Справа № 260/6862/24
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2026-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про задоволення заяви про самовідвід судді

25 березня 2026 рокум. Ужгород№ 260/6862/24

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Плеханова З.Б., розглянувши заяву про самовідвід по справі за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Закарпатської області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

31 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Закарпатської області визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії.

04 листопада 2024 року ЗОАС ухвалив: відкрити загальне позовне провадження у адміністративній справі .2. Призначити підготовче судове засідання на 04 грудня 2024 на 10-00 годину засідання, яке відбудеться за адресою: 88017, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Б.Хмельницького, буд. 21. 3. Зобов`язати Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури Закарпатської області надати суду в термін 7 днів з дня отримання ухвали :- дисциплінарну справу ОСОБА_1 , в тому числі оскаржуване рішення та всі матеріали, які стали підставою для його прийняття. - протоколи всіх засідань у дисциплінарному провадженні щодо позивача скаргою ОСОБА_2 від 23.07.2024 р. - Документи про склад КДКА Закарпатської області та регламент( порядок) роботи. 4. Запропонувати відповідачам надати відзив на позов та докази, які в нього є в термін протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання даної ухвали.

04 грудня 2024 року ЗОАС у підготовчому судовому засіданні ухвалив: заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Закарпатської області про забезпечення позову - залишити без задоволення.

04 грудня 2024 року ЗОАС ухвалив: в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення даної справи до вирішення справи № 260/4914/24 - відмовити.2. Клопотання ОСОБА_1 щодо зупинення провадження у справі 260/6862/24 за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії до набрання законної сили судовим рішенням по справі № 260/4597/24 задовольнив.

24 грудня 2024 року ЗОАС ухвалив: у задоволенні заяви ОСОБА_1 про направлення протоколу судового засідання на поштову адресу - відмовити.

Оскільки Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2025 року №260/4597/24 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2024 року у справі №260/4597/24 - без змін, то ЗОАС 20 лютого 2025 року ухвалив:

- поновити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії.2. Призначити підготовче судове засідання на 13 березня 2025 року на 14-00 год. засідання відбудеться за адресою: 88017, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Б.Хмельницького, буд. 21.

В подальшому позивач 5 разів подавав клопотання про відкладення судових засідань з різних причин на 13.03, 03.04, 21.05, 18.06, 20.08.25 року, представник відповідача у всі судові засідання зявлявся. (З 30 червня 2025 року по 04 серпня 2025 року головуюча перебувала у щорічній відпустці).

08.09.25 року ЗОАС клопотання представника відповідача розглянув та ухвалив: позовну заяву ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Закарпатської області визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху. Надати ОСОБА_1 строк 5 днів з дня отримання даної ухвали для усунення вищезазначених недоліків.

09 вересня 2025 року позивач отримав вищевказану ухвалу .

0 вересня 2025 року позивач направив заяву про усунення недоліків, яка була зареєстрована в ЗОАС 15 вересня 2025 року. До заяви додано нову редакцію позову, в якій було виправлено недолік в частині зазначення позивачем інформації про відсутність у нього електронного кабінету. Вивчивши подану заяву з додатками судом встановлено, що позов відповідає вимогам ст.ст. 160,161 КАСУ, а судовий розгляд підлягає продовженню. На підставі наведеного та керуючись ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалив: продовжити судовий розгляд за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Закарпатської області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії. Продовжити підготовче провадження та призначити судове засідання на 01 жовтня 2025 року на 13-30 годин. Вказану ухвалу позивач отримав 30 вересня 2025 року.

22 вересня 2025 року ухвалою ЗОАС продовжено судовий розгляд. та призначено судове засідання на 01.10.25 року.

01 жовтня 2025 року позивач в судове засідання не зявився, заяв про відкладення не подавав., хоча був належним чином повідомлення згідно повідомлення про вручення.

Представник відповідача зявився, і 01 жовтня 2025 року ухвалою ЗОАС було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 17.10.25 року.

Не зявившись в судове засідання позивач , позивач 01.10.25 року зареєстрував в канцелярії ЗОАС Заяву про зупинення дії індивідуального акту та заборону вчинення певної дії у справі № 260/6862/24.02 жовтня 2025 року ухвалою ЗОАС клопотання Заяву про зупинення дії індивідуального акту та заборону вчинення певної дії у справі № 260/6862/24- залишено без задоволення.17 жовтня 2025 року позивач повторно в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про судове засідання, що стверджується повідомленням про вручення.Не зявившись 17.10.25 року в судове засідання , позивач 17.10.25 року зареєстрував в канцелярії ЗОАС Заяву про відвід судді Плеханової З.Б. 17 жовтня 2025 року ухвалою ЗОАС суд ухвалив: в задоволенні заяви ОСОБА_1 відвід головуючій судді - відмовити.

Представник відповідача просив залишити позов без розгляду, зазначивши про неодноразові клопотання позивача та неявки позивача в судові засідання без поважних причин., на розгляді справи у відсутності позивача не наполягав.

позивач повторно не прибув в судове засідання, причини неявки не повідомив.При цьому позивач не був позбавлений можливості звернутися до суду із заявою про розгляд справи без його участі, але своїм правом не скористався й жодних заяв суду не подавав.Суд бере до уваги тривалість провадження у суді, процесуальну поведінку сторони позивача.

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Слід також враховувати правову позицію Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Пономарьов проти України», згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд, вирішуючи питання щодо можливості розгляду справи по суті за відсутності представника позивача та щодо наслідків повторної неявки в судове засідання позивача та його представника, дійшов висновку, що їх відсутність перешкоджає розгляду справи, при цьому врахував також заперечення представника відповідача щодо розгляду справи по суті на підставі наявних у ній доказів.

17 жовтня 2025 року ЗОАС ухвалою залишив позовну заяву без розгляду.

Позивач оскаржив вищевказану ухвалу , і 18 лютого 2026 року ВААС постановив скасувати ухвалу ЗОАС від 17.10.25 року та направив справу для продовження судового розгляду.

17 березня 2026 року справа надійшла до ЗОАС.

З 16.03.26 року по 23.03.26 року судді перебувала у відпустці.

24.03.26 року дану справу передали судді Плехановій на розгляд.

25 березня 2026 року головуючою суддею по даній справі подано заяву про самовідвід, яка обгрунтована врахуванням позиції суду першої інстанції, викладеній в ухвалі про залишення позову без розгляду та задля усунення будь-яких сумнівів з боку позивача у безсторонності головуючої судді по даній справі .

Крім того , позивач будучи не згідний з процесуальними рішеннями головуючої судді Плеханової З.Б. по даній справі подав скаргу на її дії до ВРП.

Ознайомившись із текстом скарги суддя вбачає в діях позивача втручання в її діяльність судді та тиск на суд .

Відповідно до статті 48 ЗУ Про судоустрій і статус суддів" суддя не зобов`язана давати жодних пояснень щодо суті справ, які перебувають у його провадженні, крім випадків, установлених законом, а зобов`язана звернутися з повідомленням про втручання в його діяльність як судді щодо здійснення правосуддя до Вищої ради правосуддя та до Генерального прокурора, про що суддя Плеханова З.Б. і надіслала повідомлення .

У відповідності до п.4 ч.1 ст. 36 КАСУ суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як зазначає Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (рішення ЄСПЛ від 29 квітня 1989 року у справі "Хаушильд проти Данії", заява № 11/1987/134/188).

Згідно з Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради Організації Об`єднаних Націй від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим постановлення об`єктивного рішення у справі або у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Стаття 6 Конвенції вимагає, що суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року у справі "Ветштайн проти Швейцарії", заява № 33958/96).

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях ЄСПЛ для визначення неупередженості суду належить виходити не тільки з суб`єктивного критерію, але й з об`єктивного підходу, який визначає, чи були забезпечені достатні гарантії, аби виключити будь-які законні сумніви з цього приводу (рішення ЄСПЛ від 7 серпня 1996 року у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії").

У своєму рішенні у справі "Газета "Україна-центр" проти України" (рішення від 15 жовтня 2010 року, заява № 16695/04) ЄСПЛ наголошував, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту першого статті 6 Конвенції повинно визначатись на підставі суб`єктивного і об`єктивного критеріїв. У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, допоки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію необхідно визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо безсторонності суддів. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими, або іншими словами, "правосуддя має не тільки чиниться, також має бути видно, що воно чиниться". На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість.

Також у рішенні ЄСПЛ від 9 листопада 2006 року у справі "Білуха проти України" (заява № 33949/02) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики передбачено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Як зазначено у коментарі до Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням Ради суддів України від 4 лютого 2016 року № 1, відчуття упередженості це формування у судді до тієї чи іншої людини, яка є учасником судового розгляду, власного ставлення, заснованого не на об`єктивному критерії, а на особистих симпатіях або антипатіях.

У рішенні у справі «Castillo Algaro v. Spain» (постанова від 28 жовтня 1998 року, збірник 1998-VIII, с. 3116, параграф 45) зазначено, що дійсно навіть припущення про факти, які ставлять під сумнів безсторонність суду, можуть мати певне значення; йдеться про довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні викликати у людей.

З огляду на вищевикладене, а також з врахуванням позиції суду першої інстанції зазначеній в судовому рішенні задля усунення будь-яких сумнівів з боку позивача у безсторонності головуючої судді по даній справі заява про самовідвід є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 40,41 КАСУ суд

У Х В А Л И В:

Задовольнити самовідвід головуючої судді Плеханової З.Б. у справі № 260/6862/24.

Передати справу № 260/6862/24 для розгляду іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя З.Б.Плеханова