Справа № 520/5083/26
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2026-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

з питання прийняття позовної заяви та відкриття спрощеного провадження у справі

26 березня 2026 року Справа № 520/5083/26

Суддя Харківського окружного адміністративного суду - Полях Н.А., розглянувши позовну заяву та додані до неї документи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військово-юридичного інституту Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого (61023, м. Харків, вулиця Динамівська, буд. 4, ), Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (61023, м. Харків, вул.Сумська, буд. 77/79, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військово-юридичного інституту Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого (код ЄРДПОУ: 24971145), Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба () щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), після зміни прізвища та по батькові ОСОБА_1 , за період з 29.08.2020 по 26.06.2024 грошового забезпечення (посадового окладу, курсантська посадова надбавка, підвищення посадового окладу за результатами чергової екзаменаційної сесії) з урахуванням посадового окладу (за розрядами тарифної сітки курсантів відповідного курсу навчання), визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року, шляхом множення його на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатком 13 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;

- зобов`язати Військово-юридичний інститут Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого (), Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба () здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), до зміни прізвища та ім`я - ОСОБА_2 , за період з 29.08.2020 по 26.06.2024 грошове забезпечення (посадовий оклад, курсантська посадова надбавка, підвищення посадового окладу за результатами чергової екзаменаційної сесії) з урахуванням посадового окладу (за розрядами тарифної сітки курсантів відповідного курсу навчання), визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року, шляхом множення його на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатком 13 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою від 16.03.2026 позовну заяву було залишено без руху із наданням позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання до суду: заяви про поновлення строку звернення до суду з даним позовом в частині позовних вимог з 19.07.2022 по 26.06.2024 із зазначенням підстав для поновлення строку, а також надання доказів поважності причин його пропуску.

У наданий строк ОСОБА_1 до суду було подано заяву, в якій позивач, зокрема, просила:

- поновити строк звернення до суду з позовом ОСОБА_1 до Військово-юридичного інституту Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба про визнання бездіяльності протиправною в частині вимог з 19.07.2022 по 26.06.2024.

В обґрунтування заяви зазначено, що позовні вимоги заявлені щодо ненарахування та невиплати грошового забезпечення за період з 29.08.2020 по 26.06.2024, при цьому у частині вимог з 19.07.2022 по 26.06.2024 строк звернення до суду не пропущено з огляду на те, що позивач не була звільнена зі служби, а продовжує безперервно проходити військову службу. Наказом начальника Військово-юридичного інституту Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого від 28.06.2024 №182 позивача виключено зі списків змінного особового складу та направлено для подальшого проходження військової служби до Національної гвардії України, після чого 29.06.2024 укладено контракт про проходження військової служби у Національній гвардії України строком на п`ять років, а відповідно до довідки військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України від 23.03.2026 №1/114/9-1275 позивач з 29.06.2024 по теперішній час проходить військову службу за контрактом, у зв`язку з чим правовідносини щодо проходження військової служби не припинялися, а тому відсутні підстави для застосування строку, передбаченого частиною другою статті 233 КЗпП України. Крім того, позивач зазначає, що при виключенні зі списків особового складу 28.06.2024 відповідачем не було вручено письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені при звільненні, як це передбачено статтею 116 КЗпП України, у зв`язку з чим позивач не мала інформації про склад та розмір грошового забезпечення. З метою отримання такої інформації позивач направила запит від 19.01.2026 до Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба щодо надання довідки про розмір нарахованого та виплаченого грошового забезпечення за період служби, за результатами розгляду якого отримано лист від 02.02.2026 №176/176/100/842/326/ПС, з якого позивач дізналася про порядок визначення посадових окладів із застосуванням прожиткового мінімуму станом на 01.01.2018, що, на думку позивача, свідчить про порушення її права на належне грошове забезпечення

Позивач вважає, що саме з моменту отримання зазначеного листа від 02.02.2026 вона дізнався про порушення свого права, а тому строк звернення до суду слід обчислювати з цієї дати, у зв`язку з чим просить поновити строк звернення до суду в частині позовних вимог за період з 19.07.2022 по 26.06.2024.

Дослідивши заяву позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до 19 липня 2022 року) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України від 01 липня 2022 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено у такій редакції: «Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

Відповідно до нової редакції статті 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.

За змістом частини другої статті 233 КЗпП України із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Наведене свідчить, що початок перебігу тримісячного строку для подання адміністративного позову варто обчислювати з моменту, коли позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум (тобто, письмового документа, у якому детально зазначено суми, нараховані та виплачені позивачу при звільненні).

Водночас Рішенням Конституційного Суду України № 1-р/2025 від 11 грудня 2025 року частину першу статті 233 КЗпП України визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), в частині встановлення тримісячного строку для звернення працівника до суду про стягнення заробітної плати та інших належних працівникові виплат.

Так, Конституційний Суд України виходив з того, що запровадження тримісячного строку для звернення працівника під час дії трудових відносин до суду про стягнення заробітної плати та інших належних працівникові виплат обмежує гарантоване право особи на своєчасне одержання винагороди за працю та уможливлює невиконання роботодавцем обов`язку з оплати праці, зокрема у випадках, коли працівник звертатиметься до суду пізніше ніж через три місяці з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Фактично право працівника на одержання винагороди за працю підлягає судовому захисту лише в межах установленого строку звернення до суду, зі спливом якого працівник втрачатиме можливість ефективного та дієвого поновлення своїх прав у спосіб звернення до суду.

Якщо працівник пропустив тримісячний строк звернення до суду, обов`язок роботодавця щодо виплати заробітної плати та інших належних працівникові виплат і право працівника на одержання винагороди за працю не припиняються, тоді як дієвість та ефективність способів поновлення права працівника на одержання винагороди за працю, зокрема у спосіб стягнення заборгованості в судовому порядку, зазнає суттєвого обмеження, оскільки не передбачено поновлення пропущеного строку. Працівник може опинитися в невигідному юридичному становищі, коли після спливу встановленого оспорюваними приписами Кодексу тримісячного строку відповідне право не підлягатиме захисту судом, а подальше отримання працівником сум заробітної плати значною мірою залежатиме від бажання роботодавця виплатити заборгованість в позасудовому порядку.

Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що законодавець, установлюючи тримісячний строк для звернення працівника до суду про стягнення заробітної плати та інших належних працівникові виплат, не врахував, що зобов`язання щодо виплати винагороди за працю є триваючим, призводить до фактичного звуження змісту та обсягу конституційних прав працівника, гарантованих статтями 43 і 55 Конституції України. Така законодавча конструкція ставить працівника, який перебуває у трудових відносинах, у менш захищене становище порівняно зі звільненим працівником, що суперечить принципу рівності та гарантії ефективного судового захисту.

Наведене свідчить, що Конституційний Суд України розмежував:

тримісячний строк для звернення звільненого працівника до суду про стягнення заробітної плати та інших належних працівникові виплат;

тримісячний строк для звернення працівника під час дії трудових відносин до суду про стягнення заробітної плати та інших належних працівникові виплат.

Останній передбачений частиною першою статті 233 КЗпП України, приписи якої Конституційний Суд України визнав неконституційними.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного суду від 24 лютого 2026 року по справі № 120/2933/25.

З матеріалів справи убачається, що наказом начальника Військово-юридичного інституту Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого від 28.06.2024 №182 позивача виключено зі списків змінного особового складу та направлено для подальшого проходження військової служби до Національної гвардії України, після чого 29.06.2024 між позивачем та Національною гвардією України укладено контракт про проходження військової служби строком на п`ять років, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України від 23.03.2026 №1/114/9-1275, відповідно до якої позивач з 29.06.2024 по теперішній час проходить військову службу за контрактом.

Суд враховує, що відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній після 19.07.2022) у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, тримісячний строк звернення до суду обчислюється з дня одержання письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені при звільненні, передбаченого статтею 116 КЗпП України.

Разом з тим, з поданої заяви та доданих до неї доказів убачається, що при виключенні позивача зі списків особового складу 28.06.2024 письмове повідомлення про суми, нараховані та виплачені при звільненні, позивачу не вручалося, що відповідачем не спростовано.

З метою отримання інформації про склад та розмір нарахованого грошового забезпечення позивач звернулася із запитом від 19.01.2026 до Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, за результатами розгляду якого отримано лист від 02.02.2026 №176/176/100/842/326/ПС, з яким відповідачем надано довідку про нараховане та виплачене грошове забезпечення позивача за період з 29.08.2020 по 28.06. 2024.

За таких обставин суд дійшов висновку, що саме з моменту отримання позивачем зазначеного листа від 02.02.2026 вона отримала достовірну та документально підтверджену інформацію про обсяг та характер нарахованих сум грошового забезпечення, що дає підстави обчислювати строк звернення до суду саме з цієї дати.

З урахуванням наведеного, беручи до уваги відсутність доказів вручення позивачу письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені при звільненні, а також те, що інформацію про порядок нарахування грошового забезпечення позивач отримала лише 02.02.2026, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання позивача та поновлення строку звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Спір виник з публічно-правових відносин та згідно зі статтею 19 КАС України належить до юрисдикції адміністративних судів і має розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Подана позовна заява відповідає вимогам ст. 160, 161 КАС України. Справа підсудна Харківському окружному адміністративному суду.

Виходячи з положень ст. 171, 257 КАС України зазначена справа належить до справ незначної складності, а отже позовну заяву належить розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Керуючись положеннями ст. 19, 160-162, 171, 172, 241, 243, 248, 256-262, 294, 295 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з позовом задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити спрощене провадження в справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військово-юридичного інституту Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого (61023, м. Харків, вулиця Динамівська, буд. 4, ), Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (61023, м. Харків, вул.Сумська, буд. 77/79, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Запропонувати відповідачам у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного провадження у справі подати до суду відзив на адміністративний позов разом з усіма доказами, що обґрунтовують доводи, які в ньому наведені або заяву про визнання позову та надати до суду докази надіслання (подання) копії відзиву іншим учасникам справи.

Запропонувати позивачу подати до суду у п`ятиденний строк з дня отримання копії відзиву - відповідь на відзив та надати також до суду докази її надіслання (подання) іншим учасникам справи.

Запропонувати відповідачам подати до суду заперечення на відповідь позивача протягом п`яти днів з дня отримання відповіді позивача на відзив та надати до суду також докази надіслання (подання) їх копії іншим учасникам справи.

Розгляд і вирішення справи здійснювати одноособовим складом суду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Роз`яснити учасникам справи, що справа буде розглянута у порядку спрощеного провадження протягом розумного строку, але не більше строків, визначених КАС України.

Суддя роз`яснює, що згідно ч. 5-7 ст. 18 КАС України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їх офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до п.5.8 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи офіційна електронна адреса сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів. Адреса електронної пошти, що використовується при реєстрації Електронного кабінету, не може бути зареєстрована на доменних іменах, використання яких заборонено законодавством України.

Відповідно до п. 59 Положення до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС процесуальні та інші документи можуть подаватися до суду в електронній формі з використанням офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти, з якої надійшли документи, засвідчені кваліфікованим електронним підписом. До початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС суд надсилає документи у справах або на офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти, з якої надійшли до суду документи, засвідчені кваліфікованим електронним підписом.

Копії даної ухвали направити учасникам справи.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі знаходиться за посиланням: http://adm.hr.court.gov.ua/sud2070/.

Роз`яснити учасникам справи про наявність у них процесуальних прав і обов`язків, що передбачені ст. ст. 44, 47 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.А. Полях