Справа № 535/294/26
Суддя: Мальцев С. О.
Дата ухвалення: 2026-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 535/294/26
Провадження № 2-а/535/7/26
УХВАЛА

25 березня 2026 року с-ще Котельва

Суддя Котелевського районного суду Полтавської області Мальцев С.О., дослідивши адміністративний позов ОСОБА_1 до Полтавської митниці Державної митної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил та закриття провадження у справі,

установив:

20.03.2026 позивач ОСОБА_1 через систему Електронний суд через свого представника адвоката Сідько С.І. звернувся до суду із адміністративним позовом, яким просить Постанову Полтавської митниці Державної митної служби України від 15.02.2022 у справі про порушення митних правил №0066/80600/21, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 597 896 грн 31 коп скасувати та закрити провадження у справі про порушення митних правил.

Також, позивач просить поновити строк на звернення до суду із даним позовом.

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними за змістом вказаної норми визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

В контексті наведеної норми поважними причинами пропуску строку на оскарження рішення суб`єкта владних повноважень можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами справи певних процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституція України, як Закон прямої дії, має найвищу юридичну силу, а офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у цілій низці своїх рішень висловив правову позицію щодо доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод; відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке, згідно зі статтею 64 Конституції України, не може бути обмежене (пункти 1, 2 резолютивної частини Рішення від 25.12.1997 № 9-зп, абзац 7 пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11 - рп/2012).

Крім цього, у низці рішень Європейського суду з прав людини, юрисдикцією якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

У справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішеннях по справі «Мірагаль Есколанро та інші проти Іспанії» від 13.01.2000 та по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28.10.1998, Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Приходячи до висновку про задоволення клопотання ОСОБА_1 у зв`язку із пропуском ним строку на звернення до суду із даним позовом, вважаю, що застосування процесуального обмеження за своєю суттю буде свідченням необґрунтованого позбавлення заінтересованої особи права на оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, тобто права на справедливий суд.

Наведене також узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 27.03.2018 у справі № 804/243/16, відповідно до якого, при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Подана до суду позовна заява відповідає вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України, подана з дотриманням правил підсудності, підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі не встановлено.

Відповідно до п. 6 ч. 6 ст. 12 КАС України, справа за даною адміністративною позовною заявою належить до справ незначної складності, розгляд і вирішення адміністративної справи належить здійснювати відповідно до вимог ст.ст. 286, 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження.

При відкритті провадження у справі відповідно до вимог ст. 171 КАС України, суддя вирішує в тому числі питання щодо строку для подання відповідачем відзиву на позов.

Згідно ч. 5 ст. 162 КАС України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

Водночас, особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності встановлені ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 4, 121, 160, 161, 171, 257, 260, 261, 286 КАС України, суддя -

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на подання позовної заяви до Полтавської митниці Державної митної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил та закриття провадження у справі.

Прийняти до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Полтавської митниці Державної митної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил та закриття провадження у справі.

Розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом учасників справи.

Призначити справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 31 березня 2026 року о 14 год 30 хв у залі судових засідань у приміщенні Котелевського районного суду Полтавської області за адресою: смт Котельва Полтавської області, вул. Полтавський шлях, 235.

Встановити відповідачу строк до 31.03.2026 для подання відзиву на позовну заяву разом з доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 162 КАС України.

Роз`яснити відповідачу, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 162 КАС України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 6 ст. 162 КАС України).

Роз`яснити відповідачу, що відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду здійснювати відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 268 КАС України.

Справа розглядається одноособово суддею.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С.О. Мальцев