Справа № 360/154/26
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2026-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

26 березня 2026 рокум. ДніпроСправа № 360/154/26

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом адвоката Дуванової Людмили Леонідівни в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов адвоката Дуванової Людмили Леонідівни в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому просив суд:

-визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягають у не внесені змін до інформації, яка відображається відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів про його перебування на обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_4 на підставі запису наявному у належному йому військовому квитку у вигляді обліково-послужній картці, виданій йому замість військового квитка 16 січня 2003 року ІНФОРМАЦІЯ_5 з записом в пункті 15 про визнання комісією ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 непридатним до військової служби та виключення з обліку військовозобов`язаних з 19.09.2016, а саме у розділі категорія обліку, замість «Військовозобов`язаний» зазначити «Не військовозобов`язаний» і в розділі Підстава зняття/виключення зазначити інформацію про звільнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , від виконання військового обов`язку, яка міститься на сторінці 15 належному йому військовому квитку;

-зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_7 відповідно до Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 599 внести зміни до інформації, яка відображається відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів про його перебування на обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_8 на підставі запису наявному у належному йому військовому квитку у вигляді обліково-послужній картці, виданій йому замість військового квитка 16 січня 2003 року ІНФОРМАЦІЯ_5 з записом в пункті 15 про його визнання комісією ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 непридатним до військової служби та виключення з обліку військовозобов`язаних з 19.09.2016, а саме у розділі категорія обліку, замість «Військовозобов`язаний» зазначити «Не військовозобов`язаний» і в розділі Підстава зняття/виключення зазначити інформацію про звільнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , від виконання військового обов`язку, яка міститься на сторінці 15 належному йому військовому квитку.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є невійськовозобов`язаним у зв`язку із тим, що 19 вересня 2016 року ІНФОРМАЦІЯ_5 виключений з військового обліку військовозобов`язаних у зв`язку із непридатністю до військової служби у зв`язку із хворобою за розкладом II ст. 46 А Наказу МОУ №402 від 2008 року, що підтверджується відповідним записом про виключення з військового обліку згідно з п.3 ч.6 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в належному військовому обліковому документі , саме пункт 15 в обліково-послужній картці виданій замість військового квитка 16 січня 2003 року ІНФОРМАЦІЯ_5 та проставленим штампом в паспорті громадянина України про те, що позивач не є військовозобов`язаним з цих підстав.

Для перевірки даних в грудні 2025 році позивач завантажив додаток Резерв+ і побачив, що персональні дані в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відображаються некоректно, а саме відсутня інформація щодо проходження останнього ВЛК в 2016 році, не відображено інформації про виключення з обліку військовозобов`язаних згідно з п.3 ч.6 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», та безпідставно відображається інформація, що позивач перебуває на обліку як військовозобов`язаний в ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позивач направив письмові заяви від 19 грудня 2025 року до відповідача, додавши на підтвердження свого статуту нотаріально засвідчену копію військово-облікового документу у вигляді обліково-послужної картки, виданої 16.01.2003 ІНФОРМАЦІЯ_5 та копія паспорту з проставленим штампом, що він є невійськовозобов`язаний, з проханням скасувати запис в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів про постановку на облік військовозобов`язаних.

Позивач отримав пуш повідомлення в Резерв+ про те, що « ІНФОРМАЦІЯ_9 звернувся до Національної поліції для доставлення вас та для складання протоколу про порушення правил військового обліку», і письмову відповідь від ІНФОРМАЦІЯ_10 на запит адвоката, з якої вбачається, що позивача відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16 серпня 2024 року № 932, якою затверджено Порядок реалізації експериментального проекту з автоматичної верифікації та перевірки відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, було взято на облік автоматично і відповідно до даних Реєстру є військовозобов`язаним.

При цьому зі змісту відповіді, ІНФОРМАЦІЯ_2 стверджує, що позивач ухиляється від виконання військового обов`язку, а відтак ініційовано розшук, у зв`язку із порушенням приписів абзацу 6 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізацій підготовку та мобілізацію», що підпадає під дію ст.210,210-1 КУпАП.

13 січня 2026 року позивач повторно звернувся з заявою до ІНФОРМАЦІЯ_10 , якою просив внести зміни до інформації, яка відображається відносно нього.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 27 січня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 27 січня 2026 року у задоволенні заяви адвоката Дуванової Людмили Леонідівни в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом адвоката Дуванової Людмили Леонідівни в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії - відмовлено.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 26 березня 2026 року клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 про продовження строку для подання відзиву задоволено, визнано поважними причини пропуску строку на подання відзиву ІНФОРМАЦІЯ_1 та продовжено ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлений судом строк на подання відзиву на позов.

Відповідачем через підсистему «Електронний суд» надіслано відзив, в обґрунтування якого зазначено, що Постановою Кабінету Міністрів України від 16 серпня 2024 р. № 932 затверджено Порядок реалізації експериментального проекту з автоматичної верифікації та перевірки відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, яким реалізовано механізм автоматичної верифікації та перевірки відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів шляхом електронної інформаційної взаємодії між національними електронними інформаційними ресурсами у цілях національної безпеки та оборони України.

Відповідно до п.17 вищезазначеного Порядку взяття на військовий облік громадян України, зазначених у пунктах 13 і 14 цього Порядку, здійснюється територіальним центром комплектування та соціальної підтримки (далі ТЦК та СП) за зареєстрованим/задекларованим їх місцем проживання, а у разі, коли місце проживання не зареєстроване/не задеклароване, - територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, визначеними Генеральним штабом Збройних Сил.

Відповідно до абз.2 п.7 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 Генеральний штаб Збройних Сил встановлює особливості ведення військового обліку територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.

На підставі вищевикладеного, автоматично, рішенням вищого штабу, шляхом внесення інформації до Реєстру, зараховано на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_10 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 рішень щодо взяття ОСОБА_1 на військовий облік не приймалося.

На теперішній час ІНФОРМАЦІЯ_2 не має сформованої облікової документації на громадянина ОСОБА_1 , прийняття будь-яких рішень не є можливим.

Посилання позивача на норми Закону України від 16.03.2017 №1951-VIII «Про єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» є не коректним, оскільки оператор ІНФОРМАЦІЯ_10 не має можливості вести реєстр щодо призовників і військовозобов`язаних, на підставі обліку біографічних даних, стану здоров`я результатів співбесіди, тощо, які б мали узагальнюватися в особових справах, які мали б існувати в ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Відповідач зазначив, що справа відносно ОСОБА_1 , можливо існує у правонаступник ІНФОРМАЦІЯ_2 , що обслуговувало м.Лисичанськ Луганської області.

Надані копії документів не дають підстав ІНФОРМАЦІЯ_11 для виключення ОСОБА_1 , з військового обліку та вносити відомості про виключення даного громадянина з військового обліку.

Також відповідач вказав, що на теперішній час протокол про адміністративне правопорушення не складався, Національною поліцією ОСОБА_1 не доставлявся, місце перебування не відомо. Облікові документи ІНФОРМАЦІЯ_2 не складалися, особисто ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 не відвідав, можливості перевірити оригінали документів не надавав.

З огляду на викладене, відповідач вважає, що у позивача відсутні підстави для визнання протиправними дій відповідача, які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку з боку позивача та зобов`язання відповідача виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів дані про порушення з боку позивача.

Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102- ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (стаття 1), який в подальшому був неодноразово продовжений та Указом Президента України від 12 січня 2026 року №40/2026 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 03 лютого 2026 року строком на 90 діб.

Враховуючи дистанційний режим роботи суддів та працівників апарату Луганського окружного адміністративного суду з 02.05.2022, з метою збереження життя і здоров`я та забезпечення безпеки суддів і працівників апарату суду, судом розглянуті матеріали електронної справи.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Позивач є внутрішньо переміщеною особою з фактичним місцем проживання АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою від 01.09.2022 № 3005-.

Відповідно до інформації зазначеної у обліково-послужній картці - ОСОБА_1 19 вересня 2016 року медичною Комісією при Лисичанському МВК визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку за гр. II ст. 46а НМОУ №402 від 2008р. пр. № 161/1 від 19.09.2016.

Вищевказана відмітка про виключення з військового обліку наявна також в паспорті позивача серії НОМЕР_2 на сторінці 7 з відповідною печаткою.

Згідно відомостей з Резерв+ станом на 05.12.2025 16:38, ОСОБА_1 перебуває на обліку ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер в реєстрі Оберіг 7, звання Рекрут, потребує проходження базової загальновійськової підготовки.

09.12.2025 за заявою №142/сл представник ДАТСЬКОЇ РАДИ У СПРАВАХ БІЖЕНЦІВ В УКРАЇНІ звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо звернення про актуалізацію даних ОСОБА_1 .

Так, зазначено, що ОСОБА_1 був виключений з військового обліку за гр. II ст. 46аНМОУ №402 від 2008р. пр. № 161/1 від 19.09.2016р. В зв`язку з тим, що рішення про виключення є незворотнім, просив посприяти щодо актуалізації даних вищезазначеної особи в Реєстрі як такої, що не є військовозобов`язаним.

Відповідачем на вищевказану заяву надано відповідь від 23.12.2025 №ЩТ/2935, в якій вказано, що ОСОБА_2 на військовий облік за місцем проживання не взятий, відносно даного громадянина неможливо проведення мобілізаційних заходів. Протокол про адміністративне правопорушення по відношенню гр. ОСОБА_3 не складався. Національною поліцією громадянин ОСОБА_2 не доставлявся. Облікові документи ІНФОРМАЦІЯ_2 не складалися. Особисто ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 не відвідав, можливості перевірити оригінали документів не надав.

З метою вирішення питання по суті заяви, рекомендовано ОСОБА_4 звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем фактичного проживання (реєстрації), де ініціювати виконання процедури взяття його на військовий облік. Будь-якою іншою інформацією відносно громадянина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 не володіє.

19.12.2025 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_13 та відповідача з заявою, в якій просив, зокрема, ІНФОРМАЦІЯ_7 скасувати запис в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів про його постановку на облік військовозобов`язаних.

Згідно відомостей з Резерв+ станом на 02.01.2026,15:32, ОСОБА_1 перебуває на обліку ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер в реєстрі Оберіг 7, звання Рекрут, потребує проходження базової загальновійськової підготовки, солдат резерву. Причина звернення до Нацполіції - Не стали на військовий облік за новою адресою (дата звернення: 31.12.2025).

19.12.2025 адвокат позивача звернувся з адвокатським запитом до відповідача, в якому просив повідомити на якій правовій підставі в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відносно ОСОБА_1 відображається інформація: Категорія обліку: ІНФОРМАЦІЯ_14 : ІНФОРМАЦІЯ_7 Звання: Рекрут.

На вищевказаний адвокатський запит відповідачем надано відповідь від 13.01.2026 №ЩТ/217, в якій вказано, що громадянин ОСОБА_2 на військовий облік за місцем проживання не взятий, відносно даного громадянина неможливо проведення мобілізаційних заходів, ухиляється від виконання військового обов`язку.

Відносно громадянина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ініційовано розшук, оскільки він ігнорує обов`язок встати на військовий облік за місцем фактичного проживання, чим порушує приписи абзацу 6 ч.3.ст.22 "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", що підпадає під дію ст.ст. 210, 210-1 КУпАП.

В Реєстрі створено "Примітку про ПРАВОПОРУШЕННЯ" на ОСОБА_3 . Протокол про адміністративне правопорушення не складався. Національною поліцією ОСОБА_2 не доставлявся. Облікові документи ІНФОРМАЦІЯ_15 не складалися, особисто ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 не відвідав, можливості перевірити оригінали документів не надав.

З метою вирішення питання по суті заяви, рекомендовано ОСОБА_4 звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем фактичного проживання (реєстрації), де ініціювати виконання процедури взяття його на військовий облік.

13.01.2026 позивач ПОВТОРНО звернувся до відповідача з заявою, в якій просив ІНФОРМАЦІЯ_7 відповідно до Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 599 внести зміни до інформації, яка відображається відносно нього в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів про перебування на обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_8 на підставі запису наявному у належному військовому квитку у вигляді обліково-послужній картці, виданій йому замість військового квитка 16 січня 2003 року ІНФОРМАЦІЯ_5 з записом в пункті 15 про визнання комісією ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 непридатним до військової служби та виключення з обліку військовозобов`язаних з 19.09.2016, а саме у розділі категорія обліку, замість «Військовозобовьязаний» зазначити «Не військовозобов`язаний»» і в розділі Підстава зняття/виключення зазначити інформацію про звільнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , від виконання військового обов`язку, яка міститься на сторінці 15 належному військовому квитку.

14.01.2026 2025 адвокат позивача звернувся з адвокатським запитом до відповідача, в якому просив повідомити чи розглянута заява ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від 19 грудня 2025 року про скасування запису в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів про його постановку на облік військовозобов`язаних.

21.01.2026 за №ЩТ/356 відповідачем надано відповідь на адвокатський запит від 14 січня 2026 року, в якому вказав, що в ході реалізації постанови Кабінету Міністрів України від 16 серпня 2024 р. № 932, громадянина ОСОБА_3 , автоматично, рішенням вищого штабу (шляхом внесення інформації до Реєстру «Оберіг»), зараховано на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_10 . Відповідь на адвокатський запит відносно громадянина ОСОБА_3 від 19 грудня 2026 року було надіслано на електронну адресу 13 січня 2026 року за вих. ЩТ/217. Будь-якою іншою інформацією відносно громадянина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 не володіє.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Громадяни проходять військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).

Згідно з частинами першою, другою статті 1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

За змістом частини дев`ятої статті 1 Закону №2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Частиною шостою статті 2 Закону №2232-XII визначені види військової служби, серед яких: базова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу.

Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (частина чотирнадцята статті 2 Закону №2232-XII).

Згідно із статтею 1 Закону України «Про оборону України» від 6 грудня 1991 року №1932-XII особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій; воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VIII (далі Закон №389-VIII) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022 (затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ) у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому, Указами Президента України строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався та триває до цього часу.

24 лютого 2022 року з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань Законом України від 03 березня 2022 №2105-ІХ затверджений Указ Президента України від 24 лютого 2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» (далі - Указ №69/2022).

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 №3543-XII (далі - Закон №3543-XII).

У статті 1 Закону №3543-XII визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Статтею 22 Закону № 3543-XII визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації:

з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;

надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом;

проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.

Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232-XII) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до частин другої, третьої статті 1 Закону №2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Згідно із частиною десятою статті 1 Закону №2232-XII громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

З матеріалів справи судом встановлено, що при формуванні електронного військово-облікового документа в системі «Резерв+», позивач виявив, що він перебуває на обліку ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер в реєстрі Оберіг 7, звання Рекрут, потребує проходження базової загальновійськової підготовки.

Водночас, в матеріалах справи наявна обліково-послужна картка, в якій зазначено, що 19 вересня 2016 року медичною Комісією при ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку за гр. II ст. 46а НМОУ №402 від 2008р. пр. № 161/1 від 19.09.2016.

Вищевказана відмітка про виключення з військового обліку наявна також в паспорті позивача серії НОМЕР_2 на сторінці 7 з відповідною печаткою.

Зазначене свідчить про те, що позивача 19.09.2016 було визнано непридатним до військової служби із виключення з військового обліку.

Судом враховується, що станом на час зазначення відповідного запису про виключенням з військового обліку діяли норми Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі Положення), затверджені наказом Міноборони України від 14.08.2008 №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України17 листопада 2008 р. за № 1109/15800.

Розділ II Положення регулює медичний огляд.

Додаток 1 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України встановлює РОЗКЛАД хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби.

Графа II визначає контингенти, що проходять медичний огляд за графами розкладу хвороб, зокрема, громадяни, військовослужбовці, які приймаються, призиваються та проходять військову службу осіб рядового, сержантського та старшинського складу, прапорщики (мічмани).

Стаття 46 Включено: хронічні хвороби нижніх дихальних шляхів J40-J44, J47 (хронічний бронхіт, емфізема, хронічна обструктивна хвороба легенів, бронхоектатична хвороба); хвороби легенів, спричинені зовнішніми агентами, інтерстиціальні хвороби легень J60-J84 (пневмоконіози, хронічні пневмоніти, ідіопатичний фіброзуючий альвеоліт, легеневий альвеолярний протеїноз, гемосідероз та інші дисеміновані захворювання легень); хронічні гнійні та некротичні хвороби, хвороби плеври, інші хвороби органів дихання J85-J99 (абсцес легені та середостіння, піоторакс та інші); а) зі значними порушеннями функції зовнішнього дихання - непридатні до військової служби з виключенням з військового обліку.

Таким чином станом на час проходження позивача військово-лікарської комісії 19.09.2016 було прийнято рішення про те, що позивач за наявними хворобами станом на час проходження ВЛК підлягає визнанню непридатним до військової служби із виключенням з військового обліку.

Відповідно до статті 37 Закону №2232-XII в редакції чинній станом на 19.09.2016 передбачено підстави взяття на військовий облік, зняття та виключення.

Зокрема, частиною шостою статті 37 зазначеного Закону було передбачено, що виключенню з військового обліку у районних (міських) військових комісаріатах (військовозобов`язаних Служби безпеки України у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних Служби зовнішньої розвідки України у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які: 1) призвані чи прийняті на військову службу; 2) проходять військову службу (навчання) у вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів; 3) визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку; 4) досягли граничного віку перебування в запасі; 5) припинили громадянство України; 6) були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину; 7) направлені для відбування покарання до установ виконання покарань або до яких застосовано примусові заходи медичного характеру; 8) не отримали до 40-річного віку військово-облікової або спорідненої з нею спеціальності; 9) померли.

В даному випадку, матеріалами справи підтверджується, що 19.09.2016 медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку за гр. II ст. 46а НМОУ №402 від 2008р. пр. № 161/1 від 19.09.2016.

Верховний Суд у постанові від 21.05.2025 у справі №280/2880/24 зауважив: «з аналізу положень Закону 2232-XII висновується, що громадяни, які підлягають виключенню з військового обліку, втрачають статус військовозобов`язаного, в той же час зняті з військового обліку продовжують перебувати в статусі військовозобов`язаних».

Крім того, за правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 12.06.2020 у справі №810/5009/18 до повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає під дію статей Розладу хвороб, що визначають ступінь придатності особи до військової служби з посиланням на п.3.13 Глави 3 Розділу ІІ Положення.

З урахування вказаних положень діючого законодавства та з урахування наявних в матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що позивача в 2016 році за наслідками проведеної медичної комісії було визнано непридатним до військової служби із виключенням з військового обліку, а тому останній набув статусу невійськовозобов`язаного в розумінні Закону №2232-XII.

З огляду на викладене, суд зазначає, що такий запис у Реєстрі не відповідає фактичним та документально підтвердженим обставинам, суперечить вимогам статті 37 Закону №2232-XII і створює правову невизначеність щодо статусу позивача як військовозобов`язаного.

Суд зазначає, що при внесенні відомостей до Реєстру, в даному випадку, орган ведення обліку має керуватися саме такими документами, як обліково-послужна картка, у якій міститься запис про виключення позивача з військового обліку.

Суд наголошує, що відповідальність за достовірність відомостей у Реєстрі покладається на органи ведення військового обліку. У цій справі наявність суперечливих або недостовірних даних у Реєстрі свідчить про неналежне виконання відповідачем свого обов`язку із забезпечення точності облікових записів, що прямо суперечить приписам чинного законодавства.

Отже, за відсутності будь-яких достовірних та належних доказів правомірності внесення змін до Реєстру, а також з огляду на наявність незаперечних доказів визнання позивача непридатним до військової служби з виключенням з обліку, відомості в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів є недостовірними та підлягають виправленню у порядку, передбаченому чинним законодавством.

Як вже зазначав суд раніше, позивач, а згодом і адвокат позивача звертались до відповідача з заявами, в яких просили скасувати запис в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів про його постановку на облік військовозобов`язаних.

Водночас, відповідачем було зазначено, що в ході реалізації постанови Кабінету Міністрів України від 16 серпня 2024 р. № 932, громадянина ОСОБА_3 , автоматично, рішенням вищого штабу (шляхом внесення інформації до Реєстру «Оберіг»), зараховано на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Пунктом 7 частини першої статті 2 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» визначено, що до основних завдань Кабінету Міністрів України зокрема належать здійснення заходів щодо забезпечення обороноздатності та національної безпеки України, громадського порядку, боротьби із злочинністю, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій.

Отже Кабінет Міністрів України під час прийняття постанови № 932 вiд 16.08.2024 діяв у межах наданих йому повноважень та наведені у вказаній постанові приписи були обов`язковими до виконання відповідачем.

Вказаною постановою КМУ було затверджено Порядок реалізації експериментального проекту з автоматичної верифікації та перевірки відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Порядок № 932).

Відповідно до приписів пункту 3 Порядку № 932 метою експериментального проекту є оптимізація та верифікація відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів шляхом обміну інформацією в цілях національної безпеки та оборони України.

Як вже було зазначено, позивача автоматично, рішенням вищого штабу, зараховано на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_10 (шляхом внесення даних в електронну систему Єдиного державного реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг»).

З урахування викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач під час взяття позивача на військовий облік в автоматичному режимі діяв у повній відповідності до вимог Порядку № 932.

При цьому, враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що наявність інформації про перебування на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_11 позивача порушує права останнього, оскільки з 19.09.2016 медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку за гр. II ст. 46а НМОУ №402 від 2008р. пр. № 161/1 від 19.09.2016.

Згідно зі статтею 3 Закону № 1951-VIII, основними засадами ведення Реєстру є:

1) обов`язковість та своєчасність внесення до Реєстру передбачених цим Законом відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

2) повнота та актуалізація відомостей Реєстру про призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

3) захищеність Реєстру та внесених до нього відомостей - держава гарантує захист бази даних Реєстру від несанкціонованого доступу та зловживання доступом, незаконного використання відомостей Реєстру, порушення цілісності бази даних Реєстру та його апаратного чи програмного забезпечення, а також гарантує дотримання законодавства щодо захисту персональних даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів, наявних у Реєстрі.

Частиною п`ятою статті 5 Закону №1951-VIII передбачено, що органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є: уповноважений орган адміністрування держателя Реєстру; оперативні командування; територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя; Центральне управління Служби безпеки України; відповідні підрозділи розвідувальних органів України.

Органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних (частини восьма, дев`ята статті 5 Закону № 1951-VIII).

За змістом статті 6 Закону № 1951-VIII до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

До службових даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать: відомості про виконання військового обов`язку; відомості про проходження альтернативної (невійськової) служби відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу"; відомості про участь у бойових діях (стаття 8 Закону № 1951-VIII).

Відповідно до статті 9 Закону № 1951-VIII призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право: отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру. Призовник, військовозобов`язаний та резервіст зобов`язаний подавати до органу ведення Реєстру достовірну інформацію про свої персональні дані, що вносяться до Реєстру.

Згідно з частиною першою статті 14 Закону № 1951-VIII ведення Реєстру включає:

1) внесення запису про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до бази даних Реєстру для взяття на облік або при відновленні на військовому обліку з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів існуючим обліковим даним;

2) внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних, резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними, резервістами;

3) знищення повторного запису Реєстру в разі його виявлення.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що після взяття на військовий облік позивач звернувся до відповідача з заявою про виключення даних з реєстру, надавши всі підтверджуючи для цього документи, однак відповідач цього не здійснив, на підставі зібраних та досліджених доказів, аналізу чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі шляхом визнання протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення ОСОБА_1 з військового обліку у зв`язку з непридатністю до військової служби відповідно до його обліково-послужної картки; зобов`язання відповідача внести відомості про виключення з військового обліку позивача до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до його обліково-послужної картки.

Суд зазначає, що вирішення спору у такий спосіб є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений і вказане рішення не можливо визнати втручанням у дискреційні повноваження відповідача.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно частин першої та другої статі 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з обранням належного способу захисту порушених прав.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду із позовом позивачем сплачено судовий збір у загальному розмірі 2662,40 грн (квитанція № від 20.01.2026 та квитанція № від 20.01.2026).

При цьому, суд зазначає, що відповідно до положень Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, зокрема в п.1 ч.1 ст.7 зазначеного Закону, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

У даному випадку позивачем було надмірно сплачено судовий збір у розмірі 1331,20 грн, оскільки заявлені позовні вимоги є похідними та не потребували окремої сплати судового збору за кожну з них.

Відтак позивач має право звернутися до суду із відповідною заявою про повернення надмірно сплаченої суми судового збору.

Оскільки судом встановлено порушення відповідачем прав позивача, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню, суд присуджує позивачу відшкодування судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 1331,20 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов адвоката Дуванової Людмили Леонідівни в інтересах ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_12 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення ОСОБА_1 з військового обліку у зв`язку з непридатністю до військової служби відповідно до його обліково-послужної карки.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_7 внести відомості про виключення з військового обліку ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до його обліково-послужної карки.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_16 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Басова