Справа № 500/7229/25
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2026-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

Справа № 500/7229/25

24 березня 2026 року м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши в порядку письмового провадження з власної ініціативи питання про зупинення провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника звернулася до суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому просить:

визнати протиправним і скасувати пункт 5 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 20.06.2025 №312/975 про призначення ОСОБА_1 , дружині померлого внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, сержанта ОСОБА_2 , одноразової грошової допомоги в сумі 503250,00 грн;

зобов`язати Міністерство оборони України призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу як члену сім`ї померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 сержанта ОСОБА_2 , внаслідок захворювання та причини смерті, пов`язаних із захистом Батьківщини, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 та Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі Постанова №168) в розмірі 15000000 грн та здійснити виплату одноразової грошової допомоги, з урахуванням виплаченої допомоги.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, на думку позивачки, відповідачем неправильно визначено розмір одноразової грошової допомоги (далі - ОГД) внаслідок загибелі її чоловіка військовослужбовця ОСОБА_2 , а саме прийнято рішення про виплату 1/4 частини від 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року (2023 - року, в якому настала смерть), при тому що лише вона претендує на отримання ОГД.

Окрім того, ОСОБА_2 помер безпосередньо під час виконання заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, під час дії воєнного стану. Причина смерті пов`язана із захистом Батьківщини, а відтак ОСОБА_1 вважає, що відповідно до положень статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII) має право на призначення та отримання ОГД у розмірі, визначеному частиною третьою статті 16-2 Закону № 2011-ХІІ, що становить 15 мільйонів гривень.

Ухвалою суду від 01.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Одночасно цією ухвалою суду залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача проти позову заперечує. Зазначає, що Постанова № 168 містить звужений перелік підстав для виплати допомоги у збільшеному розмірі, оскільки розмір допомоги у сумі 15 000 000 грн передбачений лише на період дії воєнного стану та у чітко визначених випадках, а саме для сімей загиблих військовослужбовців, а також померлих, але внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва) отриманих у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення).

У справі відсутні відомості про отримання ОСОБА_2 за період проходження служби поранень (контузії, травми, каліцтва), від яких могла настати його смерть. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть від 12.06.2023 № 79 причиною смерті ОСОБА_2 послужив: a) набряк легень та головного мозку; б) атеросклеротична хвороба серця. Згідно з витягом з протоколу засідання штатної 16 Регіональної ВЛК причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 сержанта ОСОБА_2 є - захворювання, яке призвело до смерті, та причина смерті, так, пов`язані із захистом Батьківщини.

Враховуючи, що ОСОБА_2 не мав поранень (контузій, травм, каліцтв), помер природною смертю внаслідок захворювання, відповідно останній не належить до категорії загиблих та померлих внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва) військовослужбовців, що давало б ОСОБА_1 право на отримання допомоги у збільшеному розмірі відповідно до пункту 2 Постанови №168.

Ще представник відповідача посилається на висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладені у постанові від 18.11.2024 у справі № 240/1743/24, про те, що з огляду на зміст приписів пунктів 1 та 2 Постанови № 168, загибель військовослужбовця Збройних Сил в період дії воєнного стану сама по собі не є достатньою умовою для виплати одноразової грошової допомоги в разі його загибелі. Така умова повинна враховуватися у взаємозв`язку з іншими умовами, що передбачені абзацом шостим пункту 2 цієї постанови для виплати ОГД сім`ям осіб, зазначених у пунктах 1 - 1-2 цієї Постанови № 168, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва).

Вказує на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 29.03.2024 у справі №440/3321/23, від 21.08.2024 у справі №160/20229/22.

Представник третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_3 направив до суду заяву, у якій зазначив, що заперечує проти заявлених позовних вимог з мотивів, викладених у відзиві представника Міністерства оборони України, та просить відмовити у задоволені позову у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження у справі за ініціативою суду підлягає зупиненню з огляду на таке.

Ключовим у цій справі питанням, яке підлягає вирішенню судом, є визначення того, чи виплачується членам сімей померлих військовослужбовців одноразова грошова допомога, передбачена пунктом 2 Постанови №168, у разі якщо військовослужбовці померли внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, а не внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини.

Судом встановлено, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24.09.2025 справу №620/10029/24 за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 ОСОБА_7 (в особі законного представника ОСОБА_6) до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії передано на розгляд судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду.

У справі №620/10029/24 спір виник у зв`язку з відмовою Міністерства оборони України у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови №168, членам сім`ї військовослужбовця ОСОБА_8, оскільки законодавством не було передбачено такої підстави для виплати цієї допомоги членам сімей загиблих (померлих) військовослужбовців, як загибель (смерть) внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини.

Обґрунтовуючи необхідність передачі справи на розгляд Судової палати колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зазначає, що у постановах від 17.07.2024 у справі № 600/548/23-а, від 22.08.2024 у справі №380/9868/23, Верховний Суд дійшов висновку, що пункт 2 Постанови №168 не обмежує виплату одноразової грошової допомоги лише випадками смерті від поранення, контузії, травми чи каліцтва, а охоплює випадки смерті військовослужбовця в період воєнного стану, пов`язані із захистом Батьківщини, включаючи захворювання.

Натомість у постановах від 29.03.2024 у справі №440/3321/23, від 21.08.2024 у справі №160/20229/22, від 18.11.2024 у справі №240/1743/24, від 17.03.2025 у справі №280/2749/24, правовідносини в яких є подібними до тих, що склалися у справах №600/548/23-а, №380/9868/23 та у справі, що розглядається, Верховний Суд дійшов протилежного висновку та зазначив, що право на одноразову грошову допомогу в розмірі 15 000 000 грн за пунктом 2 Постанови №168 виникає лише у разі загибелі військовослужбовця або його смерті внаслідок поранення, контузії, травми чи каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини в період воєнного стану. Ця норма не поширюється на випадки смерті від захворювання, навіть якщо воно пов`язане із захистом Батьківщини.

Для призначення допомоги за Постановою № 168 необхідним є виконання умов, визначених абзацом шостим пункту 2, зокрема: отримання поранення під час захисту Батьківщини, участі в бойових діях чи забезпеченні заходів з національної безпеки у період воєнного стану, яке спричинило смерть не пізніше ніж через рік. Загибель військовослужбовця в період воєнного стану сама по собі не є достатньою умовою для виплати одноразової грошової допомоги за постановою Кабінету Міністрів України № 168, якщо смерть не пов`язана з пораненням, контузією, травмою чи каліцтвом.

Таким чином, правові висновки Верховного Суду, висловлені у загаданих вище постановах, є суперечливими.

За таких обставин, колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду вважала за необхідне відступити від висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 29.03.2024 у справі №440/3321/23, від 21.08.2024 у справі №160/20229/22, від 18.11.2024 у справі №240/1743/24 та від 17.03.2025 у справі №280/2749/24, та інших, у яких викладено правовий висновок, що право на одноразову грошову допомогу в розмірі 15 000 000 грн за пунктом 2 Постанови №168 виникає лише у разі загибелі військовослужбовця або його смерті внаслідок поранення, контузії, травми чи каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини в період воєнного стану.

З наведених підстав справу №620/10029/24 передано на розгляд Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду.

Правовідносини у справі у справі №500/7229/25 та у справі №620/10029/24 є подібними та формування відповідних позицій Верховним Судом може вплинути на наслідки розгляду цієї справи.

За приписами частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі: перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

З огляду на викладене та з метою правильного і однакового застосування положень законодавства при вирішенні спору суд дійшов висновку, що провадження у справі №500/7229/25 необхідно зупинити до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду в адміністративній справі №620/10029/24.

Керуючись пунктом 5 частини другої статті 236, статтею 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії зупинити до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду в адміністративній справі №620/10029/24.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали виготовлено і підписано 24 березня 2026 року.

Суддя Чепенюк О.В.