Справа № 440/3362/26
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2026-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову

24 березня 2026 рокум. ПолтаваСправа № 440/3362/26

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Удовіченко С.О., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в якій просить:

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо невнесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про виключення ОСОБА_1 з військового обліку на підставі пункту 3 частини шостої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку із непридатністю до військової служби за станом здоров`я на підставі свідоцтва про хворобу № 764 від 30.11.2010 ЛЕК АПБ ім.. Героїв Чорнобиля.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про виключення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 з військового обліку військовозобов`язаних на підставі пункту 3 частини шостої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку із непридатністю до військової служби за станом здоров`я на підставі свідоцтва про хворобу № 764 від 30.11.2010 ЛЕК АПБ ім.. Героїв Чорнобиля.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про взяття на військовий облік ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , та про порушення ним правил військового обліку.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_6 привести у відповідність дані у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 шляхом виключення з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , як про військовозобов`язаного/резервіста, та про порушення ним правил військового обліку; відкликати електронне звернення, сформоване до органів Національної поліції щодо здійснення адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 до територіального центру комплектування та соціальної підтримки; сформувати та направити до органів Національної поліції повідомлення про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , відповідно до абзацу сімнадцятого пункту 79 Порядку, затвердженого постановою КМУ №1487.

24.03.2026 до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову шляхом заборонити посадовим (службовим) особам ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також будь-яким іншим посадовим (службовим) особам територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, вчиняти дії щодо призову на військову службу під час мобілізації на особливий період ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

В обгрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_1 29.12.2010 року ІНФОРМАЦІЯ_7 було виключено з військового обліку військовозобов`язаних на підставі ст. 37 ч. 6 п. 3 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» (визнаний ВЛК непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку»), з внесенням відповідних даних про виключення з військового обліку "Виключений з військового обліку за станом здоров`я" до військово-облікового документу - військового квитка позивача НОМЕР_2 . Однак, в листопаді 2025 році, при перевірці військово-облікових документів уповноваженими особами, позивач довідався про те, що за наявною відповідно до відомостей та реєстрової інформації Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Реєстр), він значиться як особа, яка перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_8 та має порушення військового обліку, розшукується Черкаським РУП ГУНП в Черкаській області з метою доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Незгода позивача із бездіяльністю ІНФОРМАЦІЯ_2 , що полягає у невнесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про виключення його з військового обліку, а також із протиправними діями ІНФОРМАЦІЯ_5 , який безпідставно взяв позивача на військовий облік та звернувся до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області з метою доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_5 , слугували підставою для звернення до суду з позовною заявою. Правова оцінка аргументам позивача щодо його статусу (виключений з військового обліку чи військовозобов`язаний), покладеним в обґрунтування позовної заяви, має бути надана судом безпосередньо в ході розгляду позову по суті. Однак, враховуючи те, що на даний час, згідно запису в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів ОСОБА_1 значиться як військовозобов`язаний, що підтверджують відповідачі в своїх листах ( ІНФОРМАЦІЯ_9 від 11.03.2026 року № 7/1570 та ІНФОРМАЦІЯ_5 від 15.12.2025 року № 1/14358), та ще значиться таким, відносно якого органами Національної поліції України здійснюються розшукові заходи з метою доставлення його відділу ТЦК та СП, існує ймовірність того, що позивача може бути безпідставно призвано на військову службу під час мобілізації, та він набуде статусу військовослужбовця. Позивач переконаний, що станом на момент звернення із позовом та з цією заявою, існують підстави стверджувати, що відповідачем-2 - ІНФОРМАЦІЯ_10 здійснюються заходи щодо розшуку ОСОБА_1 задля його безпосереднього доставлення до приміщення ТЦК та СП з метою подальшого призову позивача на військову службу під час мобілізації, відтак йдеться про зміну його статусу з "військовозобов`язаного" на "військовослужбовця". Дані переконання ґрунтуються на позиції ІНФОРМАЦІЯ_5 , викладеній в листах відповідача-2 (від 15.12.2025 року № 1/14358 та від 09.01.2026 року № 1/178), в яких останній визнає факт звернення до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області з метою доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також протиправно ігнорує норми законодавства та аргументи ОСОБА_1 про те, що він не є і не може бути військовозобов`язаним, оскільки ще в 2010 році виключений з військового обліку, жодного правового відношення до ІНФОРМАЦІЯ_5 не має і не може мати взагалі, і об`єктивно не міг допустити порушення правил військового обліку, однак, незважаючи на це, відповідач-2 наголошує на необхідності особистої явки позивача до відповідача-2, замість того, аби привести відомості про статус ОСОБА_1 у відповідність до вимог законодавства та військо-облікових документів позивача. Відтак, позивач розцінює позицію ІНФОРМАЦІЯ_5 як таку, що спрямована на вчинення дій щодо призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, яка, відповідно, буде протиправною.

Станом на дату розгляду заяви провадження у справі не відкрито.

Вивчивши матеріали позовної заяви, подану заяву, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути заяву без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.

Відповідно до частини першої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно пунктів 1, 2 частини другої статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Вирішуючи питання про доцільність вжиття заходів забезпечення позову суд виходить з того, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майнові або немайнові інтереси та/або права позивача будуть погіршені, порушені і на момент виконання рішення суду, у разі задоволення позову, їх слід буде відновити шляхом вчинення певних дій.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 № 9 та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" від 06.03.2008 № 2, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При розгляді заяви про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжитих заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; ймовірності виникнення ускладнень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову, існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику.

Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно якоїсь із сторін у спорі; їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуальної рівноправності сторін.

Відповідно до свідоцтва про хворобу №764 від 30.11.2010 Лікарсько-експертної комісії АПБ ім.Героїв Чорнобиля МНС України ОСОБА_1 на підставі статей 46а, 39б, 54б, 13р гр. III Розкладу хвороб та Таблиці додаткових вимог, введеного в дію наказом Міністра оборони України №402-2008, визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

09.12.2010 постановою Центральної лікарсько-експертної комісії затверджено свідоцтво про хворобу №764 від 30.11.2010.

На підставі висновку Лікарсько-експертної комісії АПБ ім.Героїв Чорнобиля МНС України затвердженого постановою Центральної лікарсько-експертної комісії ОСОБА_1 виключено з військового обліку за станом здоров`я та 29.12.2010 знятий з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_11 , що підтверджується військовим квитком НОМЕР_2 .

Листом №1/14358 від 15.12.2025 ІНФОРМАЦІЯ_10 повідомив представника позивача, що відповідно до відомостей та реєстрової інформації Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, ОСОБА_1 перебуває у статусі особи, яка зобов`язана стати на військовий облік.

Листом №7/1570 від 11.03.2026 ІНФОРМАЦІЯ_12 повідомив представника позивача, що відповідно відомостей внесених до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин ОСОБА_1 на даний час перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних запасу у ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Звернувшись до суду із заявою про забезпечення позову заявник посилається на протиправність дій відповідачів щодо внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про взяття на військовий облік, як такого, що знятий з обліку та виключений з військового обліку в 2010 році.

Однак, при розгляді заяви про забезпечення, суд не може надавати оцінку правомірності дій, рішень чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, на які посилається заявник, оскільки виключно за результатами розгляду справи по суті судом надається повна, всебічна та об`єктивна оцінка оскаржуваному рішенню, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

При цьому, оскільки вчинення дій щодо призову позивача на військову службу під час мобілізації знаходиться в межах компетенції відповідачів, суд погоджується з доводами позивача, що відповідачі мають можливість здійснити ці дії до прийняття рішення по справі.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

З аналізу зазначених норм вбачається, що військовозобов`язані, які були призвані на військову службу під час мобілізації, в особливий період, набувають нового юридичного статусу - військовослужбовці. При цьому особа, яка має право на відстрочку як заброньована особа, не повинна підлягати призову на військову службу під час мобілізації.

За своєю правовою природою мобілізація особи супроводжується, в тому числі, виданням відповідного наказу, який є актом індивідуальної дії, і по усталеній судовій практиці не підлягає оскарженню, оскільки є реалізованим.

Таким чином, суд дійшов висновку, що якщо позивача буде призвано на військову службу під час мобілізації в особливий період, він набуде нового статусу військовослужбовця, що унеможливить виконання рішення суду за позовною заявою про визнання протиправною бездіяльності, яка полягає у невнесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про виключення ОСОБА_1 з військового обліку на підставі пункту 3 частини шостої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку із непридатністю до військової служби за станом здоров`я на підставі свідоцтва про хворобу № 764 від 30.11.2010 ЛЕК АПБ ім.. Героїв Чорнобиля та внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про взяття на військовий облік ОСОБА_1 .

Фактично, у разі задоволення позову в цій справі, неможливо буде виконати рішення суду, що виключає доцільність існування самого такого позову, оскільки в такому випадку суд не надасть ефективного захисту потенційно порушеному праву, що є неприпустимим.

З урахуванням викладеного, з огляду на вищезазначені приписи законодавства, суд висновує, що в наявності є умова застосування заходів забезпечення позову, передбачена частиною другою статті 150 КАС України, а саме, вбачається, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення потенційно порушеного права позивача, за захистом якого він звернувся до суду.

В той же час, в разі відмови в задоволенні позовних вимог, відповідачі зможуть вчинити дії щодо мобілізації позивача.

Згідно з Рекомендацією NR (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятою Комітетом міністрів Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

Суд також наголошує, що будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Як випливає з матеріалів позовної заяви, станом на дату виникнення спірних правовідносин, ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне задовольнити заяву заявника частково та забезпечити позов шляхом заборони посадовим (службовим) особам ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти дії щодо призову на військову службу під час мобілізації на особливий період ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 до набрання рішення по справі № 440/3362/26 законної сили.

При цьому, вжиття заходів забезпечення позову у такий спосіб не суперечить меті застосування правового інституту забезпечення позову та забезпечить ефективність судового захисту, у разі задоволення цього позову. Водночас такий захід забезпечення позову відповідає положенням КАС України та не відноситься до переліку заборон щодо забезпечення позову, передбачених цим Кодексом.

За приписами статті 156 КАС України, ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням співмірності таких заходів, а також виходячи із принципів справедливості та гуманізму, суд висновує, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 156, 248, 256, 294 КАС України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Заборонити посадовим (службовим) особам ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти дії щодо призову на військову службу під час мобілізації на особливий період ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 до набрання рішення по справі № 440/3362/26 законної сили.

Копію ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя С.О. Удовіченко