Справа № 420/31956/25
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2026-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2026 р.м. ОдесаСправа № 420/31956/25

Перша інстанція: суддя Хурса О. О.,

повний текст судового рішення

складено 12.12.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2025 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Одеській області), в якому просила:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 26.08.2025 року, щодо не зарахування ОСОБА_1 періоду роботи з 01.01.2004 року по 20.06.2023 року (19 років 5 місяців 19 днів) на посаді медичної сестри у КНП «Одеський обласний центр соціально значущих хвороб Одеської обласної ради», до стажу роботи у подвійному розмірі для обчислення розміру пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 01.01.2004 року по 20.06.2023 року на посаді медичної сестри у КНП «Одеський обласний центр соціально значущих хвороб Одеської обласної ради», до стажу роботи у подвійному розмірі для обчислення розміру пенсії та перерахувати пенсію з 05.08.2025 року.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що позивач звернулась до пенсійного органу із заявою про зарахування до страхового стажу спірних періодів роботи в подвійному розмірі, однак відповідачем відмовлено у зарахуванні до страхового стажу вказаних періодів роботи в подвійному розмірі.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.12.2025 року позов задоволено частково наступним чином:

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 26.08.2025 року, щодо не зарахування ОСОБА_1 періоду роботи з 01.01.2004 року по 20.06.2023 року на посаді медичної сестри до стажу роботи у подвійному розмірі.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 01.01.2004 року по 20.06.2023 року на посаді медичної сестри до стажу роботи у подвійному розмірі для обчислення розміру пенсії.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Зокрема, апелянт зазначає, що проводити обчислення стажу в подвійному розмірі після 01.01.2004 немає правових підстав, оскільки це не передбачено ст.24 Закону №1058.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).

Позивачка звернулась до відповідача із заявою від 05.08.2025, в якій просить здійснити перерахунок та виплату пенсії, з урахуванням при її обчисленні періоду роботи з 01.01.2004 року по 20.06.2023 року у подвійному розмірі.

Листом №23921-22376/P-02/8-1500/25 від 26.08.2025 року відповідач повідомив, що при призначенні пенсії період роботи з 01.12.1998 року по 31.12.2003 року ОСОБА_1 враховано в пільговому обчисленні, проводити обчислення стажу з 01.01.2004 по 20.06.2023 в подвійному розмірі відповідно до вимог ст.60 Закону підстави відсутні.

Не погодившись із такими діями відповідача, позивачка звернулась до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач при призначенні пенсії позивачці протиправно не зарахував до страхового стажу в подвійному розмірі періоди роботи з 01.01.2004 року по 20.06.2023 року на посаді медичної сестри у КНП «Одеський обласний центр соціально значущих хвороб Одеської обласної ради».

Колегія суддів при вирішенні даного спору виходить з наступного.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV)

Відповідно до ст.1 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк). протягам якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за згідно загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно з законодавством що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно з цим Законом за який сплачено страхові внески.

Згідно частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною другою статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно частини четвертої статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

До набрання чинності Законом №1058-IV умови обчислення стажу роботи, в тому числі для призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років, визначав Закон №1788-ХІІ.

Так, відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» інфекційні хвороби це розлади здоров`я людей, що викликаються живими збудниками (вірусами, бактеріями, рикетсіями, найпростішими, грибками, гельмінтами, кліщами, іншими патогенними паразитами), продуктами їх життєдіяльності (токсинами), патогенними білками (пріонами), передаються від заражених осіб здоровим і схильні до масового поширення.

За приписами ст.7 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» лікування хворих на інфекційні хвороби може проводитися в акредитованих у встановленому законодавством порядку державних і комунальних спеціалізованих закладах (відділеннях) охорони здоров`я та клініках наукових установ, а також в акредитованих закладах охорони здоров`я, заснованих у встановленому законодавством порядку на приватній формі власності. Лікуванням хворих на інфекційні хвороби можуть займатися особи, які мають, медичну освіту та відповідають кваліфікаційним вимогам, установленим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, у тому числі особи, які в установленому порядку займаються приватною медичною практикою.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» туберкульоз визначено як соціально небезпечну інфекційну хворобу, що викликається мікобактеріями туберкульозу, а протитуберкульозні заклади - це лікувально-профілактичні заклади охорони здоров`я (протитуберкульозні диспансери, лікарні, санаторно-курортні, інші заклади) чи їх структурні підрозділи, в яких надається медична допомога хворим на туберкульоз.

Згідно з ч.1 ст.10 цього статті 1 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» медична допомога хворим на туберкульоз надається амбулаторно або в умовах стаціонару протитуберкульозного закладу відповідно до галузевих стандартів надання медичної допомоги та стандарту інфекційного контролю за захворюванням на туберкульоз.

Отже, стаж роботи особи у протитуберкульозному чи іншому подібному закладі охорони здоров`я надає пільги при обчисленні стажу, а саме зараховується до стажу роботи в подвійному розмірі.

Крім того, спільним листом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України, Пенсійного фонду України від 29.12.2005 №625/0/1505/0396, №10.01.09/2606, №16918/0220 також роз`яснено, що робота у протитуберкульозних кабінетах, психіатричних кабінетах та кабінетах інфекційних захворювань зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач не заперечує роботу позивача на посаді медичної сестри, а заперечує проти подвійного зарахування стажу лише з підстав набрання чинності 01.01.2004 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, який не містить положень аналогічних ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Прикінцевими положеннями Закону №1058-IV визначено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за списками №1 і 2, а також за вислугу років, здійснюється за названим Законом у разі досягнення пенсійного віку та за наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

За правилами статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та в силу приписів пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи у інфекційному закладі охорони здоров`я підлягає зарахуванню до стажу роботи на пільгових умовах у подвійному розмірі.

Колегія суддів зазначає, що передбачене статтею 60 Закону №1788-XII право на зарахування стажу в подвійному розмірі не пов`язано із набранням чинності Закону №1058-IV, а тому не обмежується наявним стажем роботи до 01.01.2004, а тому доводи апелянта є безпідставними.

Такі висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, викладеною судом касаційної інстанції у постановах від 11.12.2018 у справі №310/385/17 (2-а/310/47/17), від 23.01.2019 у справі №485/103/17, від 04.12.2019 у справі №689/872/17, від 27.02.2020 у справі №462/1713/17.

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач при призначенні пенсії позивачці протиправно не зарахував до страхового стажу в подвійному розмірі періоди роботи з 01.01.2004 року по 20.06.2023 року на посаді медичної сестри у КНП «Одеський обласний центр соціально значущих хвороб Одеської обласної ради».

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2025 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Суддя-доповідач К.В. Кравченко
Судді Н.В. Вербицька О.В. Джабурія