Справа № 260/7285/25
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2026-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 березня 2026 року м. Ужгород№ 260/7285/25
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаврилка С.Є., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дм-Експорт» до Закарпатської митниці про надання дозволу на внесення змін до митної декларації, -

В С Т А Н О В И В:

16 вересня 2025 року до Закарпатського окружного адміністративного суду звернулося із позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю "ДМ-ЕКСПОРТ" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 102, ) до Закарпатської митниці (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Собранецька, 20, ), яким просить суд: « 1. Поновити ТОВ «Дм-Експорт» строк для звернення до суду із даним позовом. 2. Визнати протиправною відмову Закарпатської митниці, викладену в листі від 12.03.2025р. № 7.7-2/15-01/13/2092 щодо задоволення звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Дм-Експорт» від 18.02.2025 № 1802 про надання дозволу на внесення змін до митної декларації № UA305130/2023/005583. 3. Зобов`язати Закарпатську митницю внести зміни до митної декларації № UA305130/2023/005583 від 06.03.2023 р. шляхом виготовлення аркушів коригування згідно з доданою до звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Дм-Експорт» від 18.02.2025 № 1802 заявою на внесення змін до митної декларації 1802/1 від 18.02.2025р. 4. Судові витрати покласти на Відповідача».

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року (суддя Рейті С.І.) відкрито провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі наявних у ній матеріалів.

23 грудня 2025 року суддя Рейті С.І. відрахований із штату суду, як такий, що звільнений у відставку. У зв`язку із цим та відповідно до статті 31 КАС України дану адміністративну справу, передано на повторний автоматизований розподіл за результатами якого, 01 січня 2026 року визначено головуючого суддю по вказаній справі Гаврилка С.Є..

01 січня 2026 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було прийнято дану справу до розгляду.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 березня 2025 року відмовлено відповідачеві у задоволенні клопотання щодо розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Свої позовні вимоги позивач мотивував наступним. Зокрема, позивач вказує, що 06 березня 2023 року за митною декларацією № UA305130/2023/005583 (далі по тексту також МД, декларація) здійснено митне оформлення товарів, серед яких, товар за кодом УКТЗЕД (акумулятори електричні літій-іонні). При оформленні митної декларації представником декларанта помилково не зазначені відомості про код обов`язкової преференції (податкової пільги) "231" зі сплати ввізного мита та податку на додану вартість. У зв`язку із чим, 18 лютого 2025 року позивач звернувся до Закарпатської митниці із заявою № 1802 щодо внесення змін до митної декларації № UA305130/2023/005583. Листом від 12 березня 2025 року за № 7.7-2/15-01/13/2092 Закарпатською митницею позивачеві було відмовлено в наданні дозволу на внесення змін до митної декларації у зв`язку з тим, що підстави для внесення змін до митних декларацій відсутні, позаяк не використані позивачем податкові пільги не можуть бути перенесені на інші податкові періоди, зараховані в рахунок майбутніх платежів з податків та зборів або відшкодовані з бюджету. Позивач не погоджується із рішенням Закарпатської митниці, оформленим листом від 12 березня 2025 року за № 7.7-2/15-01/13/2092, про відмову у задоволенні звернення Товариство з обмеженою відповідальністю «ДМ-Експорт№ 1802 щодо надання дозволу на внесення змін до митної декларації № UA305130/2023/005583 згідно з заявою № 1802/1 від 18 лютого 2025 року, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

У відзиві на позов представник відповідача просить суд в задоволенні позову відмовити повністю. Зазначає, що пільга щодо звільнення від оподаткування, на яку посилається позивач, була запроваджена Законами України від 13 грудня 2022 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо сприяння відновленню енергетичної інфраструктури України» № 2836-IX та «Про внесення зміни до розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України щодо сприяння відновленню енергетичної інфраструктури України» № 2837-IX, яким було встановлено термін дії такої пільги до 01 травня 2023 року. Відповідно до пунктів 30.3 та 30.4 статті 30 Податкового кодексу України: - платник податків вправі використати податкову пільгу з моменту виникнення відповідних підстав для її застосування і протягом усього строку її дії; - платник податків вправі відмовитися від використання податкової пільги (крім податкових пільг з податку на додану вартість) чи зупинити її використання на один або декілька податкових періодів. Податкові пільги, не використані платником податків, не можуть бути перенесені на інші податкові періоди, зараховані в рахунок майбутніх платежів з податків та зборів або відшкодовані з бюджету. Таким чином, незастосування позивачем податкової пільги протягом строку її дії, унеможливлює її застосування після законодавчого закінчення строку дії пільги. Аналіз змісту норм статті 30 ПК України, вказує що законодавець розрізняє випадки відмови від використання податкових пільги від її використання/невикористання. Наведені норми вказують виключно на обмеження права на відмову від застосування податкових пільг з ПДВ (хоча у спірному випадку митні платежі складались також із ввізного мита), водночас ці норми не містить жодних обмежень щодо використання або невикористання податкових пільг (використання яких віднесено на розсуд платника податків згідно п.30.3. ст.30 ПК України). У зв`язку із чим, просив у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Не погоджуючись із протиправною, з точки зору позивача, поведінкою відповідача, позивач звернувся до суду.

Згідно із статтею 262 частиною 5 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до статті 4 частини 1 пункту 10 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши подані сторонами докази, (заслухавши сторони та їх представників) всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 06 березня 2023 року за митною декларацією № UA305130/2023/005583U6 позивачем здійснено митне оформлення товарів у тому числі за кодом УКТЗЕД (акумулятори електричні літій-іонні) (а.с.а.с. 33, 34).

При оформленні митної декларації представником декларанта не зазначалися відомості про код преференції (податкової пільги) зі сплати ввізного мита та податку на додану вартість.

Позивач звернувся до Закарпатської митниці із заявою № 1802 від 18 лютого 2025 року щодо внесення змін до митної декларації № UA305130/2023/005583U6 (а.с. 6).

Листом від 12 березня 2025 року за № 7.7-2/15-01/13/2092 Закарпатською митницею відмовлено в наданні дозволу на внесення змін до митної декларації у зв`язку з тим, що підстави для внесення змін до митних декларацій відсутні, позаяк не використані позивачем податкові пільги не можуть бути перенесені на інші податкові періоди, зараховані в рахунок майбутніх платежів з податків та зборів або відшкодовані з бюджету. Зокрема відповідач зазначив, що Закарпатською митницею за митною декларацією № UA305130/2023/005583 від 06 березня 2023 року здійснено митне оформлення товару та випущено у вільний обіг зі сплатою всіх обов`язкових митних платежів. Вказав, що термін дії пільги « 231» з 10 січня 2023 року, але не довше ніж до 01 травня 2023 року (Закони України від 13 грудня 2022 року № 2837-ІХ «Про внесення зміни до розділу ХХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України щодо сприяння відновленню енергетичної інфраструктури України» та № 2836-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо сприяння відновленню енергетичної інфраструктури України»). Відповідно до частини 1 пункту 2 статті 292 МК України звільнення або повне умовне звільнення від сплати митних платежів здійснюється у період дії такого звільнення і при дотриманні умов, у зв`язку з якими його надано. Згідно з пунктом 30.4 статті 30 Податкового кодексу України податкові пільги, не використані платником податків, не можуть бути перенесені на інші податкові періоди, зараховані в рахунок майбутніх платежів з податків та зборів або відшкодовані з бюджету (а.с. 4).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно із статтею 19 частиною 2 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 частини 1 Митного кодексу України (далі по тексту МК України), законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та триває на час ухвалення рішення у даній справі.

Законом України від 13 грудня 2022 року № 2837-ІХ «Про внесення зміни до розділу ХХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України щодо сприяння відновленню енергетичної інфраструктури України» були внесені зміни, зокрема, Розділ XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України доповнено, у тому числі пунктом 9-21 такого змісту: «9-21. Тимчасово, на період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, але не більше ніж до 1 травня 2023 року, звільняються від оподаткування ввізним митом товари, що ввозяться на митну територію України для вільного обігу підприємствами або громадянами, у тому числі переміщуються (пересилаються) на митну територію України у міжнародних поштових та експрес-відправленнях, що класифікуються за такими кодами згідно з УКТ ЗЕД:

2710 19 93 00, 3914 00 00 00, 7020 00 80 00, 7225 11 00 00, 7325 10 00 00, 7605 11 00 00, 7607 (тільки для промислового використання), 8407 90 10 00, 8407 90 80 00, 8407 90 90 00, 8408 90 41 00, 8408 90 43 00, 8408 90 45 00, 8408 90 47 00, 8408 90 61 00, 8408 90 65 00, 8408 90 67 00, 8408 90 81 00, 8408 90 85 90, 8408 90 89 90, 8421 21 00 00, 8421 99 90 00, 8481 80 59 00, 8501 61 80 90, 8501 62 00 90, 8501 63 00 90, 8501 64 00 00, 8502 (електрогенераторні установки), 8503 00, 8504 (трансформатори, частини трансформаторів, інвертори, крім 8504 21 00 00, 8504 22 10 00, 8504 22 90 00, 8504 23 00 00, 8504 31 21 00, 8504 31 29 00, 8504 31 80 00, 8504 32 00 90, 8504 50 95 90, та товарів цивільної авіації), 8507 20 (крім товарів цивільної авіації), 8507 30, 8507 40 00 00, 8507 50 00 00, 8507 60 00 00, 8507 80 00 00, 8507 90 (крім товарів цивільної авіації), 8517 62 00 00, 8517 69 90 00, 8517 70 00 90, 8535, 8536, 8537, 8546, 8547 90 00 00, 9014 80 00 00, 9025 19 80 98.

Законом України від 13 грудня 2022 року № 2836-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо сприяння відновленню енергетичної інфраструктури України» були внесені зміни, зокрема, підрозділ 2 Розділу XX ПК України доповнено, зокрема, пунктом 87: « 87. Тимчасово, на період дії воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, але не довше ніж до 1 травня 2023 року, звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення, переміщення (пересилання) у міжнародних поштових та експрес-відправленнях на митну територію України у митному режимі імпорту товарів, визначених пунктом 9-21 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України. Положення цього пункту не застосовуються до товарів, що мають походження з країни, визнаної державою-окупантом згідно із законом та/або державою-агресором щодо України згідно із законодавством, та/або ввозяться з території держави-окупанта (агресора) та/або з окупованої території України, визначеної такою згідно із законом».

Таким чином ввозячи відповідний товар на митну територію України в період до 01 травня 2023 року платники податку звільнялися від обов`язку нарахування та сплати, зокрема, податку на додану вартість за операціями з ввезення на митну територію України для вільного обігу товарів, що класифікуються за таким кодом згідно з УКТ ЗЕД: 8507 60 00 00 у спірному випадку акумулятори електричні літій-іонні.

Вирішуючи спір по суті судом також надається оцінка правовідносинам у період з 03 січня 2023 року по 01 травня 2023 року, тобто у період чинності підпункту пункту 9-21 Розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України та пунктів 87 та 88 підрозділу 2 Розділу XX ПК України.

Наказом Міністерства фінансів України від 30 грудня 2022 року № 482 затверджено зміни до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, Класифікатора звільнень від сплати митних платежів при ввезенні товарів на митну територію України, Класифікатора документів, сертифікатів, дозволів та додаткової інформації, та Класифікатора видів надходжень бюджету, що контролюються митними органами, зокрема Розділ I «Загальний (Імпорт)» Класифікатора звільнень від сплати митних платежів при ввезенні товарів на митну територію України доповнено новою позицією « 143» з відомостями про спірну пільгу зі сплати ввізного мита та податку на додану вартість із кодом « 231».

Судом з`ясовано, що позивач за спірною митною декларацією подавав до митного оформлення товар у «пільговий» період, зокрема, 06 березня 2023 року.

За таких обставин, суд вважає, що, з врахуванням змін відповідно до Закону України від 13 грудня 2022 року № 2836-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо сприяння відновленню енергетичної інфраструктури України» та Закону України від 13 грудня 2022 року № 2837-ІХ «Про внесення зміни до розділу ХХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України щодо сприяння відновленню енергетичної інфраструктури України», позивач на момент оформлення спірної митної декларації був звільненим від обов`язку нарахування та сплати податку на додану вартість та ввізного мита при ввезенні товару, що класифікуються за таким кодом згідно з УКТ ЗЕД: 8507 60 00 00 у спірному випадку акумулятори електричні літій-іонні.

Відповідно до статті 17 пункту 17.1 підпункту 17.1.4 ПК України, платник податків має право користуватися податковими пільгами за наявності підстав у порядку, встановленому цим Кодексом.

За змістом статті 30 пунктів 30.1-30.4 ПК України податкова пільга передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.

Платник податків вправі використовувати податкову пільгу з моменту виникнення відповідних підстав для її застосування і протягом усього строку її дії.

Платник податків вправі відмовитися від використання податкової пільги (крім податкових пільг з податку на додану вартість) чи зупинити її використання на один або декілька податкових періодів, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Податкові пільги, не використані платником податків, не можуть бути перенесені на інші податкові періоди, зараховані в рахунок майбутніх платежів з податків та зборів або відшкодовані з бюджету.

Фактично платник податків законодавчо наділений правом на свій власний розсуд розпорядження податковою пільгою. При цьому слід наголосити, що законодавчо платнику податків встановлено обов`язок не сплачувати податок на додану вартість у випадку, якщо така пільга встановлена. Тобто, відмова платника податків від пільги щодо несплати податку на додану вартість повинна бути відхилена відповідним контролюючим органом.

Отже, здійснюючи ввезення на митну територію України товару 06 березня 2023 року позивач, був звільненим, зокрема, від обов`язку нарахування та сплати податку на додану вартість при ввезенні товарів на митну територію України і такий платник не мав права відмовлятися від такої пільги. Таким чином позивач у спірному випадку не був суб`єктом справляння податку на додану вартість.

Суд також зауважує, що письмових доказів, долучених до матеріалів справи, які б підтверджували відмову позивача від пільги зі сплати ввізного мита та податку на додану вартість немає, а право відмови від пільги взагалі відсутнє в силу прямої заборони Законом.

Факт звернення позивача зі заявами про внесення змін до митних декларацій, свідчить про наявний намір останнього реалізувати своє право на податкову пільгу.

Оскільки у цей період позивач не був суб`єктом сплати податку на додану вартість, в розумінні спірного випадку, то, відповідно, й сплата такого податку не могла бути здійснена та, відповідно, зарахована до відповідного бюджету.

Відповідно до статті 46 пункту 46.1 ПК України, податкова декларація, розрахунок, звіт - документ, що подається платником податків контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов`язань.

Відповідно до статті 4 частини 1 пункту 20 МК України, митна декларація - це заява встановленої форми, в якій особою зазначено митну процедуру, що підлягає застосуванню до товарів, та передбачені законодавством відомості про товари, умови і способи їх переміщення через митний кордон України та щодо нарахування митних платежів, необхідних для застосування цієї процедури; митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (стаття 257 частина 1 МК України).

Відповідно до статті 258 частини 1 МК України, під митною декларацією, заповненою у звичайному порядку, розуміється митна декларація, що містить обсяг відомостей (даних), достатній для завершення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у заявлений митний режим. Оформлення митним органом митної декларації, заповненої у звичайному порядку, є випуском товарів у заявлений митний режим.

Відповідно до статті 268 МК України допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, не тягне за собою застосування санкцій, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, посадові особи митних органів надають декларантам або уповноваженим ним особам можливість виправити помилки, допущені в митній декларації.

Відповідно до статті 269 частин 1, 2 та 7 МК України, за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи та з дозволу митного органу відомості, зазначені в митній декларації, можуть бути змінені або митна декларація може бути відкликана. У разі відмови у наданні такого дозволу митний орган зобов`язаний невідкладно, письмово або в електронному вигляді, повідомити декларанта про причини і підстави такої відмови. Внесення змін до митної декларації, прийнятої митним органом, допускається до моменту завершення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до заявленого митного режиму, а також протягом трьох років з дня завершення їх митного оформлення. Зміни повинні стосуватися лише товарів, транспортних засобів комерційного призначення, зазначених у митній декларації. Порядок внесення змін до митних декларацій, їх відкликання та визнання недійсними визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Питання, пов`язані із застосуванням митних декларацій» від 21 травня 2012 року за №450 затверджено, зокрема, Положення про митні декларації (далі по тексту Положення № 450).

Пунктом 37 цього Положення № 450 встановлено, що після завершення митного оформлення зміни до митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа можуть вноситися шляхом: - подання з метою сплати митних платежів у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, декларантом або уповноваженою ним особою додаткової декларації та оформлення її митним органом; - подання з метою продовження строку тимчасового ввезення товарів з частковим звільненням від оподаткування митними платежами, для сплати рівними частинами податку на додану вартість у разі надання розстрочення сплати податку на додану вартість під час ввезення на митну територію України устаткування та обладнання на підставах, визначених Податковим кодексом України, а також у випадках, визначених Митним кодексом України, декларантом або уповноваженою ним особою додаткової митної декларації та оформлення її митним органом; - заповнення та оформлення митним органом аркуша коригування за формою згідно з додатком 4. Внесення змін до митної декларації за формою єдиного адміністративного документа шляхом оформлення аркуша коригування здійснюється в порядку, що встановлюється Мінфіном. Після оформлення аркуша коригування його електронний примірник з використанням електронного підпису посадової особи митного органу чи електронної печатки митного органу, які базуються на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа, вноситься до систем, що забезпечують функціонування електронних інформаційних ресурсів митних органів, посадовою особою митного органу, що його оформила, та передається Держмитслужбою ДПС згідно з пунктом 32 цього Положення. Оформлений митним органом аркуш коригування є невід`ємною частиною відповідної митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа. Аркуш коригування заповнюється та оформлюється митним органом у разі: - необхідності виправлення відомостей, пов`язаних з доплатою або поверненням митних платежів, у тому числі у зв`язку із скасуванням рішення митного органу; - необхідності виправлення за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи відомостей, пов`язаних з коригуванням ціни товару, що вивозиться за межі митної території України, для цілей податкового контролю за трансфертним ціноутворенням, якщо таке коригування не призведе до зменшення суми податків, що підлягає сплаті до бюджету; - необхідності виправлення за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи помилково зазначених в оформленій митній декларації на бланку єдиного адміністративного документа відомостей про товари, не пов`язаних з перерахуванням сум митних платежів за такою митною декларацією; - необхідності відображення за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи відомостей про товари, що стали відомі після закінчення митного оформлення товарів, не пов`язаних з перерахуванням сум митних платежів за митною декларацією на бланку єдиного адміністративного документа.

Тобто, аркуш коригування заповнюється та оформлюється, зокрема, при необхідності виправлення відомостей, пов`язаних з доплатою або поверненням митних платежів, у тому числі у зв`язку із скасуванням рішення митного органу.

Відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання митного оформлення окремих товарів, що ввозяться на митну територію України» № 236, у період дії воєнного стану внесення змін до оформленої митної декларації, пов`заних із сплатою митних платежів, здійснюється шляхом оформлення аркуша коригування у встановленому порядку у строки, визначені законом.

Порядок оформлення аркуша коригування затверджено наказом Міністерства фінансів України від 06 листопада 2012 року за № 1145 (далі по тексту Порядок №1145).

Пунктом 3 Порядку № 1145 встановлено, що аркуш коригування складається у випадках, визначених пунктом 37 Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року № 450, посадовою особою митного органу, яким здійснювався випуск товарів за митною декларацією, у строк, що не перевищує 10 робочих днів з дня надходження до митного органу інформації про доплату (повернення) сум митних платежів або реєстрації заяви декларанта (уповноваженої особи) у митному органі. Пунктом 12 визначено порядок заповнення аркуша коригування у випадку доплати або повернення митних платежів та штрафних санкцій.

За приписами пункту 34 Положення № 450 не дозволяється: внесення змін до граф 1 (перший і другий підрозділи), 14, 37 (перший підрозділ) і 54 митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа; внесення змін або відкликання митної декларації у разі виявлення порушень митних правил щодо задекларованих у цій митній декларації товарів; внесення змін до митної декларації, якщо з поданих документів не випливає, що відомості, зазначені у цій митній декларації, необхідно змінювати; внесення змін або відкликання митної декларації після надання декларанту або уповноваженій ним особі митним органом, якому подана така митна декларація, інформації про призначення митним органом митного огляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення або перевірки документів на товари (крім випадків, коли після проведення зазначених митних формальностей порушень митних правил не виявлено); внесення змін до митної декларації або її відкликання у разі відсутності документів, що підтверджують необхідність внесення таких змін або її відкликання; внесення змін до митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа з метою подання відомостей у випадках, коли Митним Кодексом України передбачена необхідність подання з цією метою додаткової декларації.

Підсумовуючи викладене у сукупності, до моменту завершення митного оформлення товарів, а також протягом трьох років з дня завершення їх митного оформлення декларант має право вносити зміни до митної декларації, відмова митного органу не може ґрунтуватися на підставі того, що це стосується перерахунку митних платежів. Вирішення питання перерахунку митних платежів є наслідком наявності або відсутності підстав для внесення таких змін. Відтак, при отриманні звернення декларанта або уповноваженої ним особи про внесення змін до митної декларації, митний орган може відмовити у внесені таких змін лише у разі відсутності законних підстав для їх внесення. Приписи пункту 37 Положення № 450 не суперечать нормам статті 269 Митного кодексу України, а визначають лише порядок внесення таких змін, в тому числі й у разі необхідності повернення декларанту митних платежів.

Така позиція Закарпатського окружного адміністративного суду узгоджується з позицією Верховного Суду, що викладена у постанові Верховного Суду від 23 листопада 2020 року у справі №809/984/18, від 31 березня 2023 року у справі № 813/1046/15.

За таких обставин, суд вважає протиправною відмову Закарпатської митниці, викладену в листі від 12 березня 2025 року № 7.7-2/15-01/13/2092 щодо задоволення звернення позивача від 18 лютого 2025 № 1802 про надання дозволу на внесення змін до митної декларації № UA305130/2023/005583U6 від 06 березня 2023 року.

При цьому належним способом захисту та поновлення порушених прав позивача є зобов`язання відповідача внести зміни до відповідної митної декларації, шляхом виготовлення аркушів коригування згідно з доданими до звернення ТОВ «ДМ-Експорт» від 18 лютого 2025 року за № 1802 заявою про надання дозволу на внесення змін до митної декларації.

Вказане свідчить про те, що приймаючи оскаржене рішення відповідач діяв протиправно щодо відмови у внесенні змін до митної декларації, що зазначена позивачем у зверненні, що стосуються податку на додану вартість.

Відповідно до статті 242 частин 1, 4 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 73 частини 2 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 90 частини 1 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 77 частиною 2 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими. Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Відповідно до статті 2 частини 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що оскаржувана поведінка відповідача не відповідає критеріям, встановленим статтею 2 частини 2 КАС України, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ДМ-ЕКСПОРТ" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 102, ) до Закарпатської митниці (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Собранецька, 20, ) п про надання дозволу на внесення змін до митної декларації задовольнити.

Визнати протиправною відмову Закарпатської митниці, викладену в листі від 12 березня 2025 року № 7.7-2/15-01/13/2092 щодо задоволення звернення позивача від 18 лютого 2025 № 1802 про надання дозволу на внесення змін до митної декларації № UA305130/2023/005583U6 від 06 березня 2023 року.

Зобов`язати Закарпатську митницю внести зміни до митної декларації № UA305130/2023/005583U6 від 06 березня 2023 року, шляхом виготовлення аркушу коригування згідно з доданими до звернення ТОВ «ДМ-Експорт» від 18 лютого 2025 року за № 1802 заявою про надання дозволу на внесення змін до митної декларації.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяС.Є. Гаврилко