Справа № 380/10465/24
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2026-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

24 березня 2026 року

м. Київ

справа №380/10465/24

адміністративне провадження № К/990/11259/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Чиркіна С.М. та Шарапи В.М., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2026 року

у справі №380/10465/24

за позовом ОСОБА_2

до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У травні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 17 квітня 2024 року №68 Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у проведенні індексації пенсії ОСОБА_2 із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення його пенсії (за 2018 - 2020 роки);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 , збільшивши показник середньої заробітної плати по Україні, який застосовано для обчислення його пенсії (за 2018 - 2020 роки) на коефіцієнти збільшення 1,14, 1,197 та 1,0796 з 10 квітня 2024 року.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2024 року відмовлено у задоволенні позову.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2025 року скасовано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2024 року і ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 17 квітня 2024 року №68 про відмову в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_2 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 10 квітня 2024 року індексацію пенсії ОСОБА_2 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796 та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 10 квітня 2024 року.

02 квітня 2025 року представник позивача звернувся до суду першої інстанції із заявою про встановлення судового контролю у справі №380/10465/24 та просив суд:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області надати до суду звіт про виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2025 року у справі №380/10465/24 з долученням відповідних доказів.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2025 року, відмовлено у задоволенні заяви.

05 серпня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції із заявою, в якій просила:

- замінити сторону виконавчого провадження у справі №380/10465/24 ОСОБА_2 на ОСОБА_1 .

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2026 року, відмовлено у задоволенні заяви.

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мастюгін Євгеній Дмитрович, 12 березня 2026 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернулася з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд виходить з того, що право на перерахунок та виплату пенсії за своєю правовою природою є має особистий (персональний) характер і нерозривно пов`язане з особою пенсіонера.

Згідно з приписами статті 1219 Цивільного кодексу України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Вказана норма матеріального права не передбачає перехід у спадщину прав, які випливають із публічно-правового статусу особи як отримувача соціальних благ, якщо ці права не були трансформовані у конкретний майновий об`єкт (нараховану грошову суму) за життя такої особи.

Суд наголошує, що механізм спадкування недоотриманої пенсії, визначений статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), передбачає, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Системний аналіз цієї норми у поєднанні з положеннями статті 1227 ЦК України свідчить, що обов`язковою умовою для включення відповідних сум до складу спадщини є їхня належність спадкодавцеві. Водночас у постанові від 15 грудня 2023 року у справі №805/2628/18-а Верховний Суд роз`яснив, що кошти, які не були нараховані пенсіонеру за життя через відмову органу Пенсійного фонду України у перерахунку або призупинення виплат, не можуть вважатися недоотриманою пенсією, оскільки вони не пройшли процедуру нарахування та не набули ознак індивідуалізованого майна.

Щодо доводів скаржника про можливість правонаступництва на стадії виконання судового рішення, Суд зазначає, що стаття 379 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), яка передбачає заміну сторони виконавчого провадження, не є самостійною підставою для виникнення права на правонаступництво там, де воно не передбачене нормами матеріального права.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 27 березня 2024 року у справі №240/9078/20 процесуальне правонаступництво в адміністративному судочинстві - це заміна сторони або третьої особи іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям особи зі складу учасників справи. Проте, якщо спірні правовідносини не допускають наступництва, зокрема, у спорах про право на призначення чи поновлення виплати пенсії, провадження підлягає закриттю на підставі пункту 5 частини першої статті 238 КАС України. Оскільки предметом виконання у справі №380/10465/24 є обов`язок вчинити дії щодо перерахунку пенсії, а не стягнення конкретно визначеної та нарахованої за життя позивача грошової суми, спірні правовідносини не допускають процесуального правонаступництва в адміністративному судочинстві.

Окремо Суд зауважує, що відмова у заміні сторони в адміністративній справі та/або виконавчому провадженні не є обмеженням права на доступ до суду чи порушенням принципу ефективного захисту. За правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 03 квітня 2019 року у справі №808/1346/18, спори про стягнення грошових сум, які, за твердженням спадкоємців, мали бути нараховані померлому, мають приватноправовий характер і підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

В такому процесі спадкоємці захищають не публічне право померлого на пенсійне забезпечення, а своє власне майнове право на спадщину.

Таким чином, адміністративний суд не має компетенції продовжувати розгляд справи за участю спадкоємця, якщо об`єктом спору залишається законність індивідуального акта суб`єкта владних повноважень щодо особи, чия правосуб`єктність припинилася.

З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, а висновки судів повністю відповідають сталій та послідовній практиці Верховного Суду. Наведені у скарзі аргументи не спростовують очевидності правильного вирішення спору та не дають підстав для висновку про наявність помилки, яка б потребувала виправлення судом касаційної інстанції.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

У пункті 2 частини другої цієї статті встановлено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За такого правового регулювання та обставин у справі Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а тому у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою необхідно відмовити.

Аналогічна правова позиція щодо застосування статті 379 КАС України висловлена Верховним Судом в ухвалах від 25 січня 2025 року у справі №240/37365/21, від 29 липня 2025 року у справі №824/1999/15-а, від 11 вересня 2025 року у справі №380/18342/24.

Керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2026 року у справі №380/10465/24 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

2. Надіслати скаржнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк

Судді С.М. Чиркін

В.М. Шарапа