Справа № 440/623/26
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2026-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року м. ПолтаваСправа № 440/623/26

Полтавський окружний адміністративний суд у складі Шевякова І.С. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги:

визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо оголошення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розшук;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 повідомити Національну поліцію про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до обласного, районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Під час розгляду справи суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач; ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі - відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_5 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою від 27.01.2026 відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників.

Аргументи учасників справи

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в його особистому кабінеті в застосунку «Резерв+» було виявлено запис про порушення ним правил військового обліку. Також позивач був поданий у розшук на підставі відповідного звернення відповідача у зв`язку з неприбуттям за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_6 . Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки повісток ОСОБА_1 не отримував, жодних порушень правил військового обліку не вчиняв. Відтак, на переконання позивача, у відповідача були відсутні підстави щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення позивачем правил військового обліку.

02.02.2026 до суду надійшов відзив на позовну заяву /а.с. 16-19/, в якому відповідач проти позову заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначав, що 25 грудня 2025 року, рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення, позивачу на адресу його місця проживання було надіслано повістку № 6253872 з вимогою з`явитися 04.01.2026 о 09 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_1 для уточнення даних.

У визначений в повістці строк позивач не з`явився. Про поважні причини неприбуття позивач не повідомив ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Згідно відмітки у поштовому повідомленні від 02.01.2016 - адресат відсутній за адресою місця проживання.

Таким чином, відповідно до Порядку № 560, позивач вважається належним чином оповіщеним про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

На думку представника відповідача, такі дії позивача підпадають під адміністративне правопорушення, передбачене статтею 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також представник відповідача зауважував, що внесення відмітки "порушення правил військового обліку" в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів не є рішенням про притягнення до відповідальності. Це службова фіксація факту невиконання обов`язків військовозобов`язаного, передбачених законом.

Така відмітка має інформаційно-обліковий, а не каральний характер і не свідчить про факт притягнення особи до відповідальності.

Внесення відмітки про порушення правил військового обліку є службовим записом для актуалізації облікових даних, а не актом індивідуальної дії, що створює для позивача правові наслідки.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 та частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Обставини справи, встановлені судом

Позивач, згідно свого військово-облікового документу, перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Працівниками ІНФОРМАЦІЯ_6 25.12.2025 рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення позивачу на адресу його місця проживання було надіслано повістку №6253872 з вимогою з`явитися 04.01.2026 о 09 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_1 для уточнення даних /а.с. 20/.

У визначений в повістці строк позивач не з`явився. Про поважні причини неприбуття позивач не повідомив ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Згідно відмітки у поштовому повідомленні від 02.01.2016 - "адресат відсутній" /а.с. 21, зворотній бік/.

У військово-обліковому документі електронної бази даних "Резерв +" міститься запис про порушення позивачем військового обліку та про звернення 12.01.2026 до органів Нацполіції /а.с. 6/.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо оголошення у розшук, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Норми права, що підлягають застосуванню

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби Закон України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232-ХІІ).

Згідно з частинами першою, третьої статті 1 Закону № 2232-ХІІ, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Відповідно до частин першої, третьої статті 33 Закону № 2232-ХІІ, військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.

Частиною п`ятою статті 33 Закону № 2232-ХІІ визначено, що військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (частина перша статті 34 Закону № 2232-ХІІ).

На виконання частини п`ятої статті 33 Закону № 2232-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 30.12.2022 №1487 затвердив "Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації), а також визначає особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном". (далі - Порядок №1487).

Згідно з пунктом 2 Порядку №1487, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначені в Законі України від 16.03.2017 №1951-VIII "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" (далі - Закон №1951-VIII).

Cтаттею 1 Закону №1951-VIII визначено, що Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

За приписами частин восьмої, дев`ятої статті 5 Закону №1951-VIII органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону №1951-VIII до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: 1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів урегульовано Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 (надалі - Порядок №560).

Відповідно до підпункту 1 пункту 27 Порядку №560 під час мобілізації громадяни викликаються з метою: до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів: взяття на військовий облік; проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби; уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки); призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.

За змістом пункту 34 Порядку №560 повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.

У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання.

У силу підпункту 2 пункту 41 Порядку №560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Висновки щодо правозастосування

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Спір у справі, що розглядається, виник щодо правомірності дій ТЦК та СП в частині внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення позивачем правил військового обліку.

Так, з матеріалів справи суд встановив, що 25.12.2025 рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення позивачу на адресу його місця проживання було надіслано повістку №6253872 з вимогою з`явитися 04.01.2026 о 09 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_1 для уточнення даних /а.с. 20/.

Законом України від 11.04.2024 №3633-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку" статтю 1 Закону №2232-ХІІ викладено у новій редакції, де у частині десятій, зокрема, передбачено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Підпунктом 1 пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №3633-IX установлено, що під час дії Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 3 березня 2022 року № 2105-IX громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Закон №3633-IX набрав чинності 18.05.2024.

У той же час, як підтверджено копією військово-облікового документа, сформованого за допомогою застосунку "Резерв+", позивач оновив військово-облікові дані, про що мається відмітка "дані уточнено вчасно" /а.с. 6/.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що позивач виконав вимоги підпункту 1 пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №3633-IX та оновив свої військово-облікові дані.

Матеріали справи не містять доказів зміни військово-облікових даних ОСОБА_1 , про які відповідач був зобов`язаний повідомляти ТЦК та СП за місцем обліку.

За наведених обставин, суд погоджується з доводами позивача про відсутність порушення ОСОБА_1 правил військового обліку та, як наслідок, безпідставність відображення у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів запису про порушення позивачем правил військового обліку та оголошення його у розшук.

На противагу доводам представника відповідача про те, що внесення відмітки про порушення правил військового обліку є службовим записом для актуалізації облікових даних, а не актом індивідуальної дії, що створює для позивача правові наслідки, суд зазначає таке.

У силу пункту 15 Порядку №560 керівники районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки наділені повноваженнями звертаються до територіального органу (підрозділу) поліції для адміністративного затримання та доставлення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За змістом пункту 56 Порядку №1487 Національна поліція за зверненням районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (яке має містити прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), дату народження, інші дані (за наявності), передбачені статтею 7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, підставу (порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку; порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію), унікальний вихідний номер та кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи), надісланим у вигляді набору даних шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною системою МВС, здійснює адміністративне затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Зі змісту військово-облікового документа, сформованого за допомогою застосунку "Резерв+" слідує, що 12.01.2026 відповідач звернувся до органів Нацполіції з підстав неприбуття за повісткою до ТЦК та СП.

Суд враховує, що статтями 210 і 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку (стаття 210) та порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (стаття 210-1).

Однак, факт порушення у вигляді неявки позивача до ІНФОРМАЦІЯ_6 за повісткою для уточнення даних спростований у ході розгляду справи у суді, оскільки позивачем уточнено дані вчасно /а.с. 6/.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження наявності інших обставин ймовірного вчинення позивачем порушення правил військового обліку.

Відповідачем надано жодних доказів притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ІНФОРМАЦІЯ_9 .

В суду відсутні будь-які відомості щодо того, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складався, і постанова про адміністративне стягнення виносилась. Доказів зворотного відповідачем суду не надано.

При цьому, незважаючи на відсутність факту притягнення до адміністративної відповідальності, у застосунку "РЕЗЕРВ+" (який є складовою Реєстру), відповідач відобразив інформацію про те, що позивач вчинив "порушення правил військового обліку".

Суд зазначає, що Реєстр призначений для зберігання та обробки фактів, встановлених у законному порядку, зокрема факту притягнення до адміністративної відповідальності.

Як наслідок, відсутність юридичного факту притягнення до адміністративної відповідальності особи - унеможливлює законне внесення до Реєстру відомостей про "порушення військового обліку" цією особою.

Оскільки, згідно відомостей, наявних у суду, притягнення до відповідальності позивача не було, відомості про "порушення правил військового обліку" до Реєстру відносно нього внесені безпідставно. Протилежного відповідачем не доведено.

З цих же міркувань, суд вказує, що у відповідача не виникло підстав для звернення до органів Національної поліції для доставлення позивача до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Оскільки, за приписами частини восьмої, дев`ятої статті 5 Закону №1951-VIII органами ведення Реєстру є, зокрема, районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, відновлення порушених прав позивача належить здійснити шляхом зобов`язання відповідача, як органу ведення Реєстру, вчинити певні дії.

Частиною другою статті 9 КАС України передбачено, що суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки зняття позивача з розшуку зі збереженням відмітки про порушення ним правил військового обліку не призведе до належного захисту порушених прав ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку та щодо направлення до Національної поліції України звернення від 12.01.2026 щодо порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Враховуючи викладене, суд, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд, керуюсь частиною другою статті 9 КАС України, вважає за необхідне зобов`язати відповідача виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку та повідомити Національну поліцію України про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 відповідно до звернення від 12.01.2026.

Розподіл судових витрат

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 1332,00 грн.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1311,20 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку та щодо направлення до Національної поліції України звернення від 12.01.2026 щодо порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку та повідомити Національну поліцію України про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення відповідно до звернення від 12.01.2026.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1331,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.С. Шевяков