Справа № 300/1631/26
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2026-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"25" березня 2026 р. Справа № 300/1631/26

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Микитюк Р.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 20.03.2026 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій.

Пунктом 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

За правилами частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою статті 122 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини третьої статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З аналізу зазначених положень процесуального закону, законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про такі факти.

Отже, у даній категорії справ процесуальний закон визнав строк в шість місяців достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

За змістом позовної заяви, позивач просить суд визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо не застосування при призначенні пенсії позивача за віком показника середньої заробітної плати для нарахування пенсії по Україні за 2019-2021 роки, що становить 10846,37 грн; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2019-2021 роки, що становить 10846,37 грн та у зв`язку з цим провести з 09.08.2022 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум; визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо проведення індексації пенсії без застосування коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії за віком, з 01.03.2023 у розмірі 1,197, з 01.03.2024 у розмірі та з 01.03.2025 у розмірі 1,115; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести індексацію пенсії за віком шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 10846,37 грн, починаючи з 01.03.2023 на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197, з 01.03.2024 на коефіцієнти збільшення у розмірі 1.0796 та з 01.03.2025 на коефіцієнти збільшення у розмірі 1,115 та у зв`язку з цим провести з 01.03.2023, 01.03.2024 та 01.03.2025 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести перерахунок пенсії, з 01.03.2026 шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення моєї пенсії, в розмірі 10846,37 грн, з 01.03.2023 на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197, з 01.03.2024 на коефіцієнти збільшення у розмірі 1,197 та 1,0796, з 01.03.2025 на коефіцієнти збільшення у розмірі 1,197, 1,0796, та 1,115, з 01.03.2026 на коефіцієнти збільшення у розмірі 1,197, 1,0796, 1,115 та 1,121, а в наступні роки проводити перерахунок пенсії згідно ст. 42 Закону № 1058-IV та відповідних постанов Кабінету Міністрів України.

Натомість, ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду лише 20.03.2026, тобто позивач подав позов після закінчення строків, встановлених законодавством.

Вирішуючи питання поважності причин пропуску строку звернення до суду, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.10.2020 у справі № 9901/32/20 вказала:

...правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або, як згадано вище, непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду.

Таким чином, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами. За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Отже, незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Так, в позовній заяві позивач не зазначив обставин, які б перешкоджали йому вчасно звернутися до відповідача з метою перерахунку пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2019-2021 роки, що становить 10846,37 грн та у зв`язку з цим провести з 09.08.2022 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум; з метою проведення індексації пенсії за віком шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 10846,37 грн, починаючи з 01.03.2023 на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197, з 01.03.2024 на коефіцієнти збільшення у розмірі 1.0796 та з 01.03.2025 на коефіцієнти збільшення у розмірі 1,115 та у зв`язку з цим провести з 01.03.2023, 01.03.2024 та 01.03.2025 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум; з метою проведення перерахунку пенсії шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення моєї пенсії, в розмірі 10846,37 грн з 01.03.2023 на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197, з 01.03.2024 на коефіцієнти збільшення у розмірі 1,197 та 1,0796, з 01.03.2025 на коефіцієнти збільшення у розмірі 1,197, 1,0796, та 1,115.

Так, пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових. Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Відповідно до частини 6 статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Аналіз зазначеної норми КАС України вказує на те, що необхідною умовою для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи після закінчення встановленого законом шестимісячного строку звернення до суду є долучення позивачем до позову заяви про поновлення цього строку та доказів поважності причин його пропуску.

Пропустивши строк звернення до суду з вказаним позовом, заяви про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску позивачем суду не надано.

Внаслідок чого, на думку суду, позовну заяву подано без додержання вимог частини 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом вимог частини 1 і 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 3 вказаного Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно частини 1 статті 2 Закону України "Про судовий збір" платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Згідно частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру встановлюється ставка судового збору, який сплачується фізичною особою в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд звертає увагу на те, що абзацом 2 частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік", який вступив в дію з 01.01.2026, встановлено, що прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 01.01.2026 становить 3328 гривень.

Як встановлено матеріалами справи, позивач просить суд визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо не застосування при призначенні пенсії позивача за віком показника середньої заробітної плати для нарахування пенсії по Україні за 2019-2021 роки, що становить 10846,37 грн; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2019-2021 роки, що становить 10846,37 грн та у зв`язку з цим провести з 09.08.2022 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум; визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо проведення індексації пенсії без застосування коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії за віком, з 01.03.2023 у розмірі 1,197, з 01.03.2024 у розмірі та з 01.03.2025 у розмірі 1,115; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести індексацію пенсії за віком шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 10846,37 грн, починаючи з 01.03.2023 на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197, з 01.03.2024 на коефіцієнти збільшення у розмірі 1.0796 та з 01.03.2025 на коефіцієнти збільшення у розмірі 1,115 та у зв`язку з цим провести з 01.03.2023, 01.03.2024 та 01.03.2025 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести перерахунок пенсії, з 01.03.2026 шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення моєї пенсії, в розмірі 10846,37 грн, з 01.03.2023 на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197, з 01.03.2024 на коефіцієнти збільшення у розмірі 1,197 та 1,0796, з 01.03.2025 на коефіцієнти збільшення у розмірі 1,197, 1,0796, та 1,115, з 01.03.2026 на коефіцієнти збільшення у розмірі 1,197, 1,0796, 1,115 та 1,121, а в наступні роки проводити перерахунок пенсії згідно ст. 42 Закону № 1058-IV та відповідних постанов Кабінету Міністрів України.

Таким чином позивачем заявлено три позовні вимоги немайнового характеру .

Відтак, розмір судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову із заявленими ОСОБА_1 позовними вимогами немайнового характеру складає 3993,60 грн, проте, згідно квитанції №84 від 19.03.2026, позивачем сплачено судовий збір тільки за одну позовну вимогу немайнового характеру в розмірі 1331,20 грн.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 в порушення вимог абзацу 2 частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір", сплачено судовий збір не в повному обсязі.

За наявності вказаного недоліку, позовна заява не відповідає вимогам частин 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд звертає увагу, що згідно положень частини 1 статті 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд зазначає, що інформація щодо платіжних реквізитів для перерахування судового збору міститься на офіційному веб-порталі "Судова влада" в розділі "Івано-Франківський окружний адміністративний суд".

Окрім того, відповідно до частини 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Згідно з частиною 5 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи (пункт 2); подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази (пункт 4); виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки (пункт 6); виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункт 7).

Зі змісту позовної заяви та долучених до позовної заяви копій документів, судом встановлено, що позовні вимоги позивача обґрунтовуються письмовими доказами.

Згідно із частиною 1, 2, 4, 5 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Проте, позивачем до позовної заяви долучено не засвідчені належним чином копії документів.

Відповідно до статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У зв`язку з вищевикладеним, згідно з вимогами статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків.

Згідно частини 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

На підставі наведеного, керуючись статтями 160, 161, 171, частинами 1, 2 статті 169 та статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій - залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для усунення вказаних недоліків шляхом подання до Івано-Франківського окружного адміністративного суду:

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску;

- документу про сплату судового збору у розмірі 2662,40 грн;

- засвідчених і оформлених відповідно до вимог статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України копій усіх доданих до позовної заяви письмових доказів.

Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків у вище зазначений строк позовна заява буде повернена.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, встановлені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя /підпис/ Микитюк Р.В.