Справа № 160/18954/25
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2026-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 березня 2026 рокуСправа №160/18954/25

Суд, у складі судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Савченка А.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 , яка подана в порядку ст.383 КАС України,

установив:

17.03.2026 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 , яка подана в порядку ст.383 КАС України.

За змістом частини першої ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що у такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Згідно з частинами четвертою та п`ятою ст. 383 КАС України, заяву може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду. У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику.

Отже, вказана процесуальна норма спрямована на захист прав особи-позивача щодо належного виконання рішення суду, яке набрало законної сили. Тобто, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання судового рішення порушуються його права, свободи чи інтереси, то він має право звернутись до суду в порядку ст. 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2025р. позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), третя особа: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_4 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

- визнано протиправною відмову Військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 у нарахуванні і виплаті грошового забезпечення та всіх його складових, включаючи додаткову винагороду, зниклого безвісти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлену листом ВЧ НОМЕР_2 від 30.04.2025 №12357.

- зобов`язано військову частину НОМЕР_2 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , подану 18 жовтня 2024 року командиру Військової частини НОМЕР_2 щодо виплатити грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення та всіх належних коштів її сина з урахуванням висновків суду.

Відповідно до положень пунктів 7, 8 частини другої ст. 383 КАС України заява про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача щодо невиконання рішення суду має містити інформацію про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформацію про хід виконавчого провадження.

Отже, виходячи з наведених вище норм, звернення до суду із заявою відповідно до статті 383 КАС України можливе за умови перебування виконавчого документа на примусовому виконані в органах виконавчої служби.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі №805/1458/17-а та від 27.06.2019 у справі №807/220/18.

Отже, звернення рішення суду до примусового виконання є обов`язковою передумовою для подання заяви у порядку ст. 383 КАС України, оскільки повноваження щодо вчинення дій щодо примусового виконання рішення суду, в тому числі і щодо перевірки його виконання, належать передусім до виконавців, а звернення до суду в порядку статті 383 КАС України є виключною мірою, якщо позивачем було вичерпано усі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду.

Аналіз ч. 1 ст.383 КАС України дозволяє дійти висновку, що позивач може звернутися із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем саме на стадії виконання такого рішення суду.

Однак у поданій заяві, всупереч п. п. 7, 8 ч. 2 ст. 383 КАС України, представником позивача не надано інформації про день пред`явлення виконавчих листів до виконання та не зазначено інформацію про хід виконавчого провадження.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 09.12.2021 у справі №9901/235/20 визначено, що перед тим як подати заяву у порядку статті 383 КАС України, стягувач має використати всі можливі засоби для виконання судового рішення. Зокрема, наявність рішення суду, яке набрало законної сили, зобов`язує суб`єкта владних повноважень здійснити його виконання. У випадку, коли боржник добровільно не виконує рішення суду, стягувач має вчинити дії для виконання рішення суду в примусовому порядку відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», і тільки після того, як стягувач використав усі можливості для примусового виконання рішення суду, а воно залишається не виконаним, тоді в такої особи виникає право звернутися до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України.

Водночас представник позивача не надав доказів пред`явлення виконавчих листів до виконання, що свідчить про те, що стадія примусового виконання рішення не вичерпана, що не заперечується представником позивача у поданій заяві в порядку ст. 383 КАС України.

При цьому позивач зазначає таке: Разом з тим, у даній справі через тиждень після набрання рішенням суду законної сили боржником було добровільно виконано рішення суду, проте не у повному обсязі, оскільки боржник вдався до переоцінки висновків суду. Звертаю увагу суду, що резолютивна частина рішення суду звучить наступним чином «зобов`язати військову частину НОМЕР_2 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , подану 18 жовтня 2024 року командиру Військової частини НОМЕР_2 щодо виплатити грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення та всіх належних коштів її сина з урахуванням висновків суду». Тобто, у резолютивній частині відсутня вказівка на періоди нарахування та виплати грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця (16.09.2024 по 01.02.2025 та з 01.02.2025 і надалі). Боржником виконано рішення суду починаючи з 01.02.2025, а період з 16.09.2024 по 01.02.2025 знову відхилено. Тобто, рішення суду зведено до зобов`язання повторно розглянути заяву позивачки, що відповідач і зробив, але без врахування висновків суду по періодам. Зважаючи на те, що у резолютивній частині судового рішення не визначено чіткого зобов`язання по періодам, а боржник виконав рішення суду самостійно частково на власний розсуд, то й відповідно стягувач фактично позбавлений можливості звернутись за примусовим виконанням судового рішення, оскільки «зобов`язання повторно розглянути заяву» вже виконано. Крім того, хочу акцентувати увагу на змісті п. 6 ч. 2 ст. 383 КАС України, а саме вживанні у його формулюванні іменника «наявність». З цього викладу можна дійти висновку, що відповідні відомості про виконавче провадження зазначаються саме у разі їх наявності та не можуть бути перепоною для вжиття судом заходів судового контролю. При цьому також застосування приписів ст. 382 КАС України до даного випадку є неможливим, оскільки вони стосуються випадків не виконання боржником рішення суду. А в даному випадку має місце виконання боржником рішення суду, проте всупереч висновкам суду, на власний розсуд, тобто фактично часткове виконання. При цьому, не виконана частина рішення суду полягає не у бездіяльності відповідача, а навпаки в ухваленому рішення не виплачувати кошти за певний період часу (16.09.2024 по 01.02.2025). Отже, позивачка позбавлена можливості як звернутись до органів ДВС так і скористатись іншими процесуальними способами забезпечення виконання судового рішення, інакшими від ст. 383 КАС України.

Аргумент представника позивача про те, що відповідач «фактично вже виконав» рішення суду в частині повторного розгляду заяви, а тому звернення до органів державної виконавчої служби є неможливим, не спростовує обов`язку стягувача вжити передбачених законом заходів.

Положення статті 383 КАС України чітко визначають умови, за яких особа має право звернутися до суду із відповідною заявою.

Однією з обов`язкових умов є перебування виконавчого документа на примусовому виконанні, а заява має містити інформацію про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та відомості про хід виконавчого провадження.

Доводи представника позивача про неможливість звернення до органів державної виконавчої служби суд до уваги не бере, оскільки вони не підтверджені жодними доказами та суперечать вимогам закону.

Виходячи з вищенаведеного, суд прийшов до переконання, що позивачем не дотримано вимог частини другої ст. 383 КАС України при зверненні до суду з заявою, відтак така заява ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Керуючись ст. ст. 241, 243, 248, 293-295, 383 КАС України, суд

ухвалив:

Заяву представника ОСОБА_1 , яка подана в порядку ст.383 КАС України - повернути заявнику.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя А.В. Савченко