Справа № 722/178/26
Суддя: Унгурян С. В.
Дата ухвалення: 2026-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 722/178/26
Номер провадження 2-адр/722/1/26
25 березня 2026 року Сокирянський районний суд Чернівецької області
головуючого судді Унгуряна С.В.,
секретаря Ткач Н.П.,
розглянувши в порядку письмового провадження заяву Марчук Дарини Петрівни, подану в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі за позовом Марчук Дарини Петрівни, поданим в інтересах ОСОБА_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,-
Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 12.03.2026 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 задоволено. Скасовано постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №4104 від 27.11.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП ОСОБА_1 та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн., а провадження у справі закрито.

16.03.2026 року до Сокирянського районного суду Чернівецької області надійшла заява Марчук Д.П., подана в інтересах ОСОБА_1 , в якій вона просила ухвалити додаткове рішення у справі та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11648 грн.

Позивач ОСОБА_1 та його представник Марчук Д.П., будучи належним чином повідомленими про час, дату і місце розгляду заяви, в судове засідання не з`явилися і про причини своєї неявки суду не повідомили.

Представник відповідача Іванічек В.В., будучи належним чином повідомленою про час, дату і місце розгляду заяви, в судове засідання не з`явилася, однак надіслала до суду письмові заперечення на подану заяву, у яких просила зменшити розмір стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу. На обгрунтування поданих заперечень посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 є відокремленим структурним підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_4 , який і проводить фінансування діяльності, однак у 2026 році у ІНФОРМАЦІЯ_4 відсутнє фінансування по статтях видатків, що передбачають можливість виконання рішень судів в частині стягнення витрат, пов`язаних з розглядом справ у судах. Виконання вказаних рішень судів здійснюється з рахунків, які передбачені для виплати одноразової допомоги сім`ям загиблих військовослужбовців. У зв`язку з цим вважає, що покладення додаткових зобов`язань на ІНФОРМАЦІЯ_3 стосовно компенсації витрат позивачу на професійну правничу допомогу, накладе додаткове навантаження на державний бюджет, оскільки буде стягуватися за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.3 ст.252 КАС України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Частинами 1, 2 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається із позовної заяви, представник позивача Марчук Д.П. зробила заяву про те, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у справі, позивачем будуть надані відповідні докази та які були подані нею 16.03.2026 року, тобто з дотримання строку, визначеного у ч.7 ст.139 КАС України.

Згідно до положень ст.134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч. 3 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частин 4, 5 статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частинами 6, 7 статті 134 КАС України визначено, що у разі недотримання вимоги частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно вимог ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Аналіз наведених правових норм дає підстави вважати, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Зокрема, на підтвердження обґрунтованості понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 11648 грн., представником заявника до вищевказаної заяви додано копії наступних документів: 1) копія договору про надання правничої допомоги №31/10-01 від 30.10.2025 року; 2) копія додаткової угоди №1 від 21.01.2026 року до договору про надання правничої допомоги; 3) копія квитанції №1 (31/10-01) від 21.01.2026 року.

Отже, перевіряючи обґрунтованість визначеного адвокатом розміру правничої допомоги, суд враховує наступне.

Згідно зі ст.30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Без сумніву, суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

При цьому, як зазначено вище, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої винесено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відтак, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Суд акцентує, що предметом позовних вимог, в межах даної адміністративної справи, є скасування постанови про адміністративне правопорушення, а отже, дана справа, на думку суду, належить до категорії справ незначної складності та розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд акцентує, що не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої прийнято рішення, всі його витрати на адвоката у разі, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо не є співмірним.

Суд враховує складність розгляду саме цієї справи, заявлені позовні вимоги та їх співвідношення із заявленим розміром судових витрат, наявність сталої судової практики з розгляду такої категорії спорів.

Таким чином, суд, враховуючи складність розгляду саме цієї справи, заявлених позовних вимог та їх співвідношення із заявленим розміром судових витрат на правничу допомогу, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, а також враховуючи обставини викладені представником відповідача у поданих запереченнях, приходить до висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу та вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у справі, стягнувши на користь позивача 3000 грн. в рахунок відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу, оскільки саме такий розмір гонорару є справедливим, розумним, та співмірним, зважаючи на складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, витрачений час, тощо.

На підставі викладеного та керуючись 132, 134, 139, 143, 244, 252, 255 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву Марчук Дарини Петрівни, подану в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення у адміністративній справі за позовом Марчук Дарини Петрівни, поданим в інтересах ОСОБА_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_5 про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) грн.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293,295 КАС України. Додаткове рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя С.В.Унгурян

Повний текст додаткового рішення складено 26.03.2026 року.