Справа № 160/879/25
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2026-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 березня 2026 року Справа №160/879/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Савченко А.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 , яка подана у порядку статті 382 КАС України у справі № 160/879/25,

установив:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду 31.07.2025 р. позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, а саме:

- визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо обчислення і виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення та додаткових видів грошового забезпечення, у тому числі, але не виключно, щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії), компенсації за невикористану відпустку, грошову допомогу на оздоровлення, з 29.01.2020 по 19.05.2023 включно без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 29.01.2020 по 19.05.2023 включно грошове забезпечення, яке складається з посадового окладу, окладу за військовим званням, процентної надбавки за вислугу років, та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, компенсацію за невикористану відпустку, грошову допомогу на оздоровлення, із розрахунку шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням виплачених сум;

- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 , що полягає у невключенні до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» при обчисленні розміру грошової компенсації при звільненні за невикористані ним дні оплачуваних відпусток (щорічних та додаткових) за 2018, 2019, 2020, 2022, 2023, 2024 роки;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію при звільненні за невикористані ним дні оплачуваних відпусток (щорічних та додаткових) за 2018, 2019, 2020, 2022, 2023, 2024 роки обчисливши її суму, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, з урахуванням сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду 04.11.2025 р. надійшла заява від представника ОСОБА_1 , яка подана у порядку статті 382 КАС України у справі № 160/879/25.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.11.2025р. призначено заяву представника ОСОБА_1 , яка подана у порядку статті 382 КАС України у справі № 160/879/25 до розгляду в порядку письмового провадження з 17.11.2025р. у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду за адресою: м. Дніпро, вул.Академіка Янгеля, 4, зала №10.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.11.2025р. встановлено Військовій частині НОМЕР_2 місячний строк з моменту отримання копії даної ухвали для подання до суду звіту про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 у справі №160/879/25.

09 грудня 2025 року від відповідача до суду надійшов звіт про виконання рішення суду у справі №160/879/25.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.12.2025р. у прийнятті та затвердженні звіту Військової частини НОМЕР_2 про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 у справі №160/879/25 відмовлено. Встановлено Військовій частині НОМЕР_2 строк у 90 днів для подання звіту про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 у справі №160/879/25. Звільнено командира Військової частини НОМЕР_2 від сплати штрафу відповідно до частини 3 статті 382-3 КАС України за наслідком відмови у прийнятті звіту про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 у справі №160/879/25.

04 березня 2026 року від відповідача до суду надійшов звіт про виконання рішення суду у справі №160/879/25 в якому просить: 1. Залучити даний звіт стосовно заяви адвоката Чернікова Дениса Юрійовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 160/879/25. 2. Прийняти даний звіт щодо судового контролю. 3. Продовжити процесуальний строк ухвали, у разі відмови у прийняті звіту.

У звіті відповідач зазначає, що представником юридичної служби військової частини НОМЕР_2 подано рапорт на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 липня 2025 року справа №160/879/25 за позовом ОСОБА_1 . Згідно довідки-розрахунок від 07 вересня 2025 року №5256/ФЕС грошової компенсації за додаткову відпустку як учаснику бойових дій та компенсації за невикористані дні щорічних оплачуваних відпусток, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення з урахуванням сум додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168 від 28.02.2022 року недоплата по грошовій компенсації за додаткову відпустку як учаснику бойових дій та компенсації за невикористані дні щорічних оплачуваних відпусток ОСОБА_1 по рішенню суду складає 161 000,00 грн. Згідно довідки-розрахунок №1 від 07 вересня 2025 року №5249/ФЕС грошового забезпечення, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», станом на 01 січня 2020 року (2102,00 грн.) на відповідний тарифний коефіцієнт за період 29.01.2020 по 31.12.2020 року сума до виплати 22589,59 грн. Згідно довідки-розрахунок №2 від 07 вересня 2025 року №5252/ФЕС грошового забезпечення, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», станом на 01 січня 2021 року (2270,00 грн.) на відповідний тарифний коефіцієнт за період 01.01.2021 по 31.12.2021 року сума до виплати 38063,26 грн. Згідно довідки-розрахунок №3 від 07 вересня 2025 року №5253/ФЕС грошового забезпечення, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», станом на 01 січня 2022 року (2481,00 грн.) на відповідний тарифний коефіцієнт за період 01.01.2022 по 31.12.2022 року сума до виплати 64813,25 грн. Згідно довідки-розрахунок №4 від 07 вересня 2025 року №5254/ФЕС грошового забезпечення, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», станом на 01 січня 2023 року (2684,00 грн.) на відповідний тарифний коефіцієнт за період 01.01.2023 по 19.05.2023 року сума до виплати 54497,83 грн. Згідно довідки-розрахунок від 07 вересня 2025 року №5255/ФЕС грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціальнопобутових питань, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», станом на 01 січня 2020 року (2102,00 грн.), Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», станом на 01 січня 2021 року (2270,00 грн.), Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», станом на 01 січня 2022 року (2481,00 грн.), на відповідний тарифний коефіцієнт зазначено, що недоплата по грошовій допомозі на оздоровлення при перерахуванні грошового забезпечення шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за період 2020р.-2022р. складає 13420,69 грн. Загальна недоплата по матеріальній допомозі для вирішення соціально-побутових питань при перерахуванні грошового забезпечення шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 3655,13 грн. Військова частина НОМЕР_2 (командир військової частини НОМЕР_2 ) подала відповідний розрахунок потреби в коштах для військовослужбовців, звільнених з військової служби (переміщених до інших військових частин), виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» за напрямом грошового забезпечення до начальника забезпечувального органу за жовтень 2025 року наявне прізвище позивача ОСОБА_1 (позиція 544) Військова частина НОМЕР_2 (командир військової частини НОМЕР_2 ) подала відповідний розрахунок потреби в коштах для військовослужбовців, звільнених з військової служби (переміщених до інших військових частин), виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» за напрямом грошового забезпечення до начальника забезпечувального органу за листопад 2025 року наявне прізвище позивача ОСОБА_1 (позиція 544) Військова частина НОМЕР_2 (командир військової частини НОМЕР_2 ) подала відповідний розрахунок потреби в коштах для військовослужбовців, звільнених з військової служби (переміщених до інших військових частин), виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» за напрямом грошового забезпечення до начальника забезпечувального органу за грудень 2025 року наявне прізвище позивача ОСОБА_1 (позиція 544) Військова частина НОМЕР_2 (командир військової частини НОМЕР_2 ) подала відповідний розрахунок потреби в коштах для військовослужбовців, звільнених з військової служби (переміщених до інших військових частин), виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» за напрямом грошового забезпечення до начальника забезпечувального органу за січень 2026 року наявне прізвище позивача ОСОБА_1 (позиція 544) Військова частина НОМЕР_2 (командир військової частини НОМЕР_2 ) подала відповідний розрахунок потреби в коштах для військовослужбовців, звільнених з військової служби (переміщених до інших військових частин), виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» за напрямом грошового забезпечення до начальника забезпечувального органу за лютий 2026 року наявне прізвище позивача ОСОБА_1 (позиція 544) Військова частина НОМЕР_2 (командир військової частини НОМЕР_2 ) подала відповідний розрахунок потреби в коштах для військовослужбовців, звільнених з військової служби (переміщених до інших військових частин), виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» за напрямом грошового забезпечення до начальника забезпечувального органу за березень 2026 року наявне прізвище позивача ОСОБА_1 (позиція 544). На сьогоднішній день, асигнувань для виконання вищевказаного рішення суду не надходило. В разі їх надходження, кошти невідкладно буде перераховано на карткові рахунки військовослужбовців. Разом з цим, у зв`язку з відсутністю фінансування у Військовій частині НОМЕР_2 кошти ОСОБА_1 ще не надходили, тому виплати йому ще не здійснені. У зв`язку із тим, що Військова частина НОМЕР_2 перебуває на фінансовому забезпеченні у ІНФОРМАЦІЯ_1 і не є розпорядником коштів, то у неї не має можливості самостійно здійснювати такі виплати. Станом на 04 вересня 2026 року інформації щодо виділення додаткових асигнувань з цього приводу на адресу Військової частини НОМЕР_2 не надходило. Військова частина НОМЕР_2 не включена до Єдиного реєстру підприємств та організацій України, а є структурним підрозділом у Збройних Силах України. Згідно реєстраційної картки розпорядника бюджетних коштів (одержувача бюджетних коштів) в п.3 зазначено найменування розпорядника бюджетних коштів вищого рівня військова частина НОМЕР_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) Військова частина НОМЕР_2 не має впливу на вищий орган, який відповідає за кінцевий результат щодо всіх питань по здійсненню саме виплат грошових коштів, оскільки саме з державного бюджету вкотре не поступають кошти для виконання рішень судів. Військова частина НОМЕР_2 не може підпадати до кола осіб - суб`єктів владних повноважень для практичного виконання судового рішення в частині здійснення грошових виплат військовослужбовцям, оскільки Військова частина НОМЕР_2 не має своїх фінансових окремих рахунків, не включена до Єдиного реєстру підприємств та організацій України, а є структурним підрозділом у Збройних Силах України. Відповідно до листа Департамента соціального забезпечення Міністерства оборони України №220/13/9088 від 04.11.2024 року зазначено, що надходять численні листи щодо виділення бюджетних призначень для виконання рішень судів з окремих питань виплати грошового забезпечення та індексації військовослужбовцям Збройних Сил України. Враховуючи наведене, відсутність бюджетного та іншого фінансування, коштів на виплату грошових сум на виконання судового рішення є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат, а тому не здійснення виплати, у зв`язку з відсутністю бюджетного фінансування, нарахованої заборгованості не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

09 березня 2026 року від представника позивача надійшло заперечення на звіт відповідача, в якому зазначив, що Військовою частиною НОМЕР_2 розрахунках неправильно розраховано перерахунок грошового забезпечення Позивача, зокрема: проігноровано рішення суду в частині застосування мінімальної величини для розрахунку посадового окладу, окладу за військове звання та похідних від нього елементів 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року. В 2020-2023 роках прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року був менший ніж 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема: прожитковий мінімум станом на 1 січня 2020 року становить 2027 грн., при цьому 50 % мін. заробітної плати станом на 1 січня становить 2361 грн. прожитковий мінімум станом на 1 січня 2021 року становить 2270 грн., при цьому 50 % мін. заробітної плати станом на 1 січня становить 3000 грн. прожитковий мінімум станом на 1 січня 2022 року становить 2481 грн., при цьому 50 % мін. заробітної плати станом на 1 січня становить 3250 грн. прожитковий мінімум станом на 1 січня 2023 року становить 2684 грн., при цьому 50 % мін. заробітної плати станом на 1 січня становить 3350 грн. Тож, оскільки 50 % розміру мінімальної заробітної плати більше ніж прожитковий мінімум календарного року, при розрахунку грошового забезпечення необхідно враховувати саме 50 % мінімальної заробітної плати. Натомість із наданих розрахунків вбачається, що при перерахунку грошового забезпечення Позивача Військова частина НОМЕР_2 всупереч рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 у справі № 160/879/25 застосувала прожитковий мінімум станом на 1 січня 2022 року в розмірі 2481 грн, та станом на 1 січня 2023 року в розмірі 2684 грн., а не 50 % мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2022 року, що становить 3250 грн. та станом на 1 січня 2023 року, що становить 3350 грн. відповідно. Такі протиправні дії Військової частини НОМЕР_2 при перерахунку грошового забезпечення мали наслідком протиправне зменшення остаточних сум, які підлягають виплаті Позивачу на виконання всупереч рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 у справі № 160/879/25. Тож, наразі, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 у справі № 160/879/25 не виконано ні в частині: здійснення розрахунків грошового забезпечення у відповідності до рішення суду; ні в частині виплати такої заборгованості. Таким чином, Військова частина НОМЕР_2 всупереч рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 у справі № 160/879/25 не застосувала величину 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року для розрахунку перерахунку усіх елементів грошового забезпечення Позивача за період з 29.01.2020 по 19.05.2023 року, що свідчить про протиправність дій Військової частини НОМЕР_2 .

Розглянувши звіт про виконання рішення суду, суд зазначає таке.

З 19.12.2024 набрав чинності Закон України від 21.11.2024 №4094 Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень (далі - Закон №4094), яким статтю 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладено у новій редакції, а КАС України доповнено статтями 381-1, 382-1, 382-2, 382-3.

Відповідно до норм ст.ст. 14, 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно частини 2 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частина четверта та сьома статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

З 19.12.2024 набрав чинності Закон України від 21.11.2024 №4094 Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень (далі - Закон №4094), яким статтю 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладено у новій редакції, а КАС України доповнено статтями 381-1, 382-1, 382-2, 382-3.

Відповідно до норм ст.ст. 14, 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно частини 2 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частина четверта та сьома статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Як встановлено судом, та не заперечується відповідачем, ним не виконано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2025р. по справі №160/879/25.

Враховуючи зазначене, підстави для прийняття звіту про виконання рішення суду відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту, суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судом враховується той аргумент, що фінансування відповідача здійснюється виключно за рахунок коштів Державного бюджету України через Міністерство оборони, яке є головним розпорядником бюджетних коштів.

З урахуванням наведеного, а також зважаючи на відсутність в матеріалах справи доказів виконання рішення суду, суд дійшов висновку, що рішення суду у повному обсязі не виконано, а отже поданий звіт відповідача про виконання судового рішення не підлягає прийняттю судом.

Враховуючи, що судове рішення стосується здійснення виплат заборгованості та відповідачем надано докази які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, суд вважає за можливе звільнити відповідача від сплати штрафу.

Разом із тим, суд бере до уваги доводи представника позивача про незгоду з наведеними у звіті відповідача розрахунками та зазначені заперечення щодо неправильного застосування відповідачем розрахункової величини при визначенні сум, належних до виплати на виконання рішення суду. Зокрема, позивач вказує на неврахування відповідачем висновків суду в частині застосування для обчислення грошового забезпечення 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного календарного року, у випадках, коли така величина є більшою за прожитковий мінімум для працездатних осіб.

З огляду на викладене, з метою повного, всебічного та обєктивного зясування обставин виконання рішення суду, суд вважає за необхідне витребувати від відповідача детальні та обґрунтовані розрахунки щодо кожної складової грошового забезпечення, компенсації за невикористані відпустки, грошової допомоги на оздоровлення та інших виплат, із зазначенням застосованих вихідних даних, розрахункових величин, тарифних коефіцієнтів, а також сум, які були фактично враховані і підлягають доплаті.

Надання таких розрахунків є необхідним для перевірки доводів позивача та належного здійснення судового контролю за виконанням рішення у справі №160/879/25.

Враховуючи викладені норми, а також зміст звіту про виконання судового рішення, суд вважає, що відповідачем наведені достатні факти та обставини, що підтверджують вжиття ним певних заходів з метою виконання зазначеного рішення суду.

З урахуванням наведеного, та враховуючи те, що рішення суду залишається не виконаним, суд вважає за необхідне встановити відповідачу новий строк для надання звіту про виконання судового рішення на дев`яносто днів з дня отримання цієї ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 248, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

У прийнятті та затвердженні звіту Військової частини НОМЕР_2 про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 у справі №160/879/25 - відмовити.

Встановити Військовій частині НОМЕР_2 строк у 90 днів для подання звіту про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 у справі №160/879/25.

Звільнити командира Військової частини НОМЕР_2 від сплати штрафу відповідно до частини 3 статті 382-3 КАС України за наслідком відмови у прийнятті звіту про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 у справі №160/879/25.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 надати детальні розрахунки щодо перерахованого грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 29.01.2020 по 19.05.2023 щодо кожної складової грошового забезпечення із зазначенням розрахункових величин, тарифних коефіцієнтів, а також сум, які були фактично враховані і підлягають доплаті.

Ухвала набирає законної сили у порядку та у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.В. Савченко