Справа № 160/19655/25
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2026-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 березня 2026 року м. Дніпросправа № 160/19655/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.09.2025 в адміністративній справі №160/19655/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

07.07.2025 ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області () № 01 від 04.06.2025 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за віком на пільгових умовах за Списком № 2;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до пільгового стажу її роботи за Списком № 2 періоди з 08.09.1997 по 31.08.1998. з 19.05.2005 по 09.03.2016 у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () призначити та виплачувати пенсію ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), відповідно до п. б) ст. 13 Закону № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» в редакції рішення Конституційного Суду України № 1 -р/2020 від 23.01.2020, за її заявою від 28.05.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, так як остання має необхідну кількість пільгового стажу роботи за Списком № 2 та досягла необхідного пенсійного віку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 28.05.2025 року вона звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. До заяви було додано надавалися копії трудової книжки, архівні довідки, постанови, листи підприємства про атестацію робочих місць.. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області № 01 від 04.06.2025 року Позивачці було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відмовлено позивачу у призначенні пенсії, мотивуючи це недостатністю пільгового стажу. Позивач вважає таке рішення протиправним, оскільки, на її думку, вона має право на пільгову пенсію.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.09.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області № 01 від 04.06.2025 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 28.05.2025 року та зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу її роботи за Списком № 2 періоди з 08.09.1997 по 31.08.1998, з 19.05.2005 по 09.03.2016 у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат», з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовної заяви було відмовлено. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що до пільгового стажу правомірно не зараховано періоди роботи ОСОБА_1 у ПАТ Дніпровський металургійний комбінат з 08.09.1997 по 31.08.1998 та з 19.05.2005 по 09.03.2016, у зв`язку з відсутністю уточнюючої довідки підприємства або його правонаступника за формою, встановленою додатком № 5 до Порядку № 637.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі приписів ст. 311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції, 28.05.2025 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Разом із заявою про призначення пенсії позивачем надавалися копії трудової книжки, архівні довідки, постанови, листи підприємства про атестацію робочих місць.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області № 01 від 04.06.2025 року позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

В рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області № 01 від 04.06.2025року, зокрема, зазначено:

- дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вік заявниці 51 рік. Працює.

- страховий стаж особи становить 33 роки 7 місяців 16 днів.

- за результатами розгляду наданих документів, до страхового стажу зараховані всі періоди трудової діяльності згідно наданих документів.

- пільговий стаж за Списком № 2 - відсутній.

- пільговий стаж документами не підтверджено, оскільки відсутні довідки, які підтверджують безпосередню роботу заявниці в шкідливих умовах.

- право на пенсійну виплату відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 у заявниці відсутнє.

Позивач не погоджується із вказаним рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області № 01 від 04.06.2025року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 та вважає його таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, що і стало підставою для звернення з позовною заявою до суду.

Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем неправомірно відмовлено позивачу у зарахуванні спірного періоду до пільгового стажу, а тому його порушені права підлягають відновленню шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ПФУ в Кіровоградській області від 04.06.2025 № 01 .

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

03 жовтня 2017 року Верховною Радою України ухвалено Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII (далі - Закон № 2148-VIII), що доповнив Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV) розділом XIV-І, який містить пункт 2 частини другої статті 114 такого змісту:

«На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, народжених до 31 березня 1969 року - після досягнення 54 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах».

За приписами статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Натомість згідно із статтею 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ (далі - Закон № 213-VІІІ), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні КСУ).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, суд доходить висновку, що вони явно суперечать один одному.

Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2021 року за результатами апеляційного розгляду зразкової справи № 360/3611/20, правові висновки якого суд має враховувати при прийнятті рішення (частина 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України).

З матеріалів справи видно, що на момент звернення позивача до Пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах остання досягла 51 року, що в силу вищенаведених правових приписів є достатнім для призначення пільгової пенсії за Списком № 2.

Що стосується правомірності зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 періоди її роботи з з 08.09.1997 по 31.08.1998, з 19.05.2005 по 09.03.2016 у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат», то колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

Як видно з матеріалів справи, підставою для незарахування до пільгового стажу позивача за Списком № 2 періодів роботи з 08.09.1997 по 31.08.1998, з 19.05.2005 по 09.03.2016 у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» були висновки пенсійног органу про відсутність уточнюючої довідки підприємства або його правонаступника за формою, встановленою додатком № 5 до Порядку № 637.

Так, відповідно до трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 15 грудня 1994 року ОСОБА_1 , остання містить наступні записи:

- 08.09.1997 - прийнята до ВАТ «Дніпровський металургійний комбінат» ім. Ф.Е. Дзержинського в копровий цех учнем газорізальника 1 розряду;

- 08.12.1997 - переведена там же газорізальником 3 розряду;

- 01.09.1998 - переведена у відділ технічного контролю сортопрокатна дільниця, контролером у виробництві чорних металів на відвантаженні та прийомці готової продукції, холодна дільниця 4 розряду;

- 02.11.1998 -переведена там же сортопрокатна дільниця, контролером у виробництві чорних металів на прийомці металів на експорт, холодна дільниця 4 розряду;

- 27.07.2000 - присвоєно 5 розряд там же в тій же професії;

- 03.09.2001 - переведена там же сортопрокатна дільниця, контролером у виробництві чорних металів, холодна дільниця 5 розряду;

- 19.05.2005 -переведена там же сортопрокатна дільниця, гаряча дільниця, контролером у виробництві чорних металів, 4 розряду;

- 25.11.2005 - у зв`язку із покращенням структури управління комбінату переведена в управління технічного контролю сортопрокатна дільниця, гаряча дільниця, контролером у виробництві чорних металів, 4 розряду;

- 01.10.2006 - переведена там же сортопрокатна дільниця, гаряча дільниця, прийомка металу в потоці, контролером у виробництві чорних металів, 4 розряду.

Робоче місце атестовано по Списку № 2 згідно постанови № 992 від 29.12.06;

- 03.06.2009 - у зв`язку із покращенням структури управління комбінатом переведена там же сортопрокатна дільниця, гаряча дільниця, контролером у виробництві чорних металів, 4 розряду;

ВАТ Дніпровський металургійний комбінат імені Ф.Е.Дзержинського з 23.05.2011 перейменовано у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат імені Ф.Е.Дзержинського»;

- 03.07.2012 - у зв`язку із покращенням структури управління комбінатом переведена в управління якості продукції, відділ технічного контролю, сортопрокатна дільниця, гаряча дільниця, контролером у виробництві чорних металів, 4 розряду;

Робоче місце атестовано за Списком № 2 згідно постанови № 671 від 26.12.12.

- 17.02.2014 - у зв`язку із покращенням структури управління комбінатом переведена там же, відділ технічного контролю, сортопрокатна дільниця, гаряча дільниця, контролером у виробництві чорних металів, 4 розряду;

- 10.03.2016 - переведена там же відділ технічного контролю, сортопрокатна дільниця, контролером у виробництві чорних металів, 4 розряду;

- 14.07.2016 - переведена там же відділ технічного контролю, дільниця прокатного цеху, контролером у виробництві чорних металів, 5 розряду;

ПАТ Дніпровський металургійний комбінат імені Ф.Е.Дзержинського з 25.01.2017 перейменовано у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат»;

- 02.08.2021 - звільнена у зв`язку з переведенням за п. 5 ст. 36 КЗпП України до ПРАТ «ДКХЗ».

Також, вищевказані дані у трудовій книжці позивача підтвержуютьться архівними довідками архівного управління Кам`янської міської ради Дніпропетровської області від 20.05.2025 № 3-21/2-09/725, від 20.05.2025 № 3-21/2-09/726, від 20.05.2025 № 3-21/2- 09/726/1 (історична довідка).

Поряд з вказаним, Індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) містять інформацію про спеціальний стаж ОСОБА_1 за періоди роботи з 2001 року по 2009 рік, з 2010 року по 2014 рік за кодом підстави для обліку спецстажу « 3П3013Б1».

Відповідно до постанов правління Пенсійного фонду України від 10.06.2004 р. № 7-6 «Про затвердження Порядку формування і подачі органам ПФУ відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування», від 05.11.2009 р. № 26-1 «Про порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування органам ПФУ», від 08.10.2010 р. №22-2 «Про Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та від 03.12.2013 р. № 25-2 «Про визнання такою, що втратила чинність, постанови правління ПФУ від 08.10.2010 р. № 22-2», якими затверджувалися «Довідники кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства», визначено: код підстав для обліку спецстажу за № 3П3013Б1- це код для застрахованих осіб, які є працівниками, які зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Отже, при поданні звітів страхувальником вказувалося, що страхові внески за позивача вносилися за професією і кодом №3П3013Б1, як працівнику по Списку №2, що цілком узгоджується з відомостями в трудовій книжці позивача.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 23.09.2021 по справі № 227/4273/16, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.

Враховуючи те, що записи трудової книжки позивача містять інформацію про роботу позивача у спірний період, інформацію про проведення атестації робочого місця у ці періоди, та у спірний період посада позивача обліковувалася за кодом підстави обліку спецстажу 3П3013Б1, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність дій пенсійного органу щодо не зарахування спірного періоду через відсутність уточнюючої довідки.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.09.2025 в адміністративній справі №160/19655/25 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай

суддя Н.І. Малиш