Справа № 160/8201/25
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2025-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2025 року Справа № 160/8201/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кучугурної Н.В.
секретаря судового засідання Кропової К.В.
від позивача: не з`явився;
від відповідача: Пилипенко С.О., представник,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Управління комунального господарства та будівництва Павлоградської міської ради до Східного офісу Держаудитслужби про зобов`язання вчинити певні дії,
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Управління комунального господарства та будівництва Павлоградської міської ради до Східного офісу Держаудитслужби, в якій позивач просить суд:
визнати протиправним та скасувати лист-вимогу №040417-15/6909-2024 від 29.11.2024 р. «Про усунення виявлених порушень» в частині відшкодування шкоди (збитків) заподіяних місцевому бюджету на загальну суму 332 250 784,50 грн.
Справі за цією позовною заявою присвоєно №160/8201/25 та за результатами автоматизованого розподілу справу передано для розгляду судді Кучугурній Н.В.
Ухвалою від 25.03.2025 суд прийняв до розгляду позовну заяву і відкрив провадження в адміністративній справі за наведеним позовом за правилами загального позовного провадження; встановив відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (у разі заперечення проти позовної заяви) протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
До суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач заперечує проти позовних вимог. В обгрунтування відзиву відповідач зазначає, що під час ревізії було встановлено, що в порушення ч.2, 3 ст. 71 Бюджетного кодексу України, п.12 постанови Кабінету міністрів України від 28.02.2002 №228 «Про затвердження Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ» (надалі - Постанова №228), п. 1.5, 1.6, 2.4.1 Інструкції № 333, посадовими особами Управлінням розраховано потребу, заплановано видатки спеціального фонду бюджету розвитку по КПКВК 1217670 «Внески до статутного капіталу суб`єктів господарювання», КЕКВ 3210 «Капітальні трансферти підприємствам (установам, організаціям)» та перераховано комунальним підприємствам коштів на загальну суму 332 250 784,50 грн (КПКВК 1217670, КЕКВ 3210; 2020 рік - 28 388 687,80 грн, 2021 рік - 20 062 748,81 грн, 2022 рік 148 520 157,70 грн, 2023 рік - 119 203 169,07 грн, І півріччя 2024 року - 16 076 021,12 грн) на поповнення статутного капіталу для оплати ними заборгованості за спожиту електроенергію, воду, споживання природного газу; оплату судових витрат та компенсації; втрат заробітної плати за рішеннями суду; погашення заборгованості з податку на доходи фізичних осіб та податку на прибуток, які відповідно до п.1.6, п.2.4.1 Інструкції № 333 є поточними видатками та повинні здійснюватися лише тільки по КЕКВ 2610 «Субсидії та поточні трансферти підприємствам (установам, організаціям)», а не по КЕКВ 3210 «Капітальні трансферти підприємствам (установам, організаціям)». Таким чином, виходячи з норм частини 7 статті 22 Бюджетного кодексу України позивачем, як головним розпорядником бюджетних коштів, у межах встановлених йому бюджетних повноважень на етапі складання кошторисів та підписання договорів щодо внесків до статутних капіталів комунальним підприємствам, не здійснено належне управління бюджетними коштами, не забезпечено ефективне, результативне використання бюджетних коштів, що вплинуло на організацію та координацію роботи підпорядкованих комунальних підприємств, та призвело до незаконних видатків коштів спеціального фонду (бюджету розвитку) міського бюджету на загальну суму 332 250 784,50 гривень. Враховуючи викладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви.
Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій підтримав доводи, наведені в обгрунтування позовних вимог.
Ухвалою суду від 14.05.2025 відмовлено Управлінню комунального господарства та будівництва Павлоградської міської ради у задоволенні клопотання про залучення третьої особи до участі у справі №160/8201/25, яке надійшло до суду 14.04.2025.
Ухвалою від 25.03.2025 суд призначив справу до розгляду у підготовчому засіданні на 16.04.2025 на 14:00 год.
16.04.2025 розгляд справи не відбувся у зв`язку із перебуванням судді Кучугурної Н.В. у відпустці.
Підготовче судове засідання у цій справі було проведено 14.05.2026.
Ухвалою занесеною до протоколу судового засідання від 14.05.2025 суд закрив підготовче провадження і призначив розгляд справи по суті на 11.06.2025 на 14:00 год.
Розгляд справи по суті відбувся 11.06.2025 і 22.10.2025. У судових засіданнях під час розгляду справи по суті брав участь представник відповідача, який проти задоволення позовної заяви заперечував.
14.07.2025 і 11.08.2025 розгляд справи не відбувся через оголошений сигнал повітряної тривоги на території Дніпропетровської області.
У судовому засіданні 22.10.2025 суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.
Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
Східним офісом Держаудитслужби (відповідач) було проведено планову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Управління комунального господарства та будівництва Павлоградської міської ради (позивач, Управління) за період з 01.01.2020 по 30.06.2024.
За результатами ревізії складено акт №040417-20/68 від 01.11.2024 планової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Управління комунального господарства та будівництва Павлоградської міської ради за період з 01.01.2020 по 30.06.2024.
Із загальної суми коштів, які надійшли із спеціального фонду бюджету розвитку, Управлінням перераховано комунальним підприємствам на поповнення статутних капіталів 332250784,50 грн для погашення ними заборгованості за спожиту електроенергію, воду, споживання природного газу; оплату судових витрат та компенсації; втрат заробітної плати за рішеннями суду; погашення заборгованості з податку на доходи фізичних осіб та податку на прибуток, які не відносяться до капітальних видатків, не є основним капіталом, необоротними та капітальними активами наступним підприємствам: КП «Павлограджитлосервіс» - 6532966,51 грн; КП «Павлограводоканал» - 185119606,73 грн; КП «Павлоградтеплоенерго» - 135486559,00 грн; КП «Стадіон «Прометей» - 432916,15 грн; КП «Затишне місто» - 4052752,01 грн; КП «Управління ринками» - 365984,10 грн; КП «Павлоград-Світло» - 260000,00 грн.
Для отримання бюджетних коштів комунальними підприємствами міста Павлограда, головному розпоряднику бюджетних коштів Управлінню надавалися листи та розрахунки потреби бюджетних коштів на наступні цілі: реконструкцію та капітальний ремонт, придбання основних засобів, погашення заборгованості за спожиту електроенергію, воду, споживання природного газу; оплату судових витрат та компенсації; втрат заробітної плати за рішеннями суду; погашення заборгованості з податку на доходи фізичних осіб та податку на прибуток тощо).
Таким чином, в порушення ч.ч. 2, 3 ст.71 Бюджетного кодексу України, п.12 постанови КМУ від 28.02.2002 №228 «Про затвердження Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до використання кошторисів бюджетних установ», п.1.5, 1.6, 2.4.1 Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету, затвердженої наказом Міністерства фінансів України 12.03.2012 №333, посадовими особами Управління розраховано потребу, заплановано видатки спеціального фонду бюджету розвитку по КПКВК 1217670 «Внески до статутного капіталу суб`єктів господарювання» КЕКВ 3210 «Капітальні трансферти підприємствам (установам, організаціям)» та перераховано комунальним підприємствам коштів на загальну суму 332250784,50 грн (КПКВК 1217670, КЕКВ 3210; 2020 рік 28388687,80 грн, 2021 рік 20062748,81 грн, 2022 рік 148520157,70 грн; 2023 рік 119203169,07 грн, І півріччя 2024 року 16067021,12 грн) на поповнення статутного капіталу для оплати ними заборгованості за спожиту електроенергію, воду, споживання природного газу; оплату судових витрат та компенсації; втрат заробітної плати за рішеннями суду; погашення заборгованості з податку на доходи фізичних осіб та податку на прибуток, які відповідно до п.1.6, 2.4.1 Інструкції №333 є поточними видатками та повинні здійснюватися лише тільки по КЕКВ 2610 «Субсидії та поточні трансферти підприємствам (установам, організаціям)», а не по КЕКВ 3210 «Капітальні трансферти підприємствам (установам, організаціям)».
Отже, Управлінням планування видатків бюджетних коштів для стабілізації фінансового стану комунальних підприємств на оплату заборгованості за спожиту електроенергію, воду, споживання природного газу; оплату судових витрат та компенсації; втрат заробітної плати за рішеннями суду; погашення заборгованості з податку на доходи фізичних осіб та податку на прибуток повинно було здійснюватися за КЕКВ 2610 «Субсидії та поточні трансферти підприємствам (установам, організаціям)».
Встановлене порушення призвело до втрат фінансових ресурсів спеціального фонду міського бюджету на суму 332250784,50 грн.
Ревізією стану використання коштів, виділених на здійснення заходів і завдань державних цільових програм та/або місцевих програм встановлено завищення Управлінням потреби в бюджетних асигнуваннях спеціального фонду бюджету розвитку при плануванні та перерахуванні бюджетних коштів комунальним підприємства на оплату видатків, які не відносяться до капітальних трансфертів, та які повинні здійснюватися за рахунок поточних трансфертів, що призвело до незаконних видатків коштів спеціального фонду міського бюджету на загальну суму 332250784,50 грн.
Порушення в ході ревізії не відшкодовано.
02.12.2024 позивачем була отримана вимога Східного офісу Держаудитслужби про усунення виявлених порушень від 29.11.2024 №040417-15/6909-2024.
У цій вимозі, з-поміж іншого, зазначено таке.
На підставі пункту 1 частини першої статті 8, пункту 7 статті 10, частини другої статті 15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», підпункту 7 пункту 4 Положення про Східний офіс Держаудитслужби, затвердженого наказом Державної аудиторської служби від 02.06.2016 №23, пунктів 46, 49, 50, 52 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 №550, Східний офіс Держаудитслужби вимагає:
2) забезпечити відшкодування шкоди (збитків) заподіяних місцевому бюджету на загальну суму 332250784,50 грн, внаслідок завищення Управлінням потреби в бюджетних асигнуваннях спеціального фонду бюджету розвитку при плануванні та перерахуванні бюджетних коштів комунальним підприємствам на оплату видатків, які не відносяться до капітальних трансфертів, та які повинні здійснюватися за рахунок поточних трансфертів, що призвело до незаконних видатків коштів спеціального фонду міського бюджету із врахуванням вимог ст.22, 1166 Цивільного кодексу України. Також у вимозі зазначено, що позивач не позбавлений можливості забезпечити усунення порушень шляхом повернення коштів комунальними підприємствами, що їх отримали в дохід місцевого бюджету.
Позивач не погоджується вимогою відповідача у наведеній вище частині, тому і звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає про таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 1 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 № 2939-XII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №2939-XII) передбачено, що здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі, орган державного фінансового контролю).
Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 2939-XII, головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі, підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.
Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.
Порядок проведення органом державного фінансового контролю державного фінансового аудиту, інспектування установлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до вимог статті 4 Закону № 2939-XII, інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.
На підконтрольних установах, щодо яких за відповідний період їх фінансово-господарської діяльності відповідно до цього Закону проведено державний фінансовий аудит, інспектування за ініціативою органу державного фінансового контролю не проводиться.
Пунктом 7 статті 10 Закону №2939-XII передбачено, що органу державного фінансового контролю надається право: пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.
Згідно зі ст. 11 Закону № 2939-XII, плановою виїзною ревізією вважається ревізія у підконтрольних установах, яка передбачена у плані роботи органу державного фінансового контролю і проводиться за місцезнаходженням такої юридичної особи чи за місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така планова виїзна ревізія.
Частиною другою статті 15 Закону №2939-XII передбачено, що законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.
Відповідно п. 1, п.п. 1, 3 п. 3, п.п. 2, 3, 9 п. 4, п.п. 16, п. 6, п. 7 Положення про Державну аудиторську службу України, яке затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2016 року № 43 центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, є Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба).
Основними завданнями Держаудитслужби, зокрема, є: реалізація державної політики у сфері державного фінансового контролю; здійснення державного фінансового контролю, спрямованого на оцінку ефективного, законного, цільового, результативного використання та збереження державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, досягнення економії бюджетних коштів.
Держаудитслужба для виконання покладених на неї завдань має право пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства.
Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи.
Процедуру проведення інспектування в міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і у суб`єктів господарювання державного сектору економіки, в тому числі суб`єктів господарювання, у статутному капіталі яких 50 і більше відсотків акцій (часток) належать суб`єктам господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували в період, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у період, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), а на підставі рішення суду в інших суб`єктів господарювання визначає Порядок проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року №550 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, далі Порядок №550).
Згідно з п. п. 2, 3 Порядку №550 інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об`єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.
Пунктами 4-8, 12 Порядку №550 передбачено, що планові та позапланові виїзні ревізії проводяться органами державного фінансового контролю відповідно до Закону та цього Порядку.
Згідно з п. 16 Порядку №550 ревізія проводиться шляхом: документальної перевірки, що передбачає встановлення відповідності законодавству установчих, фінансових, бухгалтерських (первинних і зведених) документів, статистичної, фінансової та бюджетної звітності, господарських договорів, розпорядчих та інших документів об`єкта контролю, пов`язаних із плануванням і провадженням фінансово-господарської діяльності, веденням бухгалтерського обліку, складенням фінансової звітності (далі - документи об`єкта контролю). Надання документів об`єкта контролю посадовим особам органу державного фінансового контролю забезпечується керівником об`єкта контролю чи його заступником у строк, який зазначається посадовими особами органу державного фінансового контролю у вимозі про надання документів та встановлюється з урахуванням запитуваного обсягу таких документів; - фактичної перевірки, що передбачає контроль за наявністю грошових сум, цінних паперів, бланків суворої звітності, оборотних і необоротних активів, інших матеріальних і нематеріальних цінностей шляхом проведення інвентаризації, обстеження та контрольного обміру виконаних робіт, правильністю застосування норм витрат сировини і матеріалів, виходу готової продукції і природних втрат шляхом організації контрольних запусків у виробництво, контрольних аналізів готової продукції та інших аналогічних дій за участю відповідних посадових осіб органу державного фінансового контролю або фахівців інших органів, підприємств, установ та організацій. Посадові особи органу державного фінансового контролю мають право вимагати від керівників об`єкта контролю організацію та проведення фактичної перевірки в присутності посадових осіб органу державного фінансового контролю та за участю матеріально-відповідальних осіб, а у разі перевірки обсягу виконаних робіт - також представників суб`єкта господарювання - виконавців робіт.
Документальна і фактична перевірки проводяться щодо дотримання вимог законів та інших нормативно-правових актів. Фактична перевірка здійснюється станом на дату її проведення незалежно від періоду, що підлягає ревізії. Для підтвердження результатів фактичної перевірки та фактів, що стосуються періоду, який підлягає ревізії, посадові особи органу державного фінансового контролю можуть перевіряти документи об`єкта контролю і за інші періоди фінансово-господарської діяльності об`єкта контролю.
Застосовуючи викладені положення до обставин цієї справи, суд зазначає таке.
Оскарження у судовому порядку індивідуально-правового акта, яким у цьому випадку є вимога Держаудитслужби, є гарантованим правом підконтрольного органу в розрізі завдань та принципів адміністративного судочинства.
Тому у позивача наявне право на оскарження цієї вимоги в судовому порядку.
Право підконтрольної установи на оскарження вимоги, яка містить зобов`язання щодо повернення збитків, слід розуміти в контексті «права на оскарження вимоги, як акта індивідуальної дії, в частині дотримання процедури проведення перевірки контролюючим органом (шляхом проведення ревізії, моніторингу та ін.) у співвідношенні з суттю встановлених порушень».
Водночас, правомірність вимоги у частині законності і правильності обчислення розміру збитків може бути предметом перевірки в судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю про їхнє стягнення. Такий порядок оскарження слід застосовувати, якщо підконтрольною установою не було попередньо оскаржено таку вимогу по суті встановлених порушень під час проведення відповідної перевірки і таким порушенням, судом не було надано оцінку (відсутня будь-яка реакція з боку підконтрольної установи після отримання вимоги), або дотримання процедури проведення перевірки (ревізії, моніторингу, тощо) та факт порушення з боку підконтрольної установи під час здійснення господарської діяльності встановлено у судовому рішенні
Отже, у цій справі перевіряються висновки ревізії в частині дійсного існування порушень, а не в частині математичного обчислення шкоди, завданої такими порушеннями.
Із загальної суми коштів, які надійшли із спеціального фонду бюджету розвитку, Управлінням перераховано комунальним підприємствам на поповнення статутних капіталів 332250784,50 грн для погашення ними заборгованості за спожиту електроенергію, воду, споживання природного газу; оплату судових витрат та компенсації; втрат заробітної плати за рішеннями суду; погашення заборгованості з податку на доходи фізичних осіб та податку на прибуток, які не відносяться до капітальних видатків, не є основним капіталом, необоротними та капітальними активами наступним підприємствам: КП «Павлограджитлосервіс» - 6532966,51 грн; КП «Павлограводоканал» - 185119606,73 грн; КП «Павлоградтеплоенерго» - 135486559,00 грн; КП «Стадіон «Прометей» - 432916,15 грн; КП «Затишне місто» - 4052752,01 грн; КП «Управління ринками» - 365984,10 грн; КП «Павлоград-Світло» - 260000,00 грн.
Відповідач вважає, що в порушення ч.ч. 2, 3 ст.71 Бюджетного кодексу України, п.12 постанови КМУ від 28.02.2002 №228 «Про затвердження Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до використання кошторисів бюджетних установ», п.1.5, 1.6, 2.4.1 Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету, затвердженої наказом Міністерства фінансів України 12.03.2012 №333, посадовими особами Управління розраховано потребу, заплановано видатки спеціального фонду бюджету розвитку по КПКВК 1217670 «Внески до статутного капіталу суб`єктів господарювання» КЕКВ 3210 «Капітальні трансферти підприємствам (установам, організаціям)» та перераховано комунальним підприємствам коштів на загальну суму 332250784,50 грн (КПКВК 1217670, КЕКВ 3210; 2020 рік 28388687,80 грн, 2021 рік 20062748,81 грн, 2022 рік 148520157,70 грн; 2023 рік 119203169,07 грн, І півріччя 2024 року 16067021,12 грн) на поповнення статутного капіталу для оплати ними заборгованості за спожиту електроенергію, воду, споживання природного газу; оплату судових витрат та компенсації; втрат заробітної плати за рішеннями суду; погашення заборгованості з податку на доходи фізичних осіб та податку на прибуток, які відповідно до п.1.6, 2.4.1 Інструкції №333 є поточними видатками та повинні здійснюватися лише тільки по КЕКВ 2610 «Субсидії та поточні трансферти підприємствам (установам, організаціям)», а не по КЕКВ 3210 «Капітальні трансферти підприємствам (установам, організаціям)».
У свою чергу, позивач указує, що зазначена сума внесків у статутні капітали комунальних підприємств відповідно до законодавства повинні здійснюватися за КЕКВ 3210 «Капітальні трансферти підприємствам (установам, організаціям)».
Згідно з частиною 2 статті 71 Бюджетного кодексу України, до витрат бюджету розвитку місцевих бюджетів належать:
1) погашення місцевого боргу, в тому числі за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на фінансове забезпечення будівництва, реконструкції, ремонту і утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення, вулиць і доріг комунальної власності у населених пунктах;
2) капітальні видатки, включаючи капітальні трансферти іншим бюджетам (крім капітальних видатків, що здійснюються за рахунок визначених пунктами 2-13 частини першої статті 69-1 цього Кодексу надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів);
3) внески органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування до статутного капіталу суб`єкта господарювання;
4) проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки, що підлягає продажу відповідно до статті 128 Земельного кодексу України, за рахунок авансу, внесеного покупцем земельної ділянки;
5) підготовка земельних ділянок несільськогосподарського призначення або прав на них державної (до розмежування земель державної та комунальної власності) чи комунальної власності для продажу на земельних торгах та проведення таких торгів;
6) платежі, пов`язані з виконанням гарантійних зобов`язань Автономної Республіки Крим, обласної ради, міської, селищної чи сільської територіальної громади;
6-1) видатки на підготовку проектів державно-приватного партнерства, виконання довгострокових зобов`язань у рамках державно-приватного партнерства щодо об`єктів комунальної власності;
7) розроблення містобудівної документації на місцевому та регіональному рівнях.
Відповідно до частин 3, 4 статті 71 Бюджетного кодексу України, капітальні видатки бюджету розвитку спрямовуються на: соціально-економічний розвиток регіонів; виконання інвестиційних проектів; будівництво, капітальний ремонт та реконструкцію об`єктів соціально-культурної сфери і житлово-комунального господарства; будівництво газопроводів і газифікацію населених пунктів; будівництво і придбання житла окремим категоріям громадян відповідно до законодавства; збереження та розвиток історико-культурних місць України та заповідників; будівництво та розвиток мережі метрополітенів; придбання вагонів для комунального електротранспорту; розвиток дорожнього господарства; придбання шкільних автобусів та автомобілів швидкої медичної допомоги; оновлення матеріально-технічної бази комунальних закладів охорони здоров`я, комп`ютеризацію та інформатизацію закладів загальної середньої освіти і комунальних закладів охорони здоров`я; природоохоронні заходи; інші заходи, пов`язані з розширеним відтворенням.
Бюджет розвитку місцевих бюджетів є складовою частиною спеціального фонду місцевих бюджетів.
12.03.2012 Міністерством фінансів України виданий наказ №333, яким затверджена Інструкція щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету (далі Інструкція).
Згідно з пунктом 1.1 Інструкції, економічна класифікація видатків бюджету призначена для чіткого розмежування видатків бюджетних установ та одержувачів бюджетних коштів за економічними характеристиками операцій, які здійснюються відповідно до функцій держави та місцевого самоврядування. Економічна класифікація видатків бюджету забезпечує єдиний підхід до всіх учасників бюджетного процесу з точки зору виконання бюджету.
Відповідно до п.1.5 Інструкції, видатки одержувачів бюджетних коштів здійснюються за розподілом їх на поточні видатки: (КЕКВ 2281 «Дослідження і розробки, окремі заходи розвитку по реалізації державних (регіональних) програм»; 2282 «Окремі заходи по реалізації державних (регіональних) програм, не віднесені до заходів розвитку»; 2610 «Субсидії та поточні трансферти підприємствам (установам, організаціям)»; капітальні видатки (КЕКВ 3210 «Капітальні трансферти підприємствам (установам, організаціям)».
Відповідно до п.1.6 розділу І Інструкції:
капітальні видатки - це видатки, які спрямовуються на придбання основного капіталу (обладнання і предметів довгострокового користування), необоротних активів (у тому числі землі, нематеріальних активів, тощо), на капітальні інвестиції, капітальний ремонт; на створення державних запасів і резервів; на придбання капітальних активів; невідплатні платежі, компенсацію втрат, пов`язаних з пошкодженням основного капіталу;
поточні видатки - це видатки, які спрямовуються на виконання бюджетних програм та забезпечують поточне функціонування бюджетних установ, проведення досліджень, розробок, заходів та надання поточних трансфертів населенню і підприємствам (установам, організаціям).
Пунктом 2.4.1 Інструкції визначено, що за кодом 2610 «Субсидії та поточні трансферти підприємствам (установам, організаціям)» здійснюються наступні видатки: субсидії підприємствам (установам та організаціям), поточні видатки одержувачів бюджетних коштів; дотації сільськогосподарським товаровиробникам; субсидії на покриття збитків підприємств, фінансову підтримку підприємств на безповоротній основі, а також інші субсидії; відшкодування відсотків за користування кредитами; державна підтримка громадських організацій; поточні трансферти підприємствам (установам, організаціям); гранти, що надаються на безоплатній та безповоротній основі для реалізації проектів.
Суд установив, що Рішенням Павлоградської міської ради від 24.02.2921 №172 був затверджений Порядок використання коштів на надання фінансової підтримки комунальним підприємствам м. Павлоград для поповнення статутних фондів (капіталів) за програмою «Надання фінансової підтримки комунальним підприємствам, що належать до комунальної власності територіальної громади м. Павлоград на 2021-2023 роки».
У це рішення Павлоградською міською радою були внесені зміни рішенням від 27.03.2023 №264. У свою чергу, в рішення від 27.03.2023 №264 Павлоградською міською радою були внесені зміни рішенням від 24.01.2024 №83/0/3-24.
Згідно з п.1 указаного Порядку використання коштів, він визначає механізм використання коштів, передбачених у бюджеті Павлоградської міської територіальної громади за програмою Надання фінансової підтримки комунальним підприємствам, що належать до комунальної власності територіальної громади м. Павлоград на 2021-2023 роки для поповнення статутних фондів (капіталів) комунальних підприємств Павлоградської міської ради з метою відновлення платоспроможності, оздоровлення фінансового стану підприємства, забезпечення їх ефективної господарської діяльності та підвищення конкурентоспроможності продукції (робіт, послуг).
Надання фінансової підтримки на поповнення статутних фондів (капіталів) комунальним підприємствам міста здійснюється засновником за рахунок коштів спеціального фонду (бюджету розвитку) в обсягах, передбачених рішенням про бюджет Павлоградської міської територіальної громади на відповідний рік за КПКВ МБ 7670 «Внески до статутного капіталу суб`єктів господарювання», КЕКВ 3210 «Капітальні трансферти підприємствам (установам, організаціям)» (п.5 Порядку використання коштів).
У пункті 2 Порядку використання коштів зазначено, що головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Управління комунального господарства та будівництва міської ради.
Відповідно до Положення про Управління комунального господарства та будівництва Павлоградської міської ради, затвердженого рішенням сесії Павлоградської міської ради VІІІ скликання від 30.04.2024 №1512-50/VІІІ, Управління комунального господарства та будівництва Павлоградської міської ради є виконавчим органом Павлоградської міської ради відповідно до законодавства України, який утворюється за рішенням Павлоградської міської ради. У своїй роботі управління підконтрольне і підзвітне міській раді та підпорядковане її виконавчому комітету, міському голові та заступнику міського голови за напрямком.
Управління здійснює загальне керівництво об`єктами та підприємствами житлово-комунального господарства міста відповідно до законодавства України, несе відповідальність за їх розвиток, забезпечує їх належне утримання та ефективну експлуатацію, контролює рішення та якість послуг, які надають населенню в межах, визначених чинним законодавством (п.1.4. Розділу 1 Положення).
Відповідно до пунктів 3.1., 3.2. Розділу 3 Положення, основними завданнями управління є: реалізація державної політики комплексного розвитку житлово-комунального господарства у сфері водопостачання, теплопостачання, водовідведення, експлуатації та ремонту житла, утримання об`єктів дорожнього господарства, об`єктів благоустрою, надання ритуальних та інших послуг; участь у розробленні та впровадженні проектів програм економічного і соціального розвитку міста, цільових програм, спрямованих на підвищення рівня забезпеченості житлово-комунальними послугами та поліпшення їх якості, у тому числі з питань розвитку будівництва та реконструкції об`єктів житлово-комунального господарства, охорони навколишнього середовища, енергозбереження.
Згідно з пунктами 4.1., 4.2. Розділу 4 Положення, управління: розробляє план своєї діяльності відповідно до завдань та функцій управління, керуючись нормативно-правовими актами, взаємодіє з іншими підрозділами виконкому щодо питань з економічної та фінансової діяльності підприємств; координує роботу житлово-комунальних підприємств міста щодо належного утримання об`єктів житлового фонду, водопровідно-каналізаційного, теплового господарства міста, забезпечення населення міста якісними житлово-комунальними послугами, бере участь в реалізації програми реформування житлово-комунального господарства міста, координує їх взаємодію з інженерними та іншими службами міста.
При цьому, згідно з п.7 ч.5 ст.22 Бюджетного кодексу України, головний розпорядник бюджетних коштів здійснює управління бюджетними коштами у межах встановлених йому бюджетних повноважень, забезпечуючи ефективне, результативне і цільове використання бюджетних коштів, організацію та координацію роботи розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачів бюджетних коштів у бюджетному процесі.
Розпорядники під час складання проектів кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету, планів спеціального фонду, зведення показників спеціального фонду кошторису, планів використання бюджетних коштів та помісячних планів використання бюджетних коштів забезпечують дотримання принципів, на яких ґрунтується бюджетна система, а також дотримання вимог законодавства під час проведення розрахунків до кошторису, розподілу видатків бюджету та надання кредитів з бюджету відповідно до економічної класифікації видатків бюджету та класифікації кредитування бюджету, визначення показників надходжень бюджету в частині доходів, фінансування або повернення кредитів, додержання тарифних ставок (посадових окладів), норм, цін, лімітів, а також інших показників відповідно до законодавства (п.12 Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою КМУ від 28.02.2002 №228).
Отже, позивач, як головний розпорядник бюджетних коштів за програмою щодо надання фінансової підтримки комунальним підприємствам, що належать до комунальної власності територіальної громади м. Павлоград, під час розроблення і впровадження проектів програм, спрямованих на підвищення рівня забезпеченості житлово-комунальними послугами та поліпшення їх якості, повинен дотримуватись вимог законодавства щодо розподілу видатків бюджету та надання кредитів з бюджету відповідно до економічної класифікації видатків бюджету та класифікації кредитування бюджету.
Крім цього, відповідно п.11 Порядку використання коштів, складання та подання фінансової і бюджетної звітності про використання бюджетних коштів, на поповнення статутних фондів (капіталів), а також контроль за їх цільовим та ефективним витрачанням, виконанням результативних показників бюджетної програми здійснюється розпорядником в установленому законодавством порядку.
Проте, позивачем у цій справі не було дотримано наведених вище вимог законодавства. Спірна сума коштів, яка надійшла зі спеціального фонду бюджету розвитку, як поповнення статутних капіталів комунальних підприємств, була перерахована на поточні видатки цих підприємств.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на встановлені обставини справи, наведені положення чинного законодавства, суд зазначає, що позовна заява у цій справі є такою, що задоволенню не підлягає.
Підстави для розподілу судових витрат, відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні, оскільки у задоволенні позову відмовлено.
Керуючись ст. ст. 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Відмовити у задоволенні позовної заяви Управління комунального господарства та будівництва Павлоградської міської ради до Східного офісу Держаудитслужби про зобов`язання вчинити певні дії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Позивач: Управління комунального господарства та будівництва Павлоградської міської ради.

Відповідач: Східний офіс Держаудитслужби.

Повний текст рішення складено 26.03.2026.

Суддя Н.В. Кучугурна