Справа № 420/37814/25
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2026-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 березня 2026 р.м. ОдесаСправа № 420/37814/25

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Бойка А.В., суддів Тарновецького І.І., Шевчук О.А., розглянувши клопотання військової академії (м.Одеса) про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової академії (м.Одеса) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.12.2025р. частково задоволено позов ОСОБА_1 до військової академії (м. Одеси) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, військова академія (м.Одеса) подала апеляційну скаргу.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2026 року було відмовлено у задоволенні клопотання Військової академії (м. Одеса) про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Одеського окружного адміністративного суду; апеляційну скаргу Військової академії (м. Одеса) було залишено без руху та надано апелянту десятиденний строк з моменту отримання копії даної ухвали суду для усунення недоліків поданої апеляційної скарги, шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду документу, що підтверджує сплату судового збору у встановленому Законом України «Про судовий збір» розмірі.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2026 року апеляційну скаргу Військової академії (м.Одеса) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2025 р. у справі № 420/37814/25 було повернуто апелянту.

06.03.2026 року Військова академія (м.Одеса) повторно подала апеляційну скаргу.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2026 року було відмовлено у задоволенні клопотання військової академії (м.Одеса) про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2025 року у справі №420/37814/25. Апеляційну скаргу військової академії (м.Одеса) було залишено без руху та надано апелянту десятиденний строк з моменту отримання копії даної ухвали суду для усунення недоліків поданої апеляційної скарги шляхом надання до суду апеляційної інстанції заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції із зазначенням в ній документально підтверджених поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

На виконання вимог зазначеної ухвали суду Військова академія (м.Одеса) подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

У поданому клопотанні апелянт посилався на те, що оскільки позовна заява не містила жодних документів щодо отриманого грошового забезпечення позивачем, Військова академія здійснила заходи щодо встановлення підвищення доходу позивача шляхом звернення до військової частини НОМЕР_1 з запитом від 01.12.2025 року. Однак відповідь була отримана лише 26.12.2025 року, тобто вже після прийняття рішення по справі.

Апелянт зазначив, що первинно апеляційну скаргу ним було подано у строк визначений законом, а саме - 12.01.2026 року. Також зазначив, що лише після надання позивачем довідок за формою ОК-5 та ОК-7 Військова академія (м.Одеса) встановила підвищення доходу позивача у лютому-березні 2018 року та дійшла до висновку про збільшення грошового забезпечення у березні 2018 року на суму 4922,23 грн, що більше ніж плановий розмір індексації 4463,15 грн, отже право на нарахування індексації-різниці не виникло.

Як зазначив апелянт, до 19 лютого 2026 року Військовій академії вищезазначена обставина була невідома, а тому здійснення належного судового захисту було неможливе.

Посилаючись на своєчасне первинне звернення з апеляційною скаргою, а також на те, що повторне звернення з апеляційною скаргою відбулось в межах розумного строку без зайвих зволікань (встановлення обставин 19.02.2026, звернення до суду першої інстанції з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами та відмова суду першої інстанції від 27.02.2026 року, отримання ухвали 02.03.2026 та повторне звернення з апеляційною скаргою 06.03.2026 року), а повернення попередньої апеляційної скарги відбулося з причин що не залежать від особи, апелянт вважав, що ним продемонстроване добросовісне ставлення до реалізації прав та вжито всіх належних заходів.

Враховуючи введення в Україні воєнного стану, наявність дефіциту коштів у державі, вичерпання видатків на 2025 рік та відсутність видатків на 2026 рік, дискреційні повноваження військової частина НОМЕР_1 в частині встановлення підвищення доходу позивача у період лютий-березень 2018 року, фізичне знищення доказів на підтвердження обставин справи, відсутність у відповідача фінансових документів щодо отриманого грошового забезпечення відповідачем у період березень-лютий 2018 року, формальний розгляд справи судом першої інстанції без належних та допустимих доказів в супереч практиці Верховного Суду у спорах щодо стягнення фіксованої індексації грошового забезпечення та звернення упродовж розумного строку після отримання Довідок за формою ОК-5 та ОК-7, копії ухвали суду про повернення первісної скарги, ухвали про відмову у перегляді за нововиявленими обставинами без невиправданих затримок і зайвих зволікань, апелянт вважає, що в даному випадку наявні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Розглянувши подане клопотання, колегія суддів зазначає наступне:

Згідно положень ч. 1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

В свою чергу, частиною 2 статті 295 КАС України передбачено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу (ч. 3 ст. 295 КАС України).

Згідно ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, по заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Частинами першою та другою статті 44 КАС України передбачено, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо сплати судового збору.

Наведеною процесуальною нормою чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку апеляційного оскарження, а також належного оформлення апеляційної скарги. Для цього особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалене 12.12.2025 р. в порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження.

Вказане судове рішення було отримано апелянтом 12.12.2025 року о 16:05 год. у підсистемі «Електронний суд», що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, наявною в матеріалах електронної справи.

З апеляційною скаргою військова академія м. Одеса вперше звернулась до суду апеляційної інстанції у визначений КАС України тридцятиденний строк, однак ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2026 року первинно подана апеляційна скарга була повернута апелянту.

Згідно довідки про доставку електронного листа, примірник ухвали апеляційного суду доставлено до електронного кабінету апелянта 14.02.2026 року о 03:00 год. Судом отримано повідомлення про доставку примірника ухвали про повернення апеляційної скарги до електронного кабінету військової академії м. Одеса 14.02.2026 року о 05:34 год.

Повторно з апеляційною скаргою відповідач звернувся лише 06.03.2026 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Слід зазначити, що інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

У випадку пропуску строку на апеляційне оскарження прийняття апеляційної скарги можливе лише у випадку наявності поважних причин (підтверджених належними доказами), тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду повинна містити пояснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. У заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було об`єктивної можливості. Відповідно, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, звернувшись на виконання вимог суду апеляційної інстанції із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.12.2025 року, відповідач в якості підстав такого пропуску вказав те, що первинна апеляційна скарга була подана ним в межах визначеного процесуальним законом строку, однак була повернута у зв`язку із несплатою судового збору. Також апелянт посилався на відсутність в його розпорядженні доказів, які підтверджують, на його думку, відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача, а також на звернення його до Одеського окружного адміністративного суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та отримання ухвали про відмову у задоволенні такої заяви від 27.02.2025 року.

Оцінюючи обґрунтованість таких доводів відповідача, колегія суддів зазначає, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не можуть бути безумовною підставою для реалізації суб`єктом владних повноважень права на апеляційне оскарження та, відповідно, підставою для поновлення зазначеного строку.

Більш того, у ситуації з пропуском строків державними органами - поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору чи тимчасова відсутність таких коштів. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись принципу належного урядування та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Відтак, відсутність відповідного бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору не можуть впливати на дотримання строку апеляційного оскарження судових рішень і, як наслідок, не є поважною підставою пропуску цього строку.

Обставини звернення апелянта з первинною апеляційною скаргою (яку було залишено без руху та повернуто з підстав несплати судового збору) у строк, встановлений КАС України, також не можуть бути визнані неповажними причинами пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки сама та обставина, що повернення апеляційної скарги не позбавляє повторного звернення до апеляційного суду, не означає наявність в особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення вперше поданої апеляційної скарги, а у суду - обов`язку поновлювати такий строк у разі його пропуску, тим більш, за відсутності поважних причин.

Вищезазначене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 28 квітня 2021 року у справі №640/3393/19.

Колегія суддів також зазначає, що дотримання строків подання апеляційної скарги не може ставитись у залежність від наявності чи відсутності відповідних доказів в обгрунтування власної позиції сторони по справі.

Більш того за положеннями ст. 79 КАС України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. У разі якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Згідно ст. 80 КАС України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Таким чином Кодексом адміністративного судочинства України передбачені процесуальні заходи, якими може скористатись учасник справі з метою своєчасного подання відповідних доказів до суду, якими відповідач в даному випадку не скористався.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що після повернення первинно поданої апеляційної скарги відповідачем не було вжито заходів з метою звернення до суду апеляційної інстанції з повторною апеляційною скаргою у найкоротший строк без зайвих зволікань. Натомість відповідачем була подана до суду першої інстанції заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка згідно відомостей електронної справи була зареєстрована 19.02.2026 року.

В свою чергу з повторною апеляційною скаргою відповідач звернувся лише 06.03.2026 року.

Враховуючи викладене колегія суддів доходить висновку, що відповідачем не доведено наявності обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

Щодо твердження апелянта, стосовно введення воєнного стану, як причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, колегія суддів звертає увагу на те, що зі змісту заявленого клопотання вбачається, що апелянт лише обмежився загальним посиланням на введення в країні воєнного стану, однак при цьому не надав жодних доказів, які б підтверджували неможливість своєчасного звернення його до суду апеляційної інстанції з мотивів введення в країні воєнного стану та наявності вищезазначених обставин.

Колегія суддів звертає увагу на те, що державні органи є рівними перед законом і судом, поряд з іншими учасниками справи, та зобов`язані діяти вчасно та в належний спосіб, в тому числі при оскарженні судових рішень в апеляційному порядку, та не можуть зловживати наданими їм процесуальними правами.

Неналежна організація процесу із оскарження судових рішень з боку відповідальних осіб та виникнення організаційних складнощів у суб`єкта владних повноважень є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

Обставини, на які посилається апелянт у даній справі є суб`єктивними та пов`язані виключно з неналежною організацією роботи відповідача.

Таким чином, апелянтом не наведено обставини, які б дійсно підтверджували наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Враховуючи все вищевикладене, зважаючи на допущення апелянтом необґрунтованого зволікання з поданням апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для визнання поважними наведених апелянтом причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.12.2025 року.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом не поважними.

Оскільки, наведені апелянтом доводи у підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції є неповажними, підстави для прийняття апеляційної скарги та відкриття апеляційного провадження відсутні.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 295, 296, 299, 321, 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Визнати неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2025 року у справі №420/37814/25, зазначені представником Військової академії (м.Одеса) у поданому клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Військової академії (м.Одеса) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової академії (м.Одеса) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Суддя-доповідач А.В. Бойко
Судді І.І. Тарновецький О.А. Шевчук