Справа № 159/8264/25
Суддя: Антонюк О. В.
Дата ухвалення: 2026-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/8264/25
Провадження №6-а/157/1/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря судового засідання Солошик Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області суду від 20 січня 2026 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, у якій просить встановити судовий контроль за виконанням рішення суду від 20 січня 2026 року, зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 подати до суду звіт про виконання рішення у встановлений судом строк (5 днів), а також у разі неподання звіту або невиконання рішення - накласти штраф на керівника ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно до ч. 2 ст. 382 КАС України. В обгрунтування заяви зазначає, що рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 20 січня 2026 року його позов задоволено частково: постанову № 38 від 13 січня 2025 року скасовано, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито. Рішення набрало законної сили 03 лютого 2026 року (строк апеляційного оскарження минув без подання апеляційної скарги, що підтверджується даними Єдиного державного реєстру судових рішень). Станом на 13 лютого 20026 року ІНФОРМАЦІЯ_2 не виконав рішення суду. Добровільне виконання не відбулося, що підтверджується відсутністю надходження коштів на його рахунок.

Позивач ОСОБА_1 та представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку у задоволенні заяви належить відмовити, зважаючи на таке.

Рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 20 січня 2026 року, що набрало законної сили 03 лютого 2026 року, позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволено, постанову т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення № 38 від 13 січня 2025 року про накладення на ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень скасовано, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито, також стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_3 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

У розумінні приписів абз. 1 ч. 1, ч. 5 ст. 382 КАС України процесуальним законом передбачена можливість суду в порядку здійснення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений строк звіт про виконання судового рішення.

Натомість, такий процесуальний механізм судового контролю застосовується судом на власний розсуд, виходячи з фактичних обставин справи, оскільки дефініція абз 1. ч. 1, ч. 5 ст.3 82 КАС України передбачає право суду на його застосування, а не обов`язок, якщо це не стосується справ, виключний перелік яких наведено в абз. 2 ч. ст. 382 КАС України.

Необхідність такого застосування має бути належним чином обґрунтована стороною у справі з огляду на доцільність вжиття такого процесуального механізму або потребує наявності певних сумнівів у суду щодо виконання суб`єктом владних повноважень його рішення, чи інших значущих підстав. Саме по собі застосування судового контролю виконання судових рішень за відсутності очевидної необхідності не є виправданим.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 28.04.2021 у справі 806/2594/16.

Рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 20 січня 2026 року у частині скасування постанови, яку оскаржував ОСОБА_1 , має декларативний характер, цим рішення вже скасовано оскаржувану постанову, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

За таких обставин, немає підстав для встановлення контролю за виконанням судового рішення у цій частині.

Як вбачається із заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, добровільне виконання рішення не відбулося, оскільки на його рахунок не надійшли кошти.

З рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 20 січня 2026 року вбачається, що суд ухвалив стягнути з відповідач на користь позивача судові витрати у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Судове рішення може бути виконано в добровільному, або в примусовому порядку. Примусове виконання рішень суду в Україні покладається на органи державної виконавчої служби та у передбачених законом випадках - на приватних виконавців.

Згідно із ч. 1 ст. 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Порядок примусового виконання судових рішень регламентовано Законом України «Про виконавче провадження».

За приписами ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Положеннями Закону України «Про виконавче провадження» визначено певний алгоритм дій виконавця в ході примусового виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Станом на час звернення із заявою про встановлення судового контролю, незважаючи на набрання рішенням суду законної сили, позивач не надав доказів звернення до відповідного відділу Державної виконавчої служби з метою пред`явлення до виконання виконавчого листа.

На час звернення позивача із заявою про встановлення судового контролю останньому виконавчий лист ще виданий судом не був.

Отже, судом не встановлено, що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату, або що відповідач створює перешкоди для виконання рішення суду.

За таких обставин відсутні підстави для встановлення контрою за виконання судового рішення, ухваленого на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 256, 293-295, 382 КАС України, -

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області суду від 20 січня 2026 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет: https://km.vl.court.gov.ua/sud0304/gromadyanam/csz/.

Головуючий:О.В. Антонюк