Справа № 320/5086/22
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2026-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2026 року Київ справа №320/5086/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до стажу роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах та у пільгових розмірах відповідно до положень пункту «а» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періоди роботи з 06.07.1993 по 14.03.2017, включно, на посадах, згідно Постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 за №10 Список №1, розділ І «Гірничі роботи»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах і у пільгових розмірах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 за №10 Список №1, розділ І «Гірничі роботи», та відповідно до положень пункту «а» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 16.05.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дії відповідача щодо не зарахування до страхового та пільгового стажу періодів його роботи та відмову в призначенні пенсії за віком такими, що суперечать Конституції України, іншим законам України, тому звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.06.2022 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач у відзиві проти позовних вимог заперечив. Зазначив, що позивач з заявою про проведення перерахунку призначеної пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням періоду роботи в особливо шкідливих умовах праці. Також відповідач стверджує, що довідки не можуть бути використані для зарахування пільгового стажу, оскільки вони видані не за встановленою формою та змістом, а документи які могли б підтвердити проведення атестації робочих місць в цій компанії позивачем не надані.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Позивач є громадянином України, що підтверджується паспортом Громадянина України.

30.05.2022 позивач звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Заява позивача про призначення пенсії була розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області, за результатом якої прийнято рішення № 97 від 06.06.2022 про відмову у призначенні пенсії через відсутність необхідного страхового стажу.

Проте згідно роздруківки з пенсійної справи, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 97 від 06.06.2022, позивачу повідомлено наступне. Страховий стаж особи з урахуванням додаткових років за роботу за Списком № 1 становить 33 роки 05 місяців 11 днів. Пільговий стаж на дату звернення особи становить 2 роки 05 місяців 03 дні.

За доданими документами до пільгового стажу не зараховано періоди з 06.07.1993 по 31.08.1993, з 22.07.1994 по 15.08.2000, з 16.08.2000 по 17.03.2004, оскільки довідки від 06.03.2017 №2545-2547, не відповідають вимогам Додатку №5 згідно Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки та відповідних записів у ній, Затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 (довідки повинні бути підписані керівником підприємства або долучено документи про надання права підпису).

Для зарахування вищезазначених періодів роботи до пільгового стажу необхідно надати уточнюючу довідку про пільговий стаж згідно Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки та відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 №637.

У зв?язку з відсутністю необхідного пільгового стажу право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування" на даний час відсутнє.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Отже спірним питанням у даній справі є виключно правомірність дій відповідача щодо незарахування до стажу позивача періоду роботи в особливо шкідливих умовах праці.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно із преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, який набув чинності з 01.01.2004 (далі Закон №1058-IV), цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно з ч.1ст. 9 Закону №1058-ІVв солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати, зокрема, пенсія за віком.

Відповідно до ст.1 Закону №1058-IVстраховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Таке ж визначення містить і ч. 1 ст. 24 Закону №1058-IV, яка передбачає, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч.4ст.24 Закону №1058-IVперіоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону № 1058особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років зокрема мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року не менше 31 року.

Відповідно до ч. 1, 2ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених частиною 1 цієї статті обчислюються відповідно до статті 27та з урахуванням норм статті 28цього Закону.

Пунктом 1 частини 2 цієї статті передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається: 1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 01.04.2024 пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу з 01.04.2023 по 31.03.2024 - не менше 24 років 6 місяців у чоловіків і не менше 19 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Згідно з пунктом 2 Перехідних положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-VI(далі по тексту -Закон України №1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вказаним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку

Таким чином, до 01.01.2004 стаж роботи підтверджується в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-IV.

Згідно з частиною першою статті 48 Кодексу законів про працю України, статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом про трудову діяльність працівника, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

З метою забезпечення соціального захисту працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Пунктом 10 Порядку № 383 передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до п.1, 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Таким чином, основним документом, який підтверджує наявний стаж роботи є трудова книжка, а інші документи приймаються до уваги виключно у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що основним документом, який підтверджує трудовий стаж позивача є його трудова книжка. При цьому, лише у разі відсутності трудової книжки або записів в ній органи пенсійного фонду мають право встановлювати трудовий стаж на підставі інших первинних документів.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, від 16.05.2019 у справі № 161/17658/16-а, від 27.02.2020 у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 у справі №446/656/17, від 21.05.2020 у справі №550/927/17.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що коли йдеться про підтвердження роботи в особливо шкідливих і шкідливих умовах праці, уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників не є необхідними, якщо відповідний стаж підтверджується відомостями, зазначеними у трудовій книжці.

Такий висновок суду кореспондує позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеній в постанові від 20.01.2021 року по справі №311/2865/13-а.

Судом встановлено, що згідно записів трудової книжки та архівної Довідки за №2545 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, яка була видана ПрАТ «Краснодонвугілля» 06 березня 2017 року, в період з 06.07.1993 року по 31.08.1993 року позивач працював на Шахті «Молодогвардійська» ПО «Краснодонвугілля» на посаді майстер гірничий на ділянці ВТБ, з повним робочим днем на підземних роботах. Заробітна плата здійснювалась згідно штатного окладу та штатному розпису, що передбачено Списком 1, розділом 1, підрозділом 10101006 Постанови КМ СРСР № 162 від 26.01.1991 року.

Згідно записів трудової книжки та архівної Довідки за №2546 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, яка була видана ПрАТ «Краснодонвугілля» 06 березня 2017 року, в період з:

- 22.07.1994 по 03.12.1995 працював «Молодогвардійська» ПО «Краснодонвугілля» на посаді майстер гірничий на ділянці №3, з повним робочим днем на підземних роботах. Заробітна плата здійснювалась згідно штатного окладу та штатному розпису, що передбачено Списком 1, розділом 1, підрозділом 10101006 Постанови КМУ № 162 від 11.03.1994 року;

- 04.12.1995 по 11.12.1996 працював «Молодогвардійська» ПО «Краснодонвугілля» на посаді помічника начальника ділянки №3, з повним робочим днем на підземних роботах. Заробітна плата здійснювалась згідно штатного окладу та штатному розпису, що передбачено Списком 1, розділом 1, підрозділом 10101006 Постанова КМУ № 162 від 11.03.1994 року;

- 12.12.1996 по 27.04.1998 працював «Молодогвардійська» ПО «Краснодонвугілля» на посаді майстер гірничий на ділянці № ПР-2, ВТБ, №5, з повним робочим днем на підземних роботах. Заробітна плата здійснювалась згідно штатного окладу та штатному розпису, що передбачено Списком 1, розділом 1, підрозділом 10101006 Постанова КМУ № 162 від 11.03.1994 року;

- 28.04.1998 по 30.11.1999 працював «Молодогвардійська» ПО «Краснодонвугілля» на посаді заступника начальника ділянки ВТБ з повним робочим днем на підземних роботах. Заробітна плата здійснювалась згідно штатного окладу та штатному розпису, що передбачено Списком 1, розділом 1, підрозділом 10101006 Постанова КМУ №162 від 11.03.1994 року;

- 01.12.1999 по 15.08.2000 працював на Шахті «Молодогвардійська» ПО «Краснодонвугілля» на посаді виконуючого обов?язки начальника ділянки ВТБ з повним робочим днем на підземних роботах. Заробітна плата здійснювалась згідно штатного окладу та штатному розпису, що передбачено Списком 1, розділом 1, підрозділом 10101006 Постанова КМУ №162 від 11.03.1994 року.

Згідно записів трудової книжки та архівної Довідки за № 2547 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, яка була видана ПрАТ «Краснодонвугілля» 06 березня 2017 року, в період з:

- 16.08.2000 по 26.10.2000 працював на Шахті «Молодогвардійська» ПО «Краснодонвугілля» на посаді виконуючого обов?язки начальника ділянки ВТБ з повним робочим днем на підземних роботах. Заробітна плата здійснювалась згідно штатного окладу та штатному розпису, що передбачено Списком 1, розділом 1, підрозділом 10101006 Постанова КМУ № 162 від 11.03.1994;

- 27.10.2000 по 21.10.2002 працював на Шахті «Молодогвардійська» ПО «Краснодонвуілля» на посаді начальника ділянки ВТБ з повним робочим днем на підземних роботах. Заробітна плата здійснювалась згідно штатного окладу та штатному розпису, що передбачено Списком 1, розділом 1, підрозділом 10101006 Постанова КМУ № 162 від 11.03.1994;

- 22.10.2002 по 23.09.2003 працював на Шахті «Молодогвардійська» ПО «Краснодонвугілля» на посаді заступника головного інженера по виробництву АУПІ з 50% і більше робочого часу на підземних роботах. Заробітна плата здійснювалась згідно штатного окладу та штатному розпису, що передбачено Списком 1, розділом 1, підрозділом 1.1г Постанова КМУ № 36 від 16.01.2003 року;

- 24.09.2003 по 31.01.2004 працював на Шахті «Молодогвардійська» ПО «Краснодонвугілля» на посаді начальника зміни АУПІ з 50% і більше робочого часу на підземних роботах. Заробітна плата здійснювалась згідно штатного окладу та штатному розпису, що передбачено Списком 1, розділом 1, підрозділом 1.1г Постанова КМУ № 36 від 16.01.2003 року;

- 01.02.2004 по 17.03.2004 працював на Шахті «Молодогвардійська» ПО «Краснодонвугілля» на посаді начальника головного інженера виробництву АУП з 50% і більше робочого часу на підземних роботах. Заробітна плата здійснювалась згідно штатного окладу та штатному розпису, що передбачено Списком 1, розділом 1, підрозділом 1.1г Постанова КМУ № 36 від 16.01.2003 року;

- 18.03.2004 по 29.08.2004 працював на Шахті «Молодогвардійська» ПО «Краснодонвугілля» на посаді начальника зміни АУП з 50% і більше робочого часу на підземних роботах. Заробітна плата здійснювалась згідно штатного окладу та штатному розпису, що передбачено Списком 1, розділом 1, підрозділом 1.1г Постанова КМУ № 36 від 16.01.2003 року.

Згідно записів трудової книжки:

- в період з 01.09.2004 по 02.11.2004 позивач працював на ВАТ «Краснодонвугілля» на посаді головний гірничий по вентиляції;

- в період з 05.11.2004 по 14.03.2005 позивач працював на ВАТ «Краснодонвугілля» на посаді заступника інженера з виробництва, яка була пов?язана з підземними роботами;

- в період з 17.03.2005 по 23.11.2006 позивач працював на шахті «Самсонівська-західна» ВАТ «Краснодонвугілля» на посаді начальника ділянки ВТБ з повним робочим днем на підземних роботах;

- в період з 24.11.2006 по 31.07.2007 позивач працював на шахті «Самсонівська-західна» ВАТ «Краснодонвугілля» на посаді майстер гірничий з повним робочим днем на підземних роботах;

- в період з 01.02.2007 по 18.11.2008 позивач працював на шахті «Самсонівська-Західна» ВАТ «Краснодонвугілля» на посаді помічником начальника ділянки з повним робочим днем на підземних роботах;

- в період з 19.11.2008 по 14.03.2017 позивач працював на шахті «Самсонівська-Західна» ВАТ «Краснодонвугілля» на посаді заступника начальника ділянки з повним робочим днем на підземних роботах.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

З викладених законодавчих норм вбачається, що правовою підставою для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення є набуття ним відповідного стажу при виконанні робіт, передбачених Списком №1.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 17.04.2019 р. у справі № 686/16852/16-а, від 16.05.2019 р. у справі №132/2081/17, від 09.07.2019 р. у справі №204/2194/17.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком № 442 та Методичними рекомендаціями.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Так, згідно з статтею 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено адміністративну відповідальність керівників суб`єктів господарювання. Порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У разі, якщо непроведення атестації мало своїм наслідком заподіяння шкоди здоров`ю працівнику, керівник підприємства може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за статтею 271 Кримінального кодексу України.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списків № 1, 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Великої палати Верховного Суду, яка міститься у постанові від 19.02.2020 р. у справі 520/15025/16-а.

У вищезазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду наголошує, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 29 Кодексу законів про працю України до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору.

Частинами першою та другою статті 153 КЗпП України установлено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України від 14 жовтня 1992 року № 2694-XII «Про охорону праці» працівники, зайняті на роботах з важкими та шкідливими умовами праці, безоплатно забезпечуються лікувально-профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктами, газованою солоною водою, мають право на оплачувані перерви санітарно-оздоровчого призначення, скорочення тривалості робочого часу, додаткову оплачувану відпустку, пільгову пенсію, оплату праці у підвищеному розмірі та інші пільги і компенсації, що надаються в порядку, визначеному законодавством.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я.

Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

Отже, атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, розуміючи положення пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII - «за результатами атестації робочих місць» як обмежувальний захід при призначенні пільгової пенсії, держава покладає відповідальність за непроведення атестації, та відповідно, надмірний тягар, на пенсіонера (позивача у цій справі).

Відтак, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1 чи 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII.

Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

А тому, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

З урахуванням вищезазначена, суд звертає увагу, що позовні вимоги позивача про визнання протиправною відмову відповідача зарахувати у пільговому обчисленні до страхового стажу позивача періоди роботи з 06.07.1993 по 14.03.2017, включно, на посадах, згідно Постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 за №10 Список №1, розділ І «Гірничі роботи», що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах та у пільгових розмірах відповідно до положень пункту «а» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до стажу роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах та у пільгових розмірах відповідно до положень пункту «а» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періоди роботи з 06.07.1993 по 14.03.2017, включно, на посадах, згідно Постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 за №10 Список №1, розділ І «Гірничі роботи» та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах і у пільгових розмірах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 за №10 Список №1, розділ І «Гірничі роботи», та відповідно до положень пункту «а» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 16.05.2022, суд зазначає наступне.

Пунктом «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Судом встановлено, що позивач звернувся за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах при досягненні ним 50 років, враховуючи зазначені вище норми закону, при загальному стажу роботи 36 роки, він має право на пенсію за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку за списком № 1 згідно з пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Частиною другою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними.

Відповідно до пункту 19 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Отже, оскільки відмова відповідача у зарахуванні стажу у пільговому обчисленні та призначенні пенсії, викладена у рішенні, стосується прав конкретної особи, вказане рішення є індивідуальним актом та підлягає оскарженню шляхом подання позову про визнання його протиправним та скасування.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях, аналізуючи національні системи правового захисту на предмет дотримання права на ефективність внутрішніх механізмів в аспекті забезпечення гарантій, визначених ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, вказував, що для того, щоб бути ефективним, засіб захисту має бути незалежним від будь-якої вжитої на розсуд державних органів дії, бути безпосередньо доступним для тих, кого він стосується (див. рішення від 06.09.2005 р. у справі «Гурепка проти України» (Gurepka v. Ukraine), заява № 61406/00, п. 59); спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваному порушенню чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце (див. рішення від 26.10.2000 р. у справі «Кудла проти Польщі» (Kudla v. Poland), заява № 30210/96, п. 158) (п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 16.08.2013 р. у справі «Гарнага проти України» (Garnaga v. Ukraine), заява № 20390/07).

Згідно з Рекомендацією № R (80) 2 Комітету Міністрів РЄ державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Водночас, згідно пункту 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Відповідно до ч.4ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

З урахуванням тієї обставини, що оскаржуване рішення відповідача не ґрунтується на дискреційних повноваженнях, оскільки судом викладено висновки щодо необхідності зарахування позивачеві пільгового стажу, який надає право на пенсію за віком на пільгових умовах, і відповідач не може діяти в іншій спосіб, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати у пільговому обчисленні до страхового стажу позивача періоди роботи з 06.07.1993 по 14.03.2017, включно, на посадах, згідно Постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 за №10 Список №1, розділ І «Гірничі роботи», що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах та у пільгових розмірах відповідно до положень пункту «а» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», призначити та виплати пенсію за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку за списком № 1 згідно з пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 30.05.2022.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також письмові доводи сторін, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір на загальну суму 992,40 грн.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 992,40 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати у пільговому обчисленні до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 06.07.1993 по 14.03.2017, включно, на посадах, згідно Постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 за №10 Список №1, розділ І «Гірничі роботи», що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах та у пільгових розмірах відповідно до положень пункту «а» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (, адреса: 46001, Тернопільська обл., м. Тернопіль, Майдан Волі, буд. 3) зарахувати у пільговому обчисленні до страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) періоди роботи з 06.07.1993 по 14.03.2017, включно, на посадах, згідно Постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 за №10 Список №1, розділ І «Гірничі роботи», що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах та у пільгових розмірах відповідно до положень пункту «а» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», призначити та виплати пенсію за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку за списком № 1 згідно з пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 30.05.2022.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (, адреса: 46001, Тернопільська обл., м. Тернопіль, Майдан Волі, буд. 3).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.