Справа № 820/1322/18
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2026-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

23.03.2026 р. справа №820/1322/18 Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Сліденка А.В., за участі секретаря - Карапетян М.О., представника позивача - Павлуненко К.Л., представника відповідача - Власової С.В., розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства "АТ Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань" (далі за текстом - позивач, заявник) до Головного управління ДПС у Харківській області (далі за текстом - відповідач, суб`єкт владних повноважень, владний суб`єкт, орган публічної адміністрації, контролюючий орган, ГУ, Управління) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Позивач у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про: 1) скасування податкового повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 28.09.2017 року в частині нарахування штрафних санкцій в сумі 1.536.921,28 грн; 2) скасування податкового повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 28.09.2017 року.

Аргументуючи ці вимоги, зазначив, що подання уточнених податкових розрахунків з податку на землю не може бути кваліфіковано у якості несвоєчасної сплати первісно узгоджених податкових зобовязань. Твердив про перевищення контролюючим органом максимального розміру застосованого штрафу з 20% до 200%.

Відповідач із поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення проти позову, зазначив, що платник податків самостійно задекларував у звітній податковій декларації з плати за землю №63103060 від 18.02.2016р. річну суму грошових зобовязань з плати за землю - 17.075.523,01грн. (щомісячний платіж 1.422.960,20грн.), але не сплатив цих зобов`язань у строк згідно з п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України.

Оскільки здобуті судом докази із достатньою повнотою та всебічністю висвітлюють обставини спірних правовідносин, які достеменно відомі учасникам спору; визначені процесуальним законом строки подачі процесуальних документів збігли і сторони не заявили ані про намір на подачу відповідних процесуальних документів, ані про існування нездоланних перешкод у реалізації такого наміру; незмінне завдання адміністративного судочинства згідно з ч.1 ст.2 та ч.4 ст.242 КАС України полягає саме у захисті прав приватної особи від незаконних управлінських волевиявлень субєкта владних повноважень, то спір підлягає вирішенню на підставі наявних у справі доказів.

Тож суд, вивчив доводи усіх наявних у справі процесуальних документів, повно виконав процесуальний обов`язок зі збору доказів, дослідив зібрані по справі докази в їх сукупності та взаємозвязку, проаналізував зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, перевірив обґрунтованість доводів наявних у справі процесуальних документів приєднаними до справи доказами і вирішуючи спір по суті, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

З приєднаних до матеріалів справи доказів судом зясовано, що заявник пройшов визначену національним законодавством України процедуру реєстрації субєктів господарювання; набув правового статусу резидента юридичної особи приватного права; значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань під ідентифікаційним кодом 14309534; у межах спірних правовідносин у якості платника плати за землю знаходився на обліку у компетенційного правопопередника відповідача ГУ ДФС у Харківській області; станом на 01.01.2016р. мав податковий борг (недоїмку) з плати за землю 2.110.317,39грн. (т.2 а.с.181).

За версією сторони позивача у межах спірних правовідносин заявник користувався: земельною ділянкою із кадастровим номером - :09:010:003 площею 9,194 гектари (на підставі Державного акту на право постійного користування землею I-ХР №004349); земельною ділянкою із кадастровим номером - :09:006:0030 площею 0,0853 гектари (на підставі Державного акту на право постійного користування землею I-ХР №004349); земельною ділянкою із кадастровим номером - :09:010:0001 площею 0,3845 гектари (на підставі договору від 31.07.2001р. №2476 на право тимчасового користування землею).

Податковий обовязок з плати за землю за перелічені земельні ділянки в частині самостійного декларування податкових зобов`язань був виконаний заявником у спосіб подання до контролюючого органу документів обовязкової податкової звітності:

- звітної податкової декларації з плати за землю №63103060 від 18.02.2016р., де задекларована річна сума грошових зобовязань з плати за землю - 17.075.523,01грн., щомісячний платіж 1.422.960,20грн.;

- уточнюючої податкової декларації з плати за землю за 2016 рік із реєстраційним номером від 16.03.2016р., де задекларована річна сума грошових зобовязань з плати за землю 1.070.923,29грн., щомісячний платіж 89.243,61грн.;

- уточнюючої податкової декларації з плати за землю за 2016 рік із реєстраційним номером від 18.03.2016р., де задекларована річна сума грошових зобовязань з плати за землю 1.070.923,29грн., щомісячний платіж 89.243,61грн.;

- уточнюючої податкової декларації з плати за землю за за 2016 рік із реєстраційним номером від 28.03.2016р., де задекларована річна сума грошового зобов`язання з плати за землю 1.070.923,29грн., щомісячний платіж 89.243,61грн.;

- уточнюючої податкової декларації з плати за землю за 2016 рік із реєстраційним номером від 29.03.2016., де задекларована річна сума грошового зобов`язання з плати за землю 1.086.991,15грн., щомісячний платіж 90.582,60грн.;

- уточнюючої податкової декларації з плати за землю за 2016 рік із реєстраційним номером від 29.06.2016р., де задекларована річна сума грошових зобовязань з плати за землю 460.759,67грн., щомісячний платіж 38.396,64 грн.;

- уточнюючої податкової декларації з плати за землю за 2016 рік із реєстраційним номером від 29.06.2016р., де задекларована річна сума грошового зобов`язання з плати за землю 555.998,13грн., щомісячний платіж 50.562,91грн.;

- уточнюючої податкової декларації з плати за землю за 2016 рік із реєстраційним номером від 06.07.2016р., де задекларована річна сума грошового зобовязання плати за землю 955.671,15грн., щомісячний платіж 64.318,60 грн.;

- уточнюючої податкової декларації з плати за землю за 2016 рік із реєстраційним номером від 25.11.2016р., де задекларована річна сума грошового зобов`язання з плати за землю 824.351,15грн., щомісячний платіж 64.318,60грн.

У судовому засіданні представник субєкта владних повноважень у порядку ч.1 ст.78 КАС України визнав ті обставини, що уточнююча податкова декларація з плати за землю за 2016 рік із реєстраційним номером від 06.07.2016р. та уточнююча податкова декларація з плати за землю за 2016 рік із реєстраційним номером від 25.11.2016р. були прийняті контролюючим органом.

Тож, у розумінні п.50.1 ст.50 та п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України остаточно задекларованим та узгодженим заявником щомісячним платежем з плати за землю за 2016р. у межах спірних правовідносин слід вважати суму грошового зобовязання 64.318,60грн.

Матеріали справи не містять доказів у спростування цих доводів сторони позивача.

Доказів проведення у межах спірних правовідносин субєктом владних повноважень заходу податкового контролю, за наслідками якого б було виявлено заниження (недоплату) з плати за землю за 2016р. і були б винесені податкові повідомлення-рішення у порядку ст.ст.54, 58 Податкового кодексу України про самостійне визначення грошового зобов`язання судом за власною ініціативою згідно з ч.4 ст.9 КАС України не відшукано.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду по справі №820/3818/16 від 22.08.2016 було задоволено позов Київської об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області до Публічного акціонерного товариства "АТ Науково-Дослідний Інститут Радіотехнічних вимірювань" про стягнення податкового боргу, стягнуто з Публічного акціонерного товариства "АТ Науково-Дослідний Інститут Радіотехнічних вимірювань" на користь Державного бюджету України податковий борг в розмірі 2.548.329,20 (два мільйона п`ятсот сорок вісім тисяч триста двадцять дев`ять) грн. 20 коп. з розрахункових рахунків, що належать підприємству. Вказана постанова набрала законної сили.

02.09.2016 ПАТ "АТ Науково-Дослідний Інститут Радіотехнічних вимірювань" до суду надано заяву про розстрочення виконання судового рішення на 4 роки, згідно погодженого зі стягувачем графіку погашення заборгованості, з метою добровільного виконання постанови, посилаючись на те, що на даний час існують обставини, внаслідок яких воно не може її виконати, а саме скрутний фінансовий стан.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2016 заяву задоволено, розстрочено Публічному акціонерному товариству "АТ Науково-Дослідний Інститут Радіотехнічних вимірювань" виконання судового рішення - постанови Харківського окружного адміністративного суду від 22.08.2016 в адміністративній справі № 820/3818/16 терміном на чотири роки, відповідно до графіку погашення заборгованості за період з 20.09.2016 по 20.08.2020 зі сплатою щомісячно суми в розмірі 53090,20 (п`ятдесят три тисячі дев`яносто) грн. 20 коп. Вказана ухвала набрала законної сили.

10.08.2017р. працівником ГУ ДФС у Харківській області відносно заявника було проведено захід податкового контролю у формі камеральної перевірки з питання дотримання термінів сплати податкових зобовязань з плати за землю за 2016р.

Результати цього заходу податкового контролю були оформлені актом від 10.08.2017р. №9561/20-40-12-14-19/14309534 (далі за текстом - Акт №9561).

Згідно з відомостями Акту №9561 субєкт владних повноважень з усіх перелічених вище документів обовязкової звітності взяв до перевірки лише звітну податкову декларацію з плати за землю №63103060 від 18.02.2016р. (де задекларована річна сума грошових зобовязань з плати за землю - 17.075.523,01грн., щомісячний платіж 1.422.960,20грн.) та уточнюючу податкову декларацію з плати за землю за 2016 рік із реєстраційним номером від 16.03.2016р. (де задекларована річна сума грошових зобовязань з плати за землю 1.070.923,29грн., щомісячний платіж 89.243,61грн.).

За викладеними у тексті Акту №9561 власними судженнями субєкта владних повноважень заявником було вчинено податкове правопорушення у вигляді невиконання вимог п.57.1 ст.57 та п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України за рахунок несвоєчасної сплати самостійно узгоджених податкових зобовязань на загальну суму 8.834.000,68грн.

На вимогу суду суб`єктом владних повноважень були надані наступні пояснення з приводу обставин інкримінованих заявнику правопорушень:

- зменшення згiдно уточнюючого звіту у сумі 92.449,31 грн.; погашено недоїмки згідно п.р. N згідно п.р. земельного податку N вiд 16.03.2016 (дата операції - 30.05.2016 кількість днів затримки -90, штраф 20% у розмірі 18489,86);

- погашено недоїмки п.р. земельного податку N згідно п.р. земельного податку N вiд 18.03.2016 у сумі 29852,81грн. (дата операції - 30.05.2016 кількість днів затримки -90, штраф 20% у розмірі 5970,56 грн);

- погашено недоїмки п.р. земельного податку N згідно п.р. земельного податку N вiд 18.03.2016 у сумі 733678,07 грн. (дата операції - 30.05.2016 кількість днів затримки - 61, штраф 20% у розмірі 146735,61).

- погашено недоїмки згідно п.р. земельного податку N вiд 18.03.2016 у сумі 1338,99 грн. (дата операції - 30.06.2016 кількість днів затримки - 92, штраф 20% у розмірі 267,8грн.);

- погашено недоїмки п.р. земельного податку N згідно п.р. земельного податку N вiд 18.03.2016 у сумі 1338,99 грн. (дата операції - 30.05.2016 кількість днів затримки - 62, штраф 20% у розмірі 267,8);

- зараховано 14.06.2016 сплата суми податкiв i зборiв / єдиного внеску згідно платiжного доручення № 279 вiд 14.06.2016 у сумі 5000 грн.; погашено недоїмки п.р. земельного податку N згідно платiжного доручення N 279 вiд 14.06.2016 (дата операції - 14.06.2016 кількість днів затримки - 76, штраф 20% у розмірі 1000грн);

- зараховано 17.06.2016 сплати коштiв у рахунок погашення податкового боргу/заборгованостi з єдиного внеску згідно платiжного доручення N 294 вiд 17.06.2016 у сумі 20000,00 грн.; погашено недоїмки п.р. земельного податку N згідно платiжного доручення N 294 вiд 17.06.2016 (дата операції - 17.06.2016 кількість днів затримки - 79, штраф 20% у розмірі 4000грн.);

- зараховано 30.06.2016 сплати коштiв у рахунок погашення податкового боргу/заборгованостi з єдиного внеску згідно платiжного доручення N 318 вiд 30.06.2016 у сумі 65582,6 грн.; погашено недоїмки п.р. земельного податку N згідно платiжного доручення N 318 вiд 30.06.2016 (дата операції - 30.06.2016 кількість днів затримки - 92, штраф 20% у розмірі 13116,52 грн.);

- зменшено згiдно уточюючого звiту земельного податку N вiд 16.03.2016 терм.спл. 30.06.2016 у сумі 92449,31 грн.; погашено недоїмки п.р. земельного податку N податковий розрахунок земельного податку N вiд 16.03.2016 (дата операції - 30.06.2016 кількість днів затримки - 92, штраф 20% у розмірі 18489,86);

- погашено недоїмки п.р. земельного податку N згідно п.р.земельного податку N вiд 18.03.201 у сумі 506250,27 грн. (дата операції - 30.06.2016 кількість днів затримки - 92, штраф 20% у розмірі 101250,05);

- погашено недоїмки п.р. земельного податку N згідно п.р. земельного податку N вiд 18.03.2016 у сумі 733678,07 (дата операції - 30.06.2016 кількість днів затримки - 61, штраф 20% у розмірі 146735,61);

- зменшено платником самост. основного податку згiдно уточ.звiт (термiн спл.мин.р) згідно п.р. земельного податку N вiд 01.07.2016 терм.спл. 01.07.2016 у сумі 431231,35 грн. (дата операції - 01.07.2016 кількість днів затримки - 62, штраф 20% у розмірі 86246,27)

- зменшено згiдно уточнюючого звiту за мiс/кварт (термiн спл. пот.рiк) згідно п.р. земельного податку N вiд 06.07.2016 терм.спл. 06.07.2016 у сумі 131320 грн.; погашено недоїмки п.р. земельного податку N згідно п.р. земельного податку N вiд 06.07.2016 (дата операції - 06.07.2016 кількість днів затримки - 67, штраф 20% у розмірі 26264 грн.);

- зараховано 19.07.2016 сплати суми податкiв i зборiв / єдиного внеску згідно платiжного доручення №372 вiд 19.07.2016 у сумі 90582,6 грн.; погашено недоїмки п.р. земельного податку N згідно платiжного доручення N 372 вiд 19.07.2016 (дата операції - 19.07.2016 кількість днів затримки - 80, штраф 20% у розмірі 18116,52 грн.);

- погашено недоїмки п.р. земельного податку N згідно п.р. земельного податку N вiд 16.03.2016 у сумі 36148,17 грн. (дата операції - 30.07.2016 кількість днів затримки - 91, штраф 20% у розмірі 7229,63 грн.);

- погашено недоїмки п.р. земельного податку N згідно п.р. земельного податку N вiд 16.03.2016 у сумі 1338,99 грн. (дата операції - 30.07.2016 кількість днів затримки - 91, штраф 20% у розмірі 267,8грн.;

- погашено недоїмки п.р. земельного податку N згідно п.р. земельного податку N вiд 16.03.2016 у сумі 54962,15 грн. (дата операції - 30.07.2016 кількість днів затримки - 61, штраф 20% у розмірі 10992,43 грн.);

- зменшено згiдно уточнюючого звiту за мiс/кварт (термiн спл. пот.рiк) згідно п.р. земельного податку N вiд 18.03.2016 терм.спл. 30.07.2016 у сумі 1241267,33 грн.; погашено недоїмки п.р. земельного податку N згідно п.р. земельного податку N вiд 18.03.2016 (дата операції - 30.07.2016 кількість днів затримки - 11, штраф 20% у розмірі 248253,47 грн.);

- погашено недоїмки п.р. земельного податку N згідно п.р. земельного податку N вiд 18.03.2016 у сумі 1338,99 грн. (дата операції - 30.08.2016 кількість днів затримки - 92, штраф 20% у розмірі 267,80грн.);

- зменшено згiдно уточнюючого звiту за мiс/кварт (термiн спл. пот.рiк) п.р. земельного податку N вiд 16.03.2016 терм.спл. 30.08.2016 у сумі 92449,31 грн.; погашено недоїмки п.р. земельного податку N згідно п.р. земельного податку N вiд 16.03.2016 (дата операції - 30.08.2016 кількість днів затримки - 92, штраф 20% у розмірі 18489,86 грн.);

- погашено недоїмки п.р. земельного податку N згідно п.р. земельного податку N вiд 18.03.2016 у сумі 34281,46 грн. (дата операції - 30.08.2016 кількість днів затримки - 92, штраф 20% у розмірі 6856,29 грн.);

- погашено недоїмки п.р. земельного податку N згідно п.р. земельного податку N вiд 18.03.2016 у сумі 1202533,5 грн. (дата операції - 30.08.2016 кількість днів затримки - 61, штраф 20% у розмірі 240506,7грн.);

- зараховано 19.09.2016 надходження розстрочених (вiдстрочених) сум згідно платiжного доручення N 695 вiд 19.09.2016 у сумі 53090,2 грн.; погашено недоїмки п.р. земельного податку N згідно платiжного доручення N 695 вiд 19.09.2016 (дата операції - 19.09.2016 кількість днів затримки - 81, штраф 20% у розмірі 10618,04 грн.);

- погашено недоїмки п.р. земельного податку N згідно п.р. земельного податку N вiд 16.03.2016 у сумі 92448,59 грн. (дата операції - 30.09.2016 кількість днів затримки - 62, штраф 20% у розмірі 18489,72 грн.);

- погашено недоїмки п.р.земельного податку N згідно п.р. земельного податку N вiд 18.03.2016у сумі 339015,39 грн. (дата операції - 30.09.2016 кількість днів затримки - 62, штраф 20% у розмірі 67803,08 грн.);

- погашено недоїмки п.р.земельного податку N згідно п.р.земельного податку N вiд 18.03.2016 у сумі 37480,8 грн. (дата операції - 30.09.2016 кількість днів затримки - 31, штраф 20% у розмірі 7496,16грн.);

- погашено недоїмки п.р.земельного податку N згідно платiжне доручення N 754 вiд 17.10.2016 у сумі 53090,2 грн. (дата операції - 17.10.2016 кількість днів затримки - 17, штраф 10% у розмірі 5309,02 грн.);

- погашено недоїмки п.р. земельного податку N згідно п.р. земельного податку N вiд 18.03.2016 у сумі 1338,99 грн. (дата операції - 30.10.2016 кількість днів затримки - 30, штраф 10% у розмірі 133,90грн.);

- зменшено згiдно з уточнюючим звiтом за мiс/кварт (термiн спл. пот.рiк) п.р. земельного податку N вiд 16.03.2016 терм.спл. 30.10.2016 у сумі 92449,31 грн.; погашено недоїмки п.р. земельного податку N згідно п.р. земельного податку N вiд 16.03.2016 (дата операції - 30.10.2016 кількість днів затримки - 30, штраф 10% у розмірі 9244,93 грн.);

- погашено недоїмки п.р. земельного податку N згідно п.р. земельного податку N вiд 18.03.2016 у сумі 465804,89 грн. (дата операції - 30.10.2016 кількість днів затримки - 30, штраф 10% у розмірі 46580,49 грн.);

- зараховано сплати коштiв у рахунок погашення податкового боргу / заборгованостi з єдиного внеску згідно платiжного доручення N 786 вiд 03.11.2016 у сумі 90582,6 грн.; погашено недоїмки п.р. земельного податку N згідно платiжне доручення N 786 вiд 03.11.2016 грн. (дата операції - 30.10.2016 кількість днів затримки - 4, штраф 10% у розмірі 9058,26грн.);

- зараховано надходження розстрочених (вiдстрочених) сум згідно платiжного доручення N 790 вiд 04.11.2016 53090,2 грн.; погашено недоїмки п.р. земельного податку N згідно платiжного доручення N 790 вiд 04.11.2016 у сумі 53090,2 грн. (дата операції - 04.11.2016 кількість днів затримки - 5, штраф 10% у розмірі 5309,02грн.;

- зараховано 04.11.2016 сплати коштiв у рахунок погашення податкового боргу / заборгованостi з єдиного внеску згідно платiжного доручення N 802 вiд 04.11.2016 у сумі 90582,6 грн.; погашено недоїмки п.р. земельного податку N згідно платiжного доручення N 802 вiд 04.11.2016 (дата операції - 04.11.2016 кількість днів затримки -5, штраф 10% у розмірі 9058,26 грн.);

- зменшено згiдно з уточнюючим звiтом за мiс/кварт (термiн спл. пот.рiк) п.р. земельного податку N вiд 25.11.2016 терм.спл. 25.11.2016 у сумі 105056 грн.; погашено недоїмки п.р. земельного податку N згідно п.р. земельного податку N вiд 25.11.2016 (дата операції - 25.11.2016 кількість днів затримки -26, штраф 10% у розмірі 10505,60 грн.);

- зараховано 30.11.2016 сплати коштiв у рахунок погашення податкового боргу / заборгованостi з єдиного внеску згідно платiжного доручення N 876 вiд 30.11.2016 у сумі 90582,6 грн.; погашено недоїмки п.р. земельного податку N згідно платіжного доручення N 876 вiд 30.11.2016 (дата операції - 30.11.2016 кількість днів затримки -31, штраф 00% у розмірі 18116,52 грн.);

- зменшено згiдно з уточнюючим звiтом за мiс/кварт (термiн спл. пот.рiк) п.р. земельного податку N вiд 16.03.2016 терм.спл. 30.11.2016 у сумі 92449,31 грн.; погашено недоїмки п.р. земельного податку N по Податковий розрахунок земельного податку N вiд 16.03.2016 (дата операції - 30.11.2016 кількість днів затримки -31, штраф 00% у розмірі 18489,86);

- погашено недоїмки п.р. земельного податку N згідно п.р. земельного податку N вiд 18.03.2016 у сумі 179583,68 грн. (дата операції - 30.11.2016 кількість днів затримки -31, штраф 00% у розмірі 35916,74 грн.);

- погашено недоїмки п.р. земельного податку N згідно п.р. земельного податку N вiд 18.03.2016 у сумі 1338,99 грн. (дата операції - 30.11.2016 кількість днів затримки -31, штраф 20% у розмірі 267,8 грн.);

- зараховано 16.12.2016 надходження розстрочених (вiдстрочених) сум згідно платiжного доручення N 953 вiд 16.12.2016 у сумі 53090,2 грн.; погашено недоїмки п.р. земельного податку N згідно платiжного доручення N 953 вiд 16.12.2016 (дата операції - 16.12.2016 кількість днів затримки -16, штраф 10% у розмірі 5309,02грн.);

- зменшено згiдно з уточнюючим звiтом за мiс/кварт (термiн спл.пот.рiк) п.р. земельного податку N вiд 16.03.2016 терм.спл. 30.12.2016 у сумі 92449,31 грн.; погашено недоїмки п.р. земельного податку N згідно п.р.земельного податку N вiд 16.03.2016 (дата операції - 30.12.2016 кількість днів затримки -30, штраф 10% у розмірі 9244,93грн.);

- погашено недоїмки п.р. земельного податку N згідно п.р. земельного податку N вiд 18.03.2016 у сумі 243902,3 грн. (дата операції - 30.12.2016 кількість днів затримки -30, штраф 10% у розмірі 24390,23грн.);

- погашено недоїмки п.р. земельного податку N згідно п.р. земельного податку N вiд 18.03.2016 у сумі 1338,99 грн. (дата операції - 30.12.2016 кількість днів затримки -30, штраф 10% у розмірі 133,9грн);

- зараховано 17.01.2017 надходження розстрочених (вiдстрочених) сум згідно платiжного доручення N 124 вiд 17.01.2017 у сумі 53090,2 грн.; зменшено борг минулих рокiв п.р. земельного податку № вiд 18.02.2016 згідно платiжного доручення № 124 вiд 17.01.2017 (дата операції - 17.01.2017 кількість днів затримки -18, штраф 10% у розмірі 5309,02 грн.);

- зменшено згiдно з уточнюючим звiтом за мiс/кварт (термiн спл. пот.рiк) п.р. земельного податку N вiд 16.03.2016 терм.спл. 30.01.2017 у сплаті 92449,38грн.);

- зменшено борг минулих рокiв п.р. земельного податку № вiд 18.02.2016 по п.р. земельного податку № вiд 16.03.2016 грн. (дата операції - 30.01.2017 кількість днів затримки -31, штраф 20% у розмірі 18489,88 грн.);

- зменшено борг минулих рокiв п.р. земельного податку № НОМЕР_1 18.02.2016 згідно п.р. земельного податку № вiд 18.03.2016 у сумі 334484,79 грн. дата операції - 30.01.2017 кількість днів затримки -31, штраф 20% у розмірі 66896,96грн.);

- зменшено борг минулих рокiв п.р. земельного податку № вiд 29.03.2016 згідно п.р. земельного податку № вiд 18.03.2016 у сумі 1338,99 грн. (дата операції - 30.01.2017 кількість днів затримки -31, штраф 20% у розмірі 267,8грн.);

- зараховано 24.02.2017 надходження розстрочених (вiдстрочених) сум згідно платiжного доручення N 1056 вiд 24.02.2017 у сумі 53090,2 грн.; погашено недоїмки п.р. земельного податку N згідно платiжного доручення N 1056 вiд 24.02.2017 у сумі 53090,2 грн (дата операції - 24.02.2017 кількість днів затримки -25, штраф 10% у розмірі 5309,02грн.);

- зараховано 15.03.2017 надходження розстрочених (вiдстрочених) сум згідно платiжного доручення N 1205 вiд 15.03.2017 у сумі 53090,2 грн.; погашено недоїмки п.р. земельного податку N згідно платіжного доручення N 1205 вiд 15.03.2017 (дата операції - 15.03.2017 кількість днів затримки -44, штраф 20% у розмірі 10618,04 грн.);

- надходження розстрочених (вiдстрочених) сум згідно платiжного доручення N 1349 вiд 18.04.2017 у сумі 33090,20 грн.; погашено недоїмки Податковий розрахунок земельного податку N по платiжному дорученню N 1349 вiд 18.04.2017 (дата операції - 18.04.2017 кількість днів затримки -78, штраф 20% у розмірі 6618,04грн.);

- зараховано 19.04.2017 надходження розстрочених (вiдстрочених) сум згідно платiжного доручення N 1351 вiд 19.04.2017 у сумі 20000,00 грн.; погашено недоїмки п.р. земельного податку N згідно платiжного доручення N 1351 вiд 19.04.2017 дата операції - 19.04.2017 кількість днів затримки -79, штраф 20% у розмірі 4000грн.);

- зараховано 19.05.2017 надходження розстрочених (вiдстрочених) сум згідно платiжного доручення N 1486 вiд 19.05.2017 у сумі 53090,2 грн.; погашено недоїмки п.р.земельного податку N згідно платіжного доручення N 1486 вiд 19.05.2017 53090,2 грн. (дата операції - 19.05.2017 кількість днів затримки -109, штраф 20% у розмірі 10618,04 грн.);

- зараховано 14.06.2017 надходження розстрочених (вiдстрочених) сум згідно платiжного доручення N 1562 вiд 14.06.2017 у сумі 53090,2 грн.; погашено недоїмки п.р. земельного податку N згідно платiжного доручення N 1562 вiд 14.06.2017 53090,2 грн. дата операції - 14.06.2017 кількість днів затримки -135, штраф 20% у розмірі 10618,04 грн.);

- зараховано 05.07.2017 надходження розстрочених (вiдстрочених) сум згідно платiжного доручення N 1678 вiд 05.07.2017 у сумі 53090,20 грн.; погашено недоїмки п.р. земельного податку N згідно платiжного доручення N 1678 вiд 05.07.2017 (дата операції - 05.07.2017, кількість днів затримки -156, штраф 20% у розмірі 10618,04 грн.);

- зараховано 21.07.2017 сплату коштiв у рахунок погашення податкового боргу / заборгованостi з єдиного внеску згідно платiжне доручення N 1755 вiд 21.07.2017 у сумі 76584,23 грн.; погашено недоїмки п.р. земельного податку N згідно платiжного доручення N 1755 вiд 21.07.2017; зараховано 21.07.2017 сплату коштiв у рахунок погашення податкового боргу / заборгованостi з єдиного внеску згідно платiжного доручення N 1756 вiд 21.07.2017 у сумі 76584,23 грн.; погашено недоїмки п.р. земельного податку N згідно платiжне доручення N 1756 вiд 21.07.2017 (дата операції - 21.07.2017 кількість днів затримки -172, штраф 20% у розмірі 30633,70 грн.);

- зараховано 07.08.2017 надходження розстрочених (вiдстрочених) сум згідно платiжного доручення N 1854 вiд 07.08.2017 у сумі 53090,2 грн.; погашено недоїмки Податковий розрахунок земельного податку N по платiжному дорученню N 1854 вiд 07.08.2017 (дата операції - 07.08.2017 кількість днів затримки -189, штраф 20% у розмірі 10618,04 грн.).

Із посиланням на Акт №9561 контролюючим органом ГУ ДФС у Харківській області були винесені: податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 28.09.2017р. № про застосування 1.477.008,93грн. штрафу за несвоєчасну сплату самостійно узгоджених податкових зобовязань з плати за землю у розмірі 729.227,70грн. (тобто сума застосованого штрафу становить не 20 % несвоєчасно сплачених платником податків самостійно узгоджених податкових зобов`язань, а 200% несвоєчасно сплачених платником податків самостійно узгоджених податкових зобов`язань) (т.1 а.с.26) та податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 28.09.2017р. № про застосування 144.895,60грн. штрафу за несвоєчасну сплату самостійно узгоджених податкових зобов`язань у розмірі 1.448.956,01грн.

На вимогу суду суб`єктом владних повноважень були надані пояснення з приводу обставин застосування штрафу в контексті кваліфікації у якості події оплати податку факту подання уточненої податкової декларації, згідно з якими податковим повідомленням рішенням ГУ ДФС у Харківській області від 28.09.2017р. № було нараховано штрафну санкцію у розмірі 10 % за порушення строку сплати грошового зобов`язання з земельного податку 144.895,60 грн. за уточненими розрахунками (всього на суму штрафу 100.233,98 грн):

- при зменшенні зобов`язання за уточнюючим звітом № вiд 18.03.2016 сума погашення становила 712 385,19 грн., кількість днів затримки -30, штраф 71238,52 грн.;

- при зменшенні зобов`язання уточн. звіт № вiд 16.03.2016 сума погашення становила 184898,62 грн., кількість днів затримки - 30, штраф 18489,86 грн.;

- при зменшенні зобов`язання уточн. звіт № вiд 25.11.2016 сума погашення становила 105056 грн., кількість днів затримки -26, штраф 10505,6 грн.;

а за платіжними дорученнями (всього на суму штрафу 44661,62 грн):

- при зменшенні зобов`язання за платіжним дорученням N 754 вiд 17.10.2016сума погашення становила 53090,2 грн., кількість днів затримки -17, штраф 5 309,02 грн.;

- при зменшенні зобов`язання за платіжним дорученням N 786 вiд 03.11.2016 сума погашення становила 90582,6 грн., кількість днів затримки -4, штраф 9 058,26 грн.;

- при зменшенні зобов`язання за платіжним дорученням N 790 вiд 04.11.2016 сума погашення становила 53090,2 грн., кількість днів затримки -5, штраф 5 309,02 грн.;

- при зменшенні зобов`язання за платіжним дорученням N 802 вiд 04.11.2016 сума погашення становила 90582,6 грн., кількість днів затримки -5, штраф 9 058,26 грн.;

- при зменшенні зобов`язання за платіжним дорученням N 953 вiд 16.12.2016 сума погашення становила 53090,2 грн., кількість днів затримки -16, штраф 5 309,02 грн.;

- при зменшенні зобов`язання за платіжним дорученням N 124 вiд 17.01.2017 сума погашення становила 53090,2 грн., кількість днів затримки -18, штраф 5 309,02 грн.;

- при зменшенні зобов`язання за платіжним дорученням N 1056 вiд 24.02.2017 сума погашення становила 53090,2 грн., кількість днів затримки -25, штраф 5 309,02 грн. ( з них у звязку із погашенням податкового боргу по справі №820/3818/16 сума застосованого штрафу становить -44.661,62 грн.).

Також, на вимогу суду суб`єктом владних повноважень були надані пояснення з приводу обставин застосування штрафу в контексті кваліфікації у якості події оплати податку факту подання уточненої податкової декларації, згідно з якими податковим повідомленням рішенням ГУ ДФС у Харківській області від 28.09.2017h/ № за уточненими розрахунками була нарахована сума штрафу 1.317.699,394 грн. (при зменшенні зобов`язання уточнюючим звітом № вiд 16.03.2016 сума погашення становила 647144,44 грн., кількість днів затримки більше 30, штраф 129428,888 грн.; при зменшенні зобов`язання за уточнюючим звітом № вiд 18.03.2016 сума погашення становила 5378801,18 грн., кількість днів затримки -30, штраф 1 075 760,236 грн.; при зменшенні зобов`язання уточн. звіт № вiд 01.07.2016 сума погашення становила 431231,35 грн., кількість днів затримки - 61, штраф 86 246,27 грн.; при зменшенні зобов`язання уточн. звіт № вiд 06.07.2016 сума погашення становила 131320 грн., кількість днів затримки - 67, штраф 26 264грн.), а за платіжними дорученнями була нарахована сума штрафу 159.309,54 грн. (при зменшенні зобов`язання за платіжним дорученням N 279 вiд 14.06.2016 сума погашення становила 5000 грн., кількість днів затримки -76, штраф 1000 грн.; при зменшенні зобов`язання за платіжним дорученням N 294 вiд 17.06.2016 сума погашення становила 20000 грн., кількість днів затримки -79, штраф 4000 грн.; при зменшенні зобов`язання за платіжним дорученням N 318 вiд 30.06.2016 сума погашення становила 65582,6 грн., кількість днів затримки -92, штраф 13 116,52 грн.; при зменшенні зобов`язання за платіжним дорученням N 372 вiд 19.07.2016 сума погашення становила 90582,6 грн., кількість днів затримки -80, штраф 18 116,52 грн.; при зменшенні зобов`язання за платіжним дорученням N 695 вiд 19.09.2016 сума погашення становила 53090,2 грн., кількість днів затримки -81, штраф 10 618,04 грн.; при зменшенні зобов`язання за платіжним дорученням N 876 вiд 30.11.2016 сума погашення становила 90582,6 грн., кількість днів затримки -31, штраф 18 116,52 грн.; при зменшенні зобов`язання за платіжним дорученням N 1205 вiд 15.03.2017 сума погашення становила 53090,2 грн., кількість днів затримки -44, штраф 10618,04 грн.; при зменшенні зобов`язання за платіжним дорученням N 1349 вiд 18.04.2017 сума погашення становила 33090,20 грн., кількість днів затримки -78, штраф 6 618,04 грн.; при зменшенні зобов`язання за платіжним дорученням N 1351 вiд 19.04.2017 сума погашення становила 20000,00 грн., кількість днів затримки -79, штраф 4000 грн.; при зменшенні зобов`язання за платіжним дорученням N 1486 вiд 19.05.2017 сума погашення становила 53090,20 грн., кількість днів затримки -109, штраф 10 618,04 грн.; при зменшенні зобов`язання за платіжним дорученням N 1562 вiд 14.06.2017 сума погашення становила 53090,20 грн., кількість днів затримки -135, штраф 10 618,04 грн.; при зменшенні зобов`язання за платіжним дорученням N 1678 вiд 05.07.2017 сума погашення становила 53090,20 грн., кількість днів затримки -156, штраф 10 618,04 грн.; при зменшенні зобов`язання за платіжним дорученням №1755, №1756 вiд 21.07.2017 сума погашення становила 153168,50 грн., кількість днів затримки -172, штраф 30 633,7 грн.; при зменшенні зобов`язання за платіжним дорученням N 1854 вiд 07.08.2017 сума погашення становила 53090,20 грн., кількість днів затримки -189, штраф 10 618,04 грн. (з них у зв`язку із погашенням податкового боргу по справі №820/3818/16 сума застосованого штрафу становить 159.309,54 грн.).

Стверджуючи про протиправність управлінських волевиявлень суб`єкта владних повноважень у формі податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 28.09.2017р. № у повному обсязі та у формі податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 28.09.2017р. № в частині застосування 59.912,35грн. штрафу, заявник ініціював даний спір.

Надаючи оцінку обставинам спірних правовідносин та відповідності реально вчиненого управлінського волевиявлення субєкта владних повноважень вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі встановлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

У розумінні п.7 ч.1 ст.4 КАС України відповідач є субєктом владних повноважень.

Тому на відносини з реалізації відповідачем наданих законом повноважень поширюється дія ч.2 ст.19 Конституції України, де указано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Також на відносини з реалізації відповідачем наданих законом повноважень поширюється і дія ч.2 ст.2 КАС України, згідно з якою у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що в Україні як у правовій державі, де проголошена дія верховенства права та найвищою соціальною цінністю є людина, згідно з ст.ст. 1, 3, 8, ч.2 ст.19, ч.1 ст.68 Конституції України усі без виключення суб`єкти права (учасники суспільних відносин) зобов`язані дотримуватись існуючого правового порядку, утримуючись від використання права на "зло"/зловживання правом, а суб`єкти владних повноважень (органи публічної адміністрації) додатково обтяжені ще й обов`язком виконувати покладені законом завдання виключно за наявності приводів та способом, чітко обумовленими законом.

Наведене тлумачення змісту перелічених норм права є цілком релевантним правовому висновку постанови Верховного Суду від 09.05.2024р. у справі №580/3690/23, де указано, що з метою гарантування правового порядку в Україні кожен суб`єкт приватного права зобов`язаний добросовісно виконувати свої обов`язки, передбачені законодавством, а у випадку невиконання відповідних приписів - зазнавати встановлених законодавством негативних наслідків.

Суд відмічає, що з 01.01.2011р. повноваження, підстави та приводи проведення контролюючими органами заходів податкового контролю за дотриманням учасниками суспільних відносин платниками податків податкової дисципліни унормовані, зокрема, приписами п.73.3 ст.73-п.73.5 ст.73, ст.ст.75-86 Податкового кодексу України.

За визначенням абз.1 п.п.75.1.1 ст.75 Податкового кодексу України (у редакції, станом на момент виникнення спірних правовідносин) камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Відповідно до абз.2 п.п.75.1.1 ст.75 Податкового кодексу України (у редакції, станом на момент виникнення спірних правовідносин) предметом камеральної перевірки є своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Згідно з п.76.1 ст.76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

У розумінні п.36.1 ст.36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктом 37.2 ст.37 Податкового кодексу України передбачено, що податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку.

Як то указано у п.38.1 ст.38 Податкового кодексу України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з п.п.16.1.4 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За визначенням п.46.1 ст.46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.

Згідно з п.49.1 ст.49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Відповідно до п.50.1 ст.50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Як то указано у п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Застосовуючи положення наведених норм права до установлених обставин спору, суд доходить до переконання про те, що платник податків повинен задекларувати достовірні показники грошових зобовязань з податків (зборів, обов`язкових платежів) у спосіб подання до контролюючого органу документу обовязкової податкової звітності і сплатити у визначені законом строки самостійно узгоджені суми грошових зобов`язань за декларацією або за уточнюючим розрахунком.

При цьому, у випадку подання платником податків спочатку звітної декларації, а потім уточнюючої декларації (уточнюючого розрахунку) податковий обов`язок виникає саме з приводу сплати узгоджених сум грошових зобов`язань за уточнюючим розрахунком, позаяк у разі виявлення за наслідками проведення відповідного заходу податкового контролю факту заниження платником податків податкових зобовязань (факту недоплати) контролюючий орган у порядку ст.ст.54, 58 Податкового кодексу України самостійно визначає занижені (недоплачені) грошові зобов`язання платника податків з податків (зборів, обовязкових платежів) у відповідних податкових повідомленнях-рішеннях.

Положеннями п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації.

Згідно з п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зараховувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до ст. 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Тож, приписами п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України визначено обов`язок податкового органу зарахування всіх платежів на погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Відтак, податковий борг погашається першочергово з погашення податкових зобов`язань, які не є податковим боргом, у порядку календарної черговості його виникнення.

Відповідно до п.131.2 ст.131 Податкового кодексу України, при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у перше чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення сум податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені. Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

У межах спірних правовідносин міра юридичної відповідальності за вчинення учасником суспільних відносин податкового правопорушення у вигляді не сплати узгодженої суми грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, була визначена положеннями ст.126 Податкового кодексу України.

Згідно з п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Застосовуючи положення наведених норм права до установлених обставин спору, суд доходить до переконання про те, що розрахунковою базою (об`єктом) запровадженого п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України штрафу є самостійно узгоджене платником податків податкове зобов`язання, котре визначено або у звітній податковій декларації, або в уточнюючій декларації (уточнюючому звіті).

У межах спірних правовідносин заявником була подана звітна податкова декларація з плати за землю №63103060 від 18.02.2016р., де задекларована річна сума грошових зобовязань з плати за землю - 17.075.523,01грн., щомісячний платіж 1.422.960,20грн.

Згідно з Актом №9561, податковим повідомлення-рішенням Головного управління ДФС у Харківській області від 28.09.2017р. №, податковим повідомлення-рішенням Головного управління ДФС у Харківській області від 28.09.2017р. №, приєднаною до справи інтегрованою карткою заявника як платника плати за землю субєкт владних повноважень обчислював штрафи з огляду на первинно задекларований заявником щомісячний платіж з плати за землю 1.422.960,20грн.

Саме тому податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 28.09.2017р. № було винесено у звязку із несвоєчасною сплатою плати за землю у формі земельного податку у розмірі 792.227,70грн. за 2016р., а податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 28.09.2017р. № було винесено у звязку із несвоєчасною сплатою плати за землю у формі земельного податку у розмірі 1.448.956,01грн. за 2016р.

Водночас із цим, у ході розгляду справи судом було достеменно зясовано, що у межах спірних правовідносин заявником були подані, зокрема:

-уточнююча податкова декларація з плати за землю за 2016 рік із реєстраційним номером від 06.07.2016р., де задекларована річна сума грошового зобовязання плати за землю 955.671,15грн., щомісячний платіж 64.318,60 грн.;

-уточнююча податкова декларація з плати за землю за 2016 рік із реєстраційним номером від 25.11.2016р., де задекларована річна сума грошового зобов`язання з плати за землю 824.351,15грн., щомісячний платіж 64.318,60грн.

У судовому засіданні представник субєкта владних повноважень у порядку ч.1 ст.78 КАС України визнав ті обставини, що уточнююча податкова декларація з плати за землю за 2016 рік із реєстраційним номером від 06.07.2016р. та уточнююча податкова декларація з плати за землю за 2016 рік із реєстраційним номером від 25.11.2016р. були прийняті контролюючим органом.

Відтак, у розумінні п.50.1 ст.50 та п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України у межах спірних правовідносин субєкт владних повноважень не мав правових підстав для застосування відносно заявника штрафу згідно з п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України понад суму самостійно узгодженого щомісячного податкового зобов`язання з плати за землю у - 64.318,60грн. (що складає 771.823,20грн. на рік).

Наведене засвідчує, що оскаржені рішення субєкта владних повноважень ґрунтуються на помилкових розрахунках органу публічної адміністрації, недоліки яких не можуть бути виправлені судом у даному конкретному випадку з огляду на приписи ст.ст.6, 8, 19, 124, 129 Конституції України та неприпустимість зміни чи підміни судом мотивів (як юридичних, так і фактичних) вчинення суб`єктом владних повноважень оскарженого управлінського волевиявлення.

Висновки постанови Харківського окружного адміністративного суду по справі №820/3818/16 від 22.08.2016 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 08.11.2024р. у справі №520/11172/24 об`єктивно не здатні змінити чи вплинути на оцінку окружним адміністративним судом цих обставин у справі №820/1322/18, позаяк містять не установлені судом обставини у розумінні ч.4 ст.78 КАС України, а суто правову оцінку конкретного факту при розгляді іншої справи, що згідно з ч.7 ст.78 КАС України не може бути кваліфіковано у якості преюдиції.

Окремо суд зважає, що податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 28.09.2017р. № було прийнято субєктом владних повноважень на застосування 200% штрафу від розміру несвоєчасно сплаченого податкового зобов`язання (за версією сторони відповідача) у розмірі 792.227,70грн., попри те, що згідно з п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання.

Наведена обставина є самостійною та достатньою підставою для скасування названого рішення субєкта владних повноважень.

Продовжуючи розгляд справи, суд зауважує, що національний закон України не містить визначення правової категорії «сплата» або правової категорії «сплата податку, збору, обовязкового платежу».

Суд відмічає, що за визначенням п.п.14.1.39 ст.14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності;

У розумінні п.п.14.1.156 ст.14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк);

Як то указано у п.14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п.п.14.1.93 ст.14 Податкового кодексу України кошти - гривня або іноземна валюта.

Відповідно до ч.1 ст.177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є речі, гроші, цінні папери, цифрові речі, майнові права, роботи та послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні та нематеріальні блага.

Частиною 1 ст.192 Цивільного кодексу України передбачено, що законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня.

У розумінні п.1.24 ст.1 Закону України від 05.04.2001р. №2346-ІІІ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» переказ коштів (далі - переказ) - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

Згідно з п.3.1 ст.3 Закону України від 05.04.2001р. №2346-ІІІ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).

У розумінні п.6 ч.1 ст.1 Закону України від 30.06.2021р. №1591-ІХ «Про платіжні послуги» дебетовий переказ - платіжна операція, що здійснюється з рахунку платника на підставі наданої отримувачем платіжної інструкції, за умови отримання згоди платника на виконання платіжної операції, наданої ним отримувачу, надавачу платіжних послуг отримувача або платника, або на підставі платіжної інструкції стягувача без отримання згоди платника; а у розумінні п.29 ч.1 ст.1 Закону України від 30.06.2021р. №1591-ІХ «Про платіжні послуги» кредитовий переказ - платіжна операція з рахунку платника на підставі платіжної інструкції, наданої платником або надавачем послуг з ініціювання платіжних операцій, за умови отримання згоди платника на виконання платіжної операції, наданої надавачу платіжних послуг платника.

Згідно з п.3.1 ст.3 Закону України від 30.06.2021р. №1591-ІХ «Про платіжні послуги» грошові кошти (кошти) існують в Україні у готівковій (формі грошових знаків) та безготівковій (формі записів на рахунках) формах.

За змістом п.п.14.1.152 ст.14 Податкового кодексу України погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Частиною 1 ст.43 Бюджетного кодексу України визначено, що при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Застосовуючи положення наведених норм права до установлених обставин спору, суд доходить до переконання про те, що під сплатою учасником суспільних відносин податку (збору, обов`язкового платежу) слід розуміти надходження з власності платника податків у фізичне розпорядження Держави Україна в особі відповідного територіального органу системи Державної казначейської служби України готівкових коштів або безготівкових коштів у якості виконання податкового обов`язку із відповідним призначенням платежу.

Натомість, діяння учасника суспільних відносин з приводу подання до контролюючого органу уточненої податкової декларації (уточнюючого податкового розрахунку) за правовою природою, суттю та спрямованістю згідно з п.50.1 ст.50 та п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України не може бути кваліфіковано у якості виконання податкового обов`язку у цілому та у спосіб сплати зокрема, адже є приведенням показників податкового документу обовязкової податкової звітності у формі звітної податкової декларації до справжніх та правдивих обставин фактичної дійсності в частині обєкту справляння відповідного податку та достовірних арифметичних значень відповідних грошових зобовязань.

Правила Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (затверджений наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016р. №422, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20.05.2016р. за №751/28881; далі за текстом Порядок №422) та правила Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021р. №5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.03.2021р. за №321/35943; далі за текстом - Порядок №5) обєктивно не здатні змінити правової природи уточненої податкової декларації (уточнюючого податкового розрахунку) згідно з п.50.1 ст.50 та п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України та призвести до виникнення підстав для кваліфікації діяння з подання особою уточненої податкової декларації (уточнюючого податкового розрахунку) у якості сплати податку (збору, обов`язкового платежу) безвідносно до будь-яких облікових записів у картці особового рахунку платника податків або в інтегрованій картці платника податків.

Суд повторно наголошує, що на суспільні відносини з приводу реалізації відповідачем функцій суб"єкта владних повноважень повною мірою поширюється дія приписів ч.2 ст.19 Конституції України та ч.2 ст. 2 КАС України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тлумачення змісту ч.2 ст.19 Конституції України міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 12.12.2023р. у справі №160/7116/19, де указано, що "52. Водночас судова палата наголошує на тому, що одним із конституційних принципів, на якому повинна базуватися діяльність органів державної влади та місцевого самоврядування, є принцип, відповідно до якого ці органи, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України).

53. Аналіз цієї норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється відповідно до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом. Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

54. Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у не передбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.".

Також суд вважає, що за суттю запровадженого ст.8 Конституції України принципу верховенства права негативні наслідки, спричинені неоднозначністю, суперечливістю чи прогалинами в законодавстві у сфері публічно-правових відносин, не можуть застосовуватись на шкоду приватній особі чи бути підставою для розширеного тлумачення повноважень субєктів владних повноважень, а натомість - в окресленому випадку підлягає застосуванню принцип "найбільш сприятливого становища для особи" (favor libertatis).

Подібні за суттю правові позиції викладені у постанові Верховного Суду від 02.04.2025р. у справі №280/7446/24.

Тому, зважаючи на ч.1 ст.17 Закону України від 23.02.2006р. №3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010р. по справі "Щокін проти України" (Shchokin v. Ukraine, заяви № 23759/03 та 37943/06) та рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.2011р. по справі "Серков проти України" (Serkov v. Ukraine, заява № 39766/05), суд вважає, що найбільш сприятливим для заявника як приватної особи варіантом тлумачення норми національного закону України є відсутність підстав для кваліфікації діяння з подання уточненої податкової декларації (уточнюючого податкового розрахунку) згідно з п.50.1 ст.50 та п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України у якості сплати податку у цілях застосування штрафу у порядку п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України.

Продовжуючи розгляд справи, суд відзначає, що критерії законності управлінського волевиявлення (як у формі рішення, так і у формі діяння) суб`єкта владних повноважень викладені законодавцем у приписах ч.2 ст.2 КАС України і у силу ч.2 ст.77 КАС України обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений, насамперед, на суб`єкта владних повноважень шляхом подання до суду доказів та наведення у процесуальних документах доводів як відповідності закону вчиненого волевиявлення, так і помилковості аргументів іншого учасника справи, що між тим, у силу правових висновків постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2020р. по справі №520/2261/19, постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023р. у справі №916/3027/21, постанови Верховного Суду від 19.01.2023р. у справі №520/6006/21 не виключає ані визначеного ч.1 ст.77 КАС України обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються вимоги позову, ані використання судом стандартів доказування згідно з постановою Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023р. у справі №916/3027/21, адже реальність (справжність та правдивість) конкретної обставини фактичної дійсності не може бути кваліфікована у якості доведеної виключно через неспростування одним із учасників справи (навіть суб`єктом владних повноважень) декларативно проголошеного, але не доказаного твердження іншого учасника справи, позаяк протилежне явно та очевидно прямо суперечить меті правосуддя - з`ясування об`єктивної істини у справі.

І хоча спір безумовно підлягає вирішенню у порядку ч.2 ст.77 КАС України, однак суд повторює, що реальність (справжність та правдивість) конкретної обставини фактичної дійсності не може бути сприйнята доведеною виключно через неспростування одним із учасників справи (навіть суб`єктом владних повноважень) декларативно проголошеного, але не доказаного твердження іншого учасника справи, позаяк протилежне явно та очевидно прямо суперечить меті правосуддя - з`ясування об`єктивної істини у справі.

Правильність саме такого тлумачення змісту ч.1 ст.77 та ч.2 ст.77 КАС України підтверджується правовим висновком постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2020р. по справі №520/2261/19, де указано, що визначений ст. 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До того ж, саме таке тлумачення стандартів доказування є цілком релевантним правовому висновку постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023р. у справі №916/3027/21.

Викладені вище міркування окружного адміністративного суду також є цілком релевантними правовій позиції постанови Верховного Суду від 19.01.2023р. у справі №520/6006/21, де указано, що: 1) у праві існують три основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" (balance of probabilities) або "перевага доказів" (preponderance of the evidence); "наявність чітких та переконливих доказів" (clear and convincing evidence); "поза розумним сумнівом" (beyond reasonable doubt) та у справах, де суб`єкт владних повноважень доводить правомірність своїх рішень, що передбачають втручання у власність або діяльність суб`єкта приватного права (зокрема, притягнення його до відповідальності), подані таким суб`єктом владних повноважень докази, за загальним правилом, повинні відповідати критерію "поза розумним сумнівом"; 3) Цей висновок сформульований Верховним Судом, зокрема у постановах від 14.11.2019р. у справі №822/863/16, від 21.11.2019р. у справі №826/5857/16, від 11.02.2020р. у справі №816/502/16, від 16.06.2020р. у справі №756/6984/16-а та від 18.11.2022р. у справі №560/3734/22.

Окрім того, за сформульованими у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023р. по справі №916/3027/21 стандартами доказування: 1) покладений на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність передбачає, що висновки суду можуть будуватися на умовиводах про те, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були; 2) суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування.

Кваліфікуючи реально вчинене у спірних правовідносинах управлінське волевиявлення суб`єкта владних повноважень, суд виходить із того, що за загальним правилом під рішенням суб`єкта владних повноважень слід розуміти письмовий акт, під дією суб`єкта владних повноважень слід розуміти вчинок посадової/службової особи, під бездіяльністю суб`єкта владних повноважень слід розуміти невиконання обов`язків, під відмовою суб`єкта владних повноважень слід розуміти письмово зафіксоване діяння з приводу незадоволення звернення приватної особи.

За змістом правових позицій постанови Верховного Суду від 03.06.2020р. у справі №464/5990/16-а та постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2022р. у справі №9901/276/19 протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень є зовнішня форма поведінки (діяння) органу/посадової особи у вигляді неприйняття рішення (нездійснення юридично значимих дій) у межах компетенції за наявності фізичної змоги реалізувати управлінську функцію.

У межах спірних правовідносин субєктом владних повноважень було вчинене управлінське волевиявлення у формі податкових повідомлень рішень, котрі створили для заявника новий публічний обовязок з приводу оплати штрафів на користь Держави, тобто вплинули на правове становище заявника у межах спірних правовідносин.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Тлумачення змісту цієї норми процесуального закону було викладено Верховним Судом у постанові від 07.11.2019р. по справі №826/1647/16 (адміністративне провадження № К/9901/16112/18), де указано, що обов`язковою умовою визнання протиправним волевиявлення суб`єкта владних повноважень є доведеність приватною особою факту порушення власних прав та інтересів та доведеність факту невідповідності закону оскарженого управлінського волевиявлення.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить до переконання про те, що у спірних правовідносинах суб`єктом владних повноважень не було забезпечено дотримання вимог ч.2 ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 КАС України, позаяк субєкт владних повноважень помилково кваліфікував діяння заявника з приводу подачі уточненої податкової декларації (уточнюючого податкового розрахунку) згідно з п.50.1 ст.50 та п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України у якості сплати податку задля нарахування штрафу у порядку п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України та неправомірно застосував штраф не до самостійно узгоджених податкових зобов`язань за уточненою податковою декларацією (уточнюючим податковим розрахунком), а до первісно поданої звітної податкової декларації з плати за землю, показники якої були у подальшому виправлені заявником у визначений законом спосіб без жодних зауважень з боку контролюючого органу з приводу виникнення заниження чи недоплати.

Тож, за наслідками розгляду справи слід визнати не доведеним за правилами ч.2 ст.77 КАС України факт відповідності ч.2 ст.2 КАС України реально вчиненого субєктом владних повноважень управлінського волевиявлення та навпаки доведеним за правилом ч.1 ст.77 КАС України факт існування у заявника порушеного публічного права (інтересу) у межах спірних правовідносин.

Указане є визначеною процесуальним законом підставою для задоволення вимог позову.

При розв`язанні спору, суд, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії"), надав оцінку усім юридично значимим доводам, факторам та обставинам, дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін.

Розгорнуті і детальні мотиви та висновки суду з приводу юридично значимих аргументів, доводів учасників справи та обставин справи викладені у тексті судового акту.

Решта доводів сторін окремій оцінці у тексті судового акту не підлягає, позаяк не впливає на правильність розв`язання спору по суті.

Розподіл витрат з оплати судового збору по справі слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.4-12, 72-78, 90, 211, 241-246, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 28.09.2017р. № у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 28.09.2017р. № в частині застосування 59.912,35грн. штрафу.

Роз`яснити, що судове рішення у повному обсязі складено (виготовлено) - 24.03.2026р.; набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду); підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).

Суддя А.В. Сліденко