Справа № 160/8916/25
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2026-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 березня 2026 року м. Дніпросправа № 160/8916/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року в адміністративній справі №160/8916/25 (головуючий суддя першої інстанції - Голобутовський Р.З.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 26.03.2025 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати протиправною відмову ГУ ПФУ в Дніпропетровській області у призначенні йому пенсії за віком згідно ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до його стажу період з 01.09.1980 року по 18.11.1982 року та з 13.11.1985 року по 27.03.1987 року згідно з дипломом НОМЕР_1 від 27.03.1987 року, період роботи у Фермерському господарстві «Наталка» з 11.11.1994 року по 14.10.1997 року згідно з трудовою книжкою НОМЕР_2 від 07.04.1987 року та призначити пенсію.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №20 від 26.02.2025 року в частині не зарахування до загального стажу ОСОБА_1 періодів навчання з 01.09.1980 року по 17.11.1982 року та з 19.11.1985 року по 27.03.1987 року згідно з дипломом НОМЕР_1 від 27.03.1987 року та довідкою Скадовського аграрного фахового коледжу Херсонського державного аграрно-економічного університету від 14.02.2025 року №52.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального стажу ОСОБА_1 періоди навчання з 01.09.1980 року по 17.11.1982 року та з 19.11.1985 року по 27.03.1987 року згідно з дипломом НОМЕР_1 від 27.03.1987 року та довідкою Скадовського аграрного фахового коледжу Херсонського державного аграрно-економічного університету від 14.02.2025 року №52.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.02.2025 року про призначення пенсії за віком, з урахуванням правової позиції суду, викладеної у цьому рішенні та зарахованого судом до страхового стажу періоду навчання ОСОБА_1 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що до страхового стажу позивача не зараховано період навчання з 01.09.1980 року по 27.03.1987 року згідно з дипломом НОМЕР_1 від 27.03.1987 року, оскільки тривалий термін навчання та перетинається з періодом проходження строкової військової служби з 18.11.1982 року по 13.11.1985 року; згідно довідки №52 від 14.02.2025 року, оскільки відсутні накази про зарахування та відрахування. Також не зараховано період роботи у фермерському господарстві «Наталка» з 11.11.1994 року по 14.10.1997 року, згідно з трудовою книжкою НОМЕР_2 від 07.04.1987 року так як в підставах внесення запису про прийняття зазначено свідоцтво про реєстрацію господарства. Інформація про прийняття, на підставі наказу/розпорядження, відсутня. Відсутні підстави внесення запису про звільнення та запис про звільнення не засвідчено підписом відповідальної особи та відсутні документи, що підтверджують сплату внесків на соціальне страхування за кожну конкретну особу. Отже, з 13.09.2027 року позивач матиме право на пенсійну виплату. Таким чином, відповідач вважає відмову у призначенні пенсії за віком законною та обґрунтованою.

Позивач відзив на скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

У період з 01.09.2025 року по 15.09.2025 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала у відпустці. У період з 24.09.2025 року по 09.12.2025 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала на лікарняному. У період з 29.12.2025 року по 11.01.2026 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала у відпустці. У період 20.01.2026 року по 12.02.2026 року суддя-член колегії Чабаненко С.В. перебувала у відпустці.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 .

19.02.2025 року позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.

26.02.2025 року ГУ ПФУ в Дніпропетровській області розглянуто заяву позивача та прийнято рішення №20 про відмову в призначенні пенсії за віком.

В обґрунтування відмови у призначенні пенсії, відповідачем зазначено наступне: дата народження заявника ІНФОРМАЦІЯ_1 ; дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 19.02.2025; вік заявника 60 років 5 місяців 6 днів; страховий стаж заявника становить 29 років 11 місяців 6 днів.

За доданими документами до страхового стажу не зараховано:

- період навчання з 01.09.1980 року по 27.03.1987 року, згідно з дипломом НОМЕР_1 від 27.03.1987 року, оскільки тривалий термін навчання та перетинається з періодом проходження строкової військової служби з 18.11.1982 року по 13.11.1985 року; згідно довідки №52 від 14.02.2025 року, оскільки відсутні накази про зарахування та відрахування;

- роботи у фермерському господарстві «Наталка» з 11.11.1994 року по 14.10.1997 року, згідно з трудовою книжкою НОМЕР_2 від 07.04.1987 року. В підставах внесення запису про прийняття зазначено свідоцтво про реєстрацію господарства. Інформація про прийняття, на підставі наказу/розпорядження, відсутня. Відсутні підстави внесення запису про звільнення та запис про звільнення не засвідчено підписом відповідальної особи. Відсутні документи, що підтверджують сплату внесків на соціальне страхування за кожну конкретну особу.

В рішенні вказано, що дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату, 13.09.2027 року.

Не погодившись з відмовою у призначенні пенсії за віком, позивач оскаржив таку відмову до суду.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 року (далі по тексту - Закон №1788) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року (далі по тексту - Закон №1058).

Частиною першою статті 8 Закону 1058-IV передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до статті 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 56 Закону №1788 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка (ст.62 Закону №1788-XII).

Відповідно до пункту 1.1 Порядку №22-1, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року (далі по тексту - Порядок №22-1), заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб.

Пунктом 1.8 розділу І Порядку №22-1 визначено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Підпунктом 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку №22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі по тексту - Порядок №637).

Згідно із пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Разом з тим, пунктом 3 Порядку №637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

З урахуванням наведених вище норм законодавства, апеляційний суд вказує, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку відсутності трудової книжки або відсутності в ній записів.

За позицією Верховного Суду, викладеної у постановах від 25.04.2019 року у справі №593/283/17 та від 30.09.2019 року у справі №638/18467/15-а, формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для обмеження органами пенсійного фонду в реалізації особою конституційного права на соціальний захист та призначення пенсії.

На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці (постанова Верховного Суду від 21.02.2018 року у справі №687/975/17).

Слід зазначити, що у трудовій книжці (арк.18-20) зазначені періоди трудової участі позивача в господарстві, а саме з 1982 року по 2003 року, що підтверджує періоди роботи.

Відповідно до п.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у 2025 році право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років мають особи за наявності страхового стажу не менше 32 років.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 24.05.2018 року у справі №490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно відомостей, які містяться в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 від 07.04.1987 року, довідці про навчання від 14.02.2025 року №52, позивач, в періоди не зараховані відповідачем, працював:

- з 01.09.1980 року по 17.11.1982 року та з 19.11.198 року5 по 27.03.1987 року навчався в радгосп-технікумі Української науково-дослідної станції рису;

- з 18.11.1982 року по 18.11.1985 року служив в радянській армії;

- з 11.11.1994 року по 14.10.1997 року працював головою фермерського господарства «Наталка».

Відповідачем не зараховано спірні періоди роботи, оскільки період навчання з 01.09.1980 року по 27.03.1987 року згідно з дипломом НОМЕР_1 від 27.03.1987 року, оскільки тривалий термін навчання та перетинається з періодом проходження строкової військової служби з 18.11.1982 року по 13.11.1985 року; згідно довідки №52 від 14.02.2025 року, оскільки відсутні накази про зарахування та відрахування; роботи у фермерському господарстві «Наталка» з 11.11.1994 року по 14.10.1997 року згідно з трудовою книжкою НОМЕР_2 від 07.04.1987 року. В підставах внесення запису про прийняття зазначено свідоцтво про реєстрацію господарства. Інформація про прийняття, на підставі наказу/розпорядження, відсутня. Відсутні підстави внесення запису про звільнення та запис про звільнення не засвідчено підписом відповідальної особи. Відсутні документи, що підтверджують сплату внесків на соціальне страхування за кожну конкретну особу.

Щодо періоду навчання, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону №1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. «д» та п. «ж» ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі та час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Відповідно до п. 8 Порядку №637 період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Позивачем надано копії диплома серії НОМЕР_1 від 27.03.1987 року, в якому зазначено, що позивач в 1980 році вступив до радгосп-технікуму Української науково-дослідної станції рису і в 1987 році закінчив повний курс технікуму по спеціальності «Агрономія».

Відповідно до довідки Скадовського аграрного фахового коледжу Херсонського державного аграрно-економічного університету від 14.02.2025 року №52, позивач дійсно навчався в радгосп-технікумі Української науково-дослідної станції рису з 01.09.1980 року по 17.11.1982 року та з 19.11.1985 року по 27.03.1987 року.

Проходження служби в радянській армії в період, що перетинається з навчанням, пояснюється тим, що позивачу надавалась академічна відпустка у зв`язку з призовом до армії. Підтвердження про період перебування в академічній відпустці Скадовський аграрний фаховий коледж Херсонського державного аграрно-економічного університету надати не може, так як заклад і архів знаходяться на тимчасово окупованій території.

Слід зазначити про порушення прав позивача на пенсійне забезпечення щодо не зарахування періоду навчання з 01.09.1980 року по 17.11.1982 року та з 19.11.1985 року по 27.03.1987 року, оскільки дипломом серії НОМЕР_1 від 27.03.1987 року та довідкою Скадовського аграрного фахового коледжу Херсонського державного аграрно-економічного університету від 14.02.2025 року №52 підтверджені періоди навчання позивача з виключенням періодів військової служби.

Відсутність в довідці від 14.02.2025 року №52 посилання на накази про зарахування та відрахування не свідчить про недостовірність викладених в ній відомостей, оскільки довідка видана уповноваженим органом, який є правонаступником навчального закладу позивача, містить печатку та підпис директору коледжу.

Відтак, є неправомірним не зарахування періоду навчання позивача з 01.09.1980 року по 17.11.1982 року та з 19.11.1985 року по 27.03.1987 року, а відтак рішення №20 від 26.02.2025 року підлягає скасуванню в цій частині.

І, як наслідок підлягає задоволенню вимога про зобов`язання відповідача зарахувати до стажу позивача період навчання з 01.09.1980 року по 17.11.1982 року та з 19.11.1985 року по 27.03.1987 року згідно з дипломом НОМЕР_1 від 27.03.1987 року та довідкою Скадовського аграрного фахового коледжу Херсонського державного аграрно-економічного університету від 14.02.2025 року №52.

Рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог сторонами не оскаржується, а тому апеляційним судом рішення суду в цій частині не переглядається.

Враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог сторонами не оскаржується, а тому апеляційним судом рішення суду в цій частині не переглядається.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 12, 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року в адміністративній справі №160/8916/25 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року в адміністративній справі №160/8916/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко