Справа № 440/2064/26
Суддя: Попов М. С.
Дата ухвалення: 2026-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

єдиний унікальний номер справи 440/2064/26
номер провадження 2-а/531/7/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Попова М.С.,

за участю секретаря Клименко Т.М.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 , за участі представника позивача адвоката Козловської Тетяни Вікторівни, до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов у справі про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Позивач через свого представика звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача та просить визнати протиправною і скасувати постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 серії АВ №00003940 та АВ №00009356 від 16.12.2025. Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.02.2026 дану справу направлено до Карлівського районного суду Полтавської області за підсудністю. Ухвалою від 25.03.2026 відкрито провадження у справі та вирішено судовий розгляд здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Разом з позовом, представником позивача подано заяву про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення у виконавчих провадженнях №АСВП 80292972, №АСВП 80293597 та заборони вчинення дій, спрямованих на примусове виконання постанов.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до частин 1, 2 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно частини 1 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно частини 1 статті 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково (частина 4 статті 154 КАС України).

За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Із наведеного випливає, що вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Згідно системного аналізу вимог наведених норм слідує, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення. При цьому, заявник обов`язково повинен обґрунтувати свою заяву і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі.

При вирішенні питання про необхідність забезпечення позову судом приймається до уваги, що дії, які державний виконавець вправі вчиняти при примусовому виконанні оскаржуваних постанов, призведуть до майнових збитків, а відновлення порушеного права позивача у разі задоволення позову шляхом повернення сплачених коштів призведе до значних зусиль та витрат. Крім цього, примусове виконання оскаржуваних постанов може призвести до додаткових стягнень з позивача суми виконавчого збору, витрат виконавчого провадження.

Невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача до ухвалення рішення в цій справі, а для відновлення порушених прав позивачу необхідно буде докласти значних зусиль, часу та витрат.

За вказаних обставин суд вважає, що у порядку забезпечення позову слід забезпечити позов у способи, визначені пунктом 4, 5 частини1 статті 151 КАС України шляхом заборони державному виконавцю вчиняти дії, що стосуються предмета спору та зупинення стягнення на підставі виконавчого документу.

Вжиття судом заходів забезпечення позову не порушить прав та законних інтересів стягувача (відповідача) чи інших осіб. Вжиття таких заходів є співмірним заявленим позовним вимогам та не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовано на збереження існуючого становища до винесення остаточного рішення у справі.

Відтак, суд приходить до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову та зупинення стягнення за виконавчими провадженнями до моменту набрання законної сили рішення у даній справі.

Керуючись ст.ст. 150 154 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Козловської Тетяни Вікторівни про забезпечення позову, задовольнити. Зупинити стягнення у виконавчих провадженнях №АСВП 80292972, №АСВП 80293597, відкритих на підставі постанов Державної служби України з безпеки на транспорті серії АВ №00003940 та АВ №00009356 від 16.12.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.132-1 КУпАП, заборонити державному виконавцю вчиняти виконавчі дії на примусове виконання вказаних постанов до набрання законної сили рішення у даній справі.

Відповідно до частини 1 статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала є обов`язковою для виконання та набирає законної сили з 25.03.2026 року.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя М.С.Попов