Справа № 950/212/26
Суддя: Стеценко В. А.
Дата ухвалення: 2026-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 950/212/26
Номер провадження 2-а/950/9/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2026 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді - Стеценка В. А.,

секретаря судового засідання Радковської О.В.

у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення;

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в порядку, передбаченому КАС України, мотивуючи свої вимоги тим, що т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 в Сумській області підполковником ОСОБА_2 30.10.2025 року винесено постанову № СУ/2376/2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адмінправопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 чи то ч. 3 ст. 210-1 КпАП України.

Позивач не згоден з даною постановою та вважає її протиправною, поскільки не вчиняв незаконних дій, мав при собі військово-обліковий документ, копію якого додав до позовної заяви, тому він звернувся до суду та просив скасувати дану постанову, а провадження у справі закрити.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Його представник звернула увагу суду на те, що увступній частині постанови № СУ/2376/2025 від 30.10.2025р. ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 вказує, що вона винесена у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, проте в описовій частині постанови зазначає, що 25.10.2025 року о 8 год. 48 хвилин в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено, що я в порушення вимог аб. 1 ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким передбачено, що у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`явити його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України, перебуваючи 25.10.2025 року на площі Волі міста Лебедина Сумської області при перевірці працівниками Національної поліції України не мав при собі військово-облікового документа, і такими своїми умисними діями, що виразилися у невиконанні позивачем обов`язків, передбачених та покладених на нього законом вчинив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Враховуючи, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, ТВО начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 наклав на позивача штраф розміром 17 000 грн.

Викладені в постанові обставини не відповідають дійсності, так як 25 жовтня 2025 року близько 8 години позивач рухався по АДРЕСА_1 на велосипеді, коли до нього впритул наблизився поліцейський автомобіль і примусив його зупинитися.

Після зупинки поліцейські вийшли із автомобіля та попросили позивача пред`явити документи для з`ясування його особи і він надав паспорт та довідку, видану взамін військового квитка, довідку МСЕК про наявність інвалідності.

Незважаючи на надані документи позивачу повідомили про необхідність їхати до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ) де хоча він мав довідку МСЕК, яка підтверджувала наявність у нього інвалідності, його повідомили про необхідність проходження ВЛК, видали мені направлення № 5324517 від 25.10.2025 року та повезли до міста Суми в КНП «Клінічна лікарня № 5».

При проходженні комісії позивача та інших чоловіків супроводжував представник ТЦК, якого голова ВЛК при огляді позивача та наданих ним медичних документів питала навіщо вони привезли на комісію людину із інвалідністю, але відповіді не отримала. Рішення про стан здоров`я позивача ВЛК КНП «Клінічна лікарня № 5» 25.10.2025 року ухвалити не змогла, а лише направила його на стаціонарне обстеження до Клінічної лікарні Святого Пантелеймона.

Після цього працівники ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ) привезли позивача на зупинку «Аеропорт» міста Суми та там його висадили, незважаючи на те, що він не мав із собою грошей щоб повернутися додому до міста Лебедин.

08 грудня 2025 року експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи було прийнято рішення наявність у позивача інвалідності третьої групи та продовжено інвалідність 01.04.2028 року.

Позивач перебуває на обліку військовозобов`язаних, жодних порушень правил військового обліку чи інших законів не вчиняв, виконав всі вимоги поліцейських та працівників ТЦК, навіть ті, що не ґрунтувалися на законі та суперечать, на його думку, здоровому глузду.

Представник відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання теж не з`явився, у наданих суду відзиві просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечив, мотивуючи це їх необґрунтованістю та безпідставністю, вважає винесену постанову № СУ/2376/2025 законною, а свої процесуальні дії вчиненими відповідно до вимог чинного законодавства.

При цьому представник відповідача повідомив суду, що під час винесення 30.10.2025 року постанови № СУ/2376/2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 було допущено технічну помилку в тексті постанови і замість ч. 3 ст. 210-1 вказано ч. 3 ст. 210 КпАП України

З паспорта, картки, довідки (а.с. 12-14), досліджених в судовому засіданні вбачається, що позивачем є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований по АДРЕСА_2 , фактично проживаючий по АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

З листів, постанов (а.с. 15-19), досліджених в судовому засіданні вбачається, що 09.01.2026 року при примусовому виконанні постанови № СУ/2376/2025 від 30.10.2025 року старшим державним виконавцем Лебединського ВДВС у Сумському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Радьковим О.М. у виконавчому провадженні ВП № 79958027 винесено постанови про відкриття виконавчого провадження та про арешт коштів боржника.

З постанови (а.с. 19-20), дослідженої в судовому засіданні вбачається, що 30.10.2025 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 в Сумській області підполковником ОСОБА_2 винесено постанову № СУ/2376/2025 у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП і враховуючи, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП накладено на нього штраф розміром 17 000 грн.

З військово-облікового документу «Резерв +», дійсного до 11.12.2026 року, довідки (а.с. 21, 29), досліджених в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,проживаючий по АДРЕСА_3 є особою з інвалідністю 3 групи внаслідок загального захворювання, військовозобов`язаним, та постановою ВЛК від 27.10.1997 року є непридатним до військової служби у мирний час, обмежено придатний у військовий час.

З довідки та військово-облікового документу (а.с. 22-23), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі довідки Позаштатна ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 від 27.10.1997 року № гр. 1 ст. 31б є непридатним до військової служби у мирний час, обмежено придатний у військовий час, не підлягає повторному медичному огляду, має відстрочку на підставі категорія осіб п. 2 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» до 02.02.2026 року.

З направлення, картки обстеження, витягів, рекомендації (а.с. 24-28, 30-32), досліджених в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно направлення від 25.10.2025 року № 5324517 пройшов медичне обстеження на базі закладу охорони здоров`я КНП «Клінічна лікарня № 5» Сумської МР.

З квитанції (а.с. 38), дослідженої в судовому засіданні вбачається, що при поданні позовної заяви до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

З протоколу (а.с. 50), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що 25.10.2025 року було складено протокол № СУ/2376/2025 відносно ОСОБА_1 по факту того, що о 8 год. 48 хв. 25.10.2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено, що ОСОБА_1 в порушення вимог абз. 1 ч. 6 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», перебуваючи о 8 год. 30 хв. 25.10.2025 року на пл. Волі в м. Лебедин Сумської області, при перевірці працівниками Національної поліції України не мав при собі військово-облікового документа, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

З відеозапису (а.с. 55), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_1 , перебуваючи 25.10.2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 визнав, що не вносив до телефону застосунок Резерв +.

Вислухавши представника позивача та вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований, позовні вимоги виникли з правовідносин, які пов`язані з накладенням адміністративних стягнень і підлягають до задоволення, так як в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 перебуває на обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 і перебуваючи 25.10.2025 року на території м. Лебедина мав при собі довідку ІНФОРМАЦІЯ_6 від 15.12.1998 року, про непридатність до військової служби, а не інший військово-обліковий документ.

Співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_2 того ж дня складено протокол № СУ/2376/2025 відносно ОСОБА_1 по факту того, що він порушив вимоги законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відбудеться о 11 год. 30 хв. 30.10.2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_7 .

30.10.2025 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 в Сумській області підполковником ОСОБА_2 винесено постанову № СУ/2376/2025 у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП і враховуючи, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП накладено на нього штраф розміром 17 000 грн.

Вказані обставини стверджуються поясненнями представника позивача та матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 3 ст. 210 КпАП України адміністративній відповідальності підлягають призовники, військовозобов`язані, резервісти, які вчинили порушення правил військового обліку в особливий період.

Згідно ч. 3 ст. 210-1 КпАП України адміністративній відповідальності підлягають особи, які вчинили порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Згідно ст. 235 КпАП України територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно ст. 245 КпАП України завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Суд бере до уваги, що згідно вимог ст. 9 КАС України адміністративне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що в судовому засіданні представником позивача було доведено, що співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_2 25.10.2025 року в м. Лебедині за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП складено протокол № СУ/2376/2025 відносно ОСОБА_1 по факту того, що він порушив вимоги законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

30.10.2025 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 в Сумській області підполковником ОСОБА_2 винесено постанову № СУ/2376/2025 у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП і враховуючи, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП накладено на нього штраф розміром 17 000 грн.

Вказані обставини стверджуються поясненнями представника позивача та матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні (а.с. 12-14, 19-23, 29, 50).

Відповідно до рішень Європейського суд з прав людини у справах «Надточій проти України», «Енгель та інші проти Нідерландів», «Озтюрк проти Німеччини», «Лутц проти Німеччини» справи про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою, з огляду на характер правопорушення, його кваліфікацію та суворість передбаченого покарання мають ознаки та критерії, достатні для віднесень їх до проваджень кримінально-правового характеру.

Враховуючи, що провадження у справах про адміністративне правопорушення за своїм кримінально-правовим змістом відноситься до кримінальних проваджень, то у разі відсутності чіткої правової норми, яка регулює певні правові відносини, з метою забезпечення правової визначеності, необхідно використовувати аналогію закону та застосовувати правові норми, які регулюють відносини подібні до тих, які є предметом розгляду в межах конкретної правової ситуації.

Зокрема, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 374 КПК України у вступній частині вироку зазначається закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Відповідно до абзацу 2 п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначається стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначається у разі визнання особи винуватою відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

В той же час, у вступній частині постанови від 30.10.2025 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 в Сумській області підполковника ОСОБА_3 № СУ/2376/2025 вказано, що ОСОБА_1 притягнено до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, а в мотивувальній частині - що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (а.с. 19-20).

Зазначена обставина, на думку суду свідчать про порушення територіальним центром комплектування та соціальної підтримки встановленого законом порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, що суперечить вимогам ч.ч. 1, 2 ст. 7 КпАП України.

При цьому, суд не може взяти до уваги доводи представника відповідача в тій частині, що під час винесення 30.10.2025 року постанови № СУ/2376/2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 було в тексті постанови замість ч. 3 ст. 210-1 вказано ч. 3 ст. 210 КпАП України внаслідок технічної помилки, так як в судове засідання не було надано доказів того, що на час розгляду справи зазначена описка усунута в порядку, визначеному чинним законодавством.

Крім того, суд бере до уваги і ту обставину, що в судовому засіданні стороною відповідача не було оспорено доводи представника позивача в тій частині, що 25.10.2025 року ОСОБА_1 мав при собі і надав перевіряючим особам військово-обліковий документ, копію якого додав до позовної заяви (а.с. 22).

Тому, враховуючи, що доводи представника позивача про порушення порядку розгляду адміністративного протоколу відповідачем в судовому засіданні не спростовано, а згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, скасувати як протиправну постанову № СУ/2376/2025, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення та стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 245, 251, 280, 283, 284, 293 КпАП України, ст. ст. 2, 5, 6, 7, 9, 46,77, 90, 242 - 246 КАС України;

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову № СУ/2376/2025 від 30.10.2025 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КпАП України, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Провадження в адміністративній справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 665 грн. 60 коп.

Повне рішення складене 26.03.2026 року.

Рішення суду може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Володимир СТЕЦЕНКО