітету Херсонської міської ради здійснення капітального ремонту будинку АДРЕСА_1 та питання бездіяльності щодо даного питання.

Фактично доводи даної позовної заяви, в яких обґрунтовано позовні вимоги, свідчать про незгоду позивача з виконанням виконавчим комітетом рішення по справі № 668/9307/13-а, а предмет позову у цій справі фактично спрямований на його виконання.

З аналізу вищезазначених законодавчих норм слідує, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом № 1404-VIII.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а.

На думку представника позовні вимоги №№ 3.1 та 4.5, 4.6 в цій частині вже були вирішені судом у справі № 668/9307/13-а, у зв`язку з чим такі вимоги рідлягають залишенню без розгляду.

16.03.2026 року до суду за вхід. №ЕС/28449/26 від Позивача надійшли заперечення на заяву про закриття провадження у справі.

В обґрунтування заперечень зазначено, що Відповідач помилково вважає, що сторони, предмет і підстави Позову тотожні справам № 668/9307/13-а та № 766/10789/16-а, з чим погодитись неможливо, оскільки:

1. предметом позову у справі № 668/9307/13-а були вимоги про протиправну бездіяльність Відповідача та про зобов`язання його вчинити певні дії з капітального ремонту будинку АДРЕСА_1 (далі Спірний будинок) у 2016 році, після чого минуло вже 10 років ця бездіяльність триває;

2. предметом позову у справі № 766/10789/16-а вимоги про виконання постанови суду у справі № 668/9307/13-а, на виконання якої Відповідачем було складено протокол його позачергового засідання від 25.07.2017 (Протокол № 14, додаток 6 до Позову), під час якого, всупереч встановленим у цих справах обставинам, було заявлено, що станом на цю дату цей будинок «не потребує капітального ремонту, оскільки знаходиться у задовільному стані»;

3. отже, час і події, що стали підставами для виникнення спірних у справах № 668/9307/13-а та № 766/10789/16-а правовідносин, мають давність 10 та 9 років відповідно та стосуються обставин щодо капітального ремонту Спірного будинку, що мали місце на той час;

4. встановлений в обох цих судових рішеннях факт того, що Відповідач не вчинив належних дій із забезпечення капітального ремонту Спірного будинку не звільняє останнього від відповідних зобов`язань, що існуватимуть до моменту проведення цього ремонту і не можуть бути скасовані, оскільки прямо передбачені законом; при цьому;

5. новими у Справі обставинами є те, що:

- Спірний будинок зазнає подальшої руйнації (див. клопотання Позивача про долучення доказів від 21.09.2025), а його капітальний ремонт, що згідно з чинними нормативами мав відбутись через 40 років після його введення в експлуатацію, не проводиться вже 69-й рік з того часу;

- управитель Спірного будинку (ТОВ «КП «Центр») у незаконний спосіб відмовляється виконувати взяті на себе договірні зобов`язання з управління та з капітального ремонту Спірного будинку, безпідставно заперечуючи право Позивача на 100%-ве фінансування такого ремонту з місцевого бюджету;

- Відповідач, всупереч визначеному статтею 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» принципу «законності» відмовляється від виконання власних самоврядних повноважень, що передбачають участь в організації та фінансуванні капітальних ремонтів житлових будинків, капітальних ремонтів майна, що перебуває у спільній власності співвласників багатоквартирного будинку, в межах бюджетних програм, визначених за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради (підпункт 9 пункту «а)» статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»), та від делегованих повноважень щодо контролю за належною експлуатацією та організацією обслуговування населення підприємствами житловокомунального господарства (підпункт 2 пункту «б)» статті 30 цього ж Закону), і теж не визнає свій обов`язок зі 100%-го фінансування капітального ремонту Спірного будинку.

Таким чином, вважати однаковими підстави виникнення судової суперечки у Справі, а саму Справу - тотожною справам № 668/9307/13-а та № 766/10789/16-а немає жодних правових підстав, з чого беззаперечно вбачається, що наведені Відповідачем в Заяві доводи не є релевантними спірним у Справі правовідносинам.

В постанові від 21.05.2021 у справі № 910/8358/19 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, зокрема зазначив, що « 4.7. Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). При цьому, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (пункт 32 постанови від 27.03.2018 № 910/17999/16; пункт 38 постанови від 25.04.2018 № 925/3/7; пункт 40 постанови від 25.04.2018 № 910/24257/16)».

Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що при ухваленні Суворовським районним судом міста Херсона постанови від 19.11.2013 у справі № 668/9307/13-а було встановлено, що на запит суду Відповідач повідомив, що «При формуванні титульного списку капітального ремонту житлового фонду на 2014 рік розглядатиметься можливість внесення до нього вказаного [Спірного] будинку», що до цього часу фактично не реалізовано, матеріали зазначених справ лише доводять неправомірну бездіяльність Відповідача в питанні капітального ремонту Спірного будинку та правомірність заявлених в пунктах 3.1, 4.5 і 4.6 Позову вимог.

Суд, розглянувши заяву представника відповідача щодо закриття провадження по справі виходить з наступного.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Частиною 2 ст. 238 КАС України передбачено, що разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

З системного аналізу вказаних норм права судом встановлено, що закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду адміністративної справи без вирішення її по суті та винесення рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи. Після закриття провадження позивач не має права на повторне звернення до суду з тим самим позовом.

Підстави для закриття провадження в справі вичерпно визначені ст. 238 КАС України і свідчать про те, що процес виник або неправомірно при відсутності в заінтересованої особи права на звернення до суду за захистом, або не може бути продовжений з інших причин, в тому числі і в зв`язку з волевиявленням сторін по розпорядженню своїми правами, які викликають зазначені правові наслідки.

Підставами закриття провадження в справі є обставини, які підтверджують:

1) неправомірність виникнення процесу,

2) неможливість його подальшого продовження,

3) недоцільність його продовження.

Тому закриття провадження в справі виключає можливість повторного порушення в суді тотожної справи.

З аналізу вказаної норми права судом встановлено, що підставою для закриття провадження у справі є наявність рішення, що набрало законної сили, що виключає наявність порушеного права позивача, тобто обставин, які підтверджують недоцільність судового розгляду справи.

Як зазначалося судом, стаття 238 КАС України про закриття провадження в справі адресована суду і має обов`язковий для нього характер за наявності зазначених в ній обставин. Оскільки судом не встановлено обставин, визначених у вказаній статті, для закриття провадження у справі, то у задоволенні заяви представника відповідача про закриття провадження у справі слід відмовити повністю.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий суд, яке включає в себе право на доступ до правосуддя.

Європейський Суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) у своєму рішенні по справі "Меньшакова проти України" (Заява №377/02) від 08.04.2010 наголосив, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Таким чином, він втілює в собі "право на суд", яке, згідно з практикою Суду, включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на "розгляд" спору судом (див., наприклад, рішення у справі "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ЕСПЛ 2002-ІІ). Право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. У випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить пунктові 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута (див. рішення у справі "Ашинґдейн проти Сполученого Королівства" (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93)" (пункти 52-53).

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

За наведеного правового регулювання та встановлених обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника відповідача та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 2-9, 44, 238, 256, 294 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника Виконавчого комітету Херсонської міської ради за вхід. №ЕС/24445/26 від 06.03.2026 року про закриття провадження у справі відмовити повністю.

Приписами ст. 256 КАС України встановлено, що ухвала набирає законної сили негайно після її підписання, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала окремо від рішення суду по справі оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Нінель ПОТОЦЬКА