Справа № 380/25399/25
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2026-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2026 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хоми О.П., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ), в інтересах якого діє адвокат Раневич Орест Юрійович, звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі відповідач-1, ГУ ПФУ в Харківській області), в якому просить:

- визнати протиправним і скасувати рішення ГУ ПФУ в Харківській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії від 14.10.2025 №48;

???- зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області призначити і виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на підставі статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 25 липня 2025 року, зарахувавши до його страхового стажу періоди роботи з 01.07.2000 по 17.03.2004, з 19.03.2004 по 20.03.2008, з 21.03.2008 по 21.02.2009, з 23.02.2009 по 26.04.2010, з 27.04.2010 по 01.03.2011, з 02.03.2011 по 26.01.2013, з 27.01.2013 по 24.04.2014, з 25.04.2014 по 24.04.2016, з 25.04.2016 по 25.12.2017 та врахувавши довідку №16 від 09.11.2017 про заробітну плату з 2004 року по 2011 рік, видану ТОВ «Запсибінтербуд», довідку №282 від 10.11.2017 про заробітну плату з 2011 року по 2015 рік, видану ЗАТ «Запсибінтербуд», довідку №277 від 10.11.2017 про заробітну плату за 2011 рік, видану АТ «Запсибінтербуд», довідку №278 від 10.11.2017 про заробітну плату за 2012 рік, видану АТ «Запсибінтербуд», довідку № 279 від 10.11.2017 про заробітну плату за 2013 рік, видану АТ «Запсибінтербуд», довідку №280 від 10.11.2017 про заробітну плату за 2014 рік, видану АТ «Запсибінтербуд», довідку №281 від 10.11.2017 про заробітну плату за 2015 рік, видану АТ «Запсибінтербуд», довідку №358 від 22.12.2017 про заробітну плату з 2015 року по 2017 рік, видану ТОВ «Сургутінтербуд», довідку №C00000335 від 10.11.2017 про заробітну плату за 2015 рік, видану ТОВ «Сургутінтербуд», довідку №C00000336 від 10.11.2017 про заробітну плату за 2016 рік, видану ТОВ «Сургутінтербуд», довідку № 92 від 10.11.2017 про заробітну плату за 2015 рік, видану ТОВ «Запсибінтермонолітбуд», довідку № 93 від 10.11.2017 про заробітну плату за 2016 рік, видану ТОВ «Запсибінтермонолітбуд», довідку №1 від 18.12.2017 про заробітну плату з 2008 року по 2010 рік, видану ТОВ «Ортекс».

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що звернувся до ГУ ПФУ у Львівській області для призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-VI (далі Закон №1058-VI). Однак за принципом екстериторіальності рішенням ГУ ПФУ в Харківській області позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком з підстав відсутності необхідного страхового стажу у 32 роки, який у позивача становить лише 26 років 04 місяці та 17 днів. За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано період роботи згідно до записів трудової книжки з 14.03.1988 по 17.03.2004, зараховано частково - з 14.03.1988 по 30.06.2000, оскільки відсутня інформація про сплату внесків згідно з даних Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; період роботи в російській федерації з 19.03.2004 по 20.03.2008, з 21.03.2008 по 21.02.2009, з 23.02.2009 по 26.04.2010, з 27.04.2010 по 01.03.2011, з 02.03.2011 по 26.01.2013, з 27.01.2013 по 24.04.2014, з 25.04.2014 по 24.04.2016, з 25.04.2016 по 25.12.2017, оскільки зарахування до страхового стажу періодів роботи після 01.01.1992 за межами України у республіках колишнього Союзу РСР, з якими не укладено міжнародні угоди, чинним законодавством не передбачено. Вважає протиправним незарахування вказаних періодів роботи до страхового стажу, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Відповідач щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, суть яких полягає у тому, що згідно до Закону України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» при призначенні пенсії в Україні, стаж, набутий в російській федерації, зараховується по 31.12.1991.

За доданими документами до загального страхового стажу не зараховано: з 14.03.1988 по 17.03.2004 зараховано частково - з 14.03.1988 по 30.06.2000, оскільки відсутня інформація про сплату внесків згідно з даних Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма OK5) - відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.1998 №794 персоніфікований облік відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування з 01.07.2000 є обов`язковим;

- період роботи в росії з 19.03.2004 по 20.03.2008, з 21.03.2008 по 21.02.2009, з 23.02.2009 по 26.04.2010, з 27.04.2010 по 01.03.2011, з 02.03.2011 по 26.01.2013, з 27.01.2013 по 24.04.2014, з 25.04.2014 по 24.04.2016, з 25.04.2016по 25.12.2017, згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 21.03.1988, оскільки зарахування до страхового стажу періодів роботи після 01.01.1992 за межами України у республіках колишнього Союзу РСР, з якими не укладено міжнародні угоди, чинним законодавством не передбачено.

Враховуючи вищевикладене, вирішено відмовити в призначенні пенсії ОСОБА_1 . Просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду Кисильової О.Й. від 02.01.2026 відкрито строщене позовне провадження у справі № 380/2539925.

У зв`язку із звільненням з посади судді ОСОБА_2 у відставку, відповідно до рішення Вищої ради правосуддя № 100/0/15-26 від 22.01.2026, п. 2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу, затвердженого Рішенням Ради суддів України від 11.11.2024 № 39 (із змінами), на підставі розпорядження керівника апарату суду «Про призначення повторного автоматизованого розподілу справ» від 26.01.2026 № 7/р, проведено повторний автоматизований розподіл справи № 380/25399/25.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2026 справу № 380/25399/25 передано для розгляду судді Хомі О.П.

Ухвалою від 02.02.2026 прийнято справу до провадження та продовжено розгляд справи.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся 07.10.2025 до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-VI (далі Закон №1058-VI), в тому числі із врахуванням довідки про складові заробітної плати №16 від 09.11.2017 про заробітну плату з 2004 року по 2011 рік, виданої ТОВ «Запсибінтербуд», довідки №282 від 10.11.2017 про заробітну плату з 2011 року по 2015 рік, виданої ЗАТ «Запсибінтербуд», довідки №277 від 10.11.2017 про заробітну плату за 2011 рік, виданої АТ «Запсибінтербуд», довідки №278 від 10.11.2017 про заробітну плату за 2012 рік, виданої АТ «Запсибінтербуд» , довідки № 279 від 10.11.2017 про заробітну плату за 2013 рік, виданої АТ «Запсибінтербуд», довідки №280 від 10.11.2017 про заробітну плату за 2014 рік, виданої АТ «Запсибінтербуд», довідки №281 від 10.11.2017 про заробітну плату за 2015 рік, виданої АТ «Запсибінтербуд», довідки №358 від 22.12.2017 про заробітну плату з 2015 року по 2017 рік, виданої ТОВ «Сургутінтербуд», довідки №C00000335 від 10.11.2017 про заробітну плату за 2015 рік, виданої ТОВ «Сургутінтербуд», довідки №C00000336 від 10.11.2017 про заробітну плату за 2016 рік, виданої ТОВ «Сургутінтербуд», довідки № 92 від 10.11.2017 про заробітну плату за 2015 рік, виданої ТОВ «Запсибінтермонолітбуд», довідки № 93 від 10.11.2017 про заробітну плату за 2016 рік, виданої ТОВ «Запсибінтермонолітбуд», довідки №1 від 18.12.2017 про заробітну плату з 2008 року по 2010 рік, виданої ТОВ «Ортекс».

До заяви позивач долучив трудову книжку серії НОМЕР_1 , відповідно до записів яких ОСОБА_1 з 01.07.2000 по 17.03.2004, з 19.03.2004 по 20.03.2008, з 21.03.2008 по 21.02.2009, з 23.02.2009 по 26.04.2010, з 27.04.2010 по 01.03.2011, з 02.03.2011 по 26.01.2013, з 27.01.2013 по 24.04.2014, з 25.04.2014 по 24.04.2016, з 25.04.2016 по 25.12.2017 працював на різних посадах та підприємства на території російської федерації

ГУ ПФУ в Харківській області за принципом екстериторіальності розглянуло заяву ОСОБА_1 та прийняло рішення від 14.10.2025 №48 про відмову в призначені пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу у 32 роки, який у ОСОБА_1 становить 26 років 04 місяці 17 днів.

За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано періоди роботи ОСОБА_1 :

- період з 14.03.1988 по 17.03.2004 зараховано частково - з 14.03.1988 по 30.06.2000, оскільки відсутня інформація про сплату внесків згідно з даних Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма OK5) - відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.1998 №794 персоніфікований облік відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування з 01.07.2000 є обов`язковим;

- період роботи в російській федерації з 19.03.2004 по 20.03.2008, з 21.03.2008 по 21.02.2009, з 23.02.2009 по 26.04.2010, з 27.04.2010 по 01.03.2011, з 02.03.2011 по 26.01.2013, з 27.01.2013 по 24.04.2014, з 25.04.2014 по 24.04.2016, з 25.04.2016по 25.12.2017, згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 21.03.1988, оскільки зарахування до страхового стажу періодів роботи після 01.01.1992 за межами України у республіках колишнього Союзу РСР, з якими не укладено міжнародні угоди, чинним законодавством не передбачено.

Окрім того, відповідачем не враховано долучені до заяви довідки про складові заробітної плати ОСОБА_1 .

Рішення від 14.10.2025 №48 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 є предметом оскарження у цій справі.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-VI (далі Закон №1058-VI).

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону №1058-VI періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною першою статті 9 Закону №1058-VI передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Стаття 4 Закону №1058-VI визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 24 Закону №1058-VI страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною другою статті 24 Закону №1058-VI встановлено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Статтею 26 Закону №1058-VI визначено умови призначення пенсії за віком.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону №1058-VI починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: … з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років…

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з досягненням 60 річного віку, 07.10.2025 звернувся до територіального пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону №1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Для призначення пенсії позивачем разом із заявою подано трудову книжку серії НОМЕР_1 , відповідно до записів яких ОСОБА_1 з 01.07.2000 по 17.03.2004, з 19.03.2004 по 20.03.2008, з 21.03.2008 по 21.02.2009, з 23.02.2009 по 26.04.2010, з 27.04.2010 по 01.03.2011, з 02.03.2011 по 26.01.2013, з 27.01.2013 по 24.04.2014, з 25.04.2014 по 24.04.2016, з 25.04.2016 по 25.12.2017 працював на різних посадах та підприємства на території російської федерації.

Досягнення позивачем 60-річного віку 24.07.2025 зумовлює право на призначення пенсії за віком відповідно до вимог частини першої статті 26 Закону №1058-VI наявністю 32 років страхового стажу.

Спірним рішенням ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком з підстав відсутності у нього необхідного 32-річного страхового стажу, до якого пенсійним органом не зараховано спірні періоди роботи за сукупності двох підстав.

Перша, оскільки відсутня інформація про сплату внесків згідно з даних Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування

Друга, оскільки зарахування до страхового стажу періодів роботи після 01.01.1992 за межами України у республіках колишнього Союзу РСР, з якими не укладено міжнародні угоди, чинним законодавством не передбачено.

Стосовно доводів відповідача про відсутність інформації про нарахування та сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, суд зазначає таке.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 27.03.2018 у справі № 208/6680/16-а, від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а, від 30.09.2019 у справі № 316/1392/16-а, від 20.03.2019 у справі №688/947/17, за загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Законодавством не передбачена відповідальність застрахованої особи - найманого працівника за невиконання страхувальником - роботодавцем обов`язку сплати страхових внесків. При цьому, найманий працівник не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством - страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії особи періодів її роботи на такому підприємстві.

Позбавлення працівника соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на підприємстві внаслідок невиконання підприємством обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України є неприпустимим та суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Суд звертає увагу, що у випадку невиконання страхувальником обов`язку щодо сплати єдиного внеску, в тому числі порушення строків його сплати, законодавством передбачає відповідальність страхувальника, шляхом сплати недоїмки, штрафу та пені на вимогу органу доходів і зборів, встановлюючи можливість виконання такої вимоги як виконавчого документа державною виконавчою службою та наділяючи орган доходів і зборів правом звернення до суду з позовом про стягнення такої недоїмки.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 01.0.2021 у справі № 423/757/17 та від 31.03.2021 у справі № 242/5696/16-а, за умови підтвердження пільгового стажу, позивач як громадянин України наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав.

Трудовою книжкою серії НОМЕР_1 , а також довідками, виданими підприємством «Запсибинтерстрой», підтверджується спірний період роботи позивача на території російської федерації. Відповідачем спірний період не заперечується.

Як встановлено судом, період роботи позивача з 01.07.2000 по 17.03.2004 відповідачем не зараховано до стажу з підстав несплати страхувальником єдиного соціального внеску.

Враховуючи те, що обов`язок зі сплати страхових внесків покладено роботодавця, то вказаний період роботи підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.

Стосовно доводів відповідача про відсутність підстав для зарахування до страхового стажу періодів роботи на території російської федерації після 01.01.1992 внаслідок відсутності міжнародних угод з республіками колишнього Союзу РСР.

Згідно з частиною 2 статті 4 Закону №1058-IV, якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Україна 13.03.1992 стала учасником Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення (далі - Угода).

Відповідно до статті 1 Угоди, пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 5 Угоди встановлено, що ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди.

Отже, дія цієї Угоди розповсюджувалася на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть установлені законодавством держав-учасниць угоди.

В силу положень статті 6 Угоди призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Відповідно до статті 11 зазначеної Угоди, необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.

Відповідно до абзаців 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» від 14 січня 1993 року, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Аналіз наведених норм дає підстави стверджувати про те, що трудовий стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, враховується при встановленні права на пенсію. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1328 від 29.11.2022 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення» (далі - Постанова №1328) Україна вийшла з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992 у м. Москві.

Вказана постанова набрала чинності 02.12.2022.

Отже, до набрання чинності Постановою №1328 Україна як держава - учасниця Угоди виконує зобов`язання, взяті згідно до Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.

Верховна Рада України 01.12.2022 прийняла Закон України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» від 01.12.2022 № 2783-IX (далі - Закон №2783-IX), який набрав чинності 23.12.2022 і яким зупинено у відносинах з російською федерацією та республікою Білорусь дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР, та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року №140/98-ВР.

Відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

В Рішенні Конституційного Суду № 1-рп/99 від 09.02.1999 щодо тлумачення частини першої статті 58 Конституції України зазначено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Дія нормативно-правових актів у часі раніше визначалась тільки в окремих законах України (стаття 6 Кримінального кодексу України, стаття 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стаття 3 Цивільного процесуального кодексу України).

Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього.

За статтею 151-1 Конституції України, рішення Конституційного Суду України є обов`язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскарженим.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 19.06.2018 у справі № 820/5348/17, розпочатий процес реалізації права, за загальним правилом, повинен бути завершений за чинним на момент початку такого процесу закону (крім випадків, якщо у самому законі не визначений інший порядок), що узгоджується з принципом правої визначеності.

Таким чином, положення Закону №2783-IX підлягають застосуванню щодо правовідносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто з 23.12.2022, а положення Постанови №1328 - з 02.12.2022.

Тому при прийнятті рішення щодо зарахування чи відмови в зарахуванні страхового стажу певних періодів роботи, орган пенсійного фонду повинен враховувати норми законодавства України в сукупності з нормами законів тієї країни, на території якої працювала в спірний період роботи особа, яка звернулась за призначенням пенсії або ж перерахунком пенсії.

Як встановлено судом вище, ОСОБА_1 з 01.07.2000 по 17.03.2004, з 19.03.2004 по 20.03.2008, з 21.03.2008 по 21.02.2009, з 23.02.2009 по 26.04.2010, з 27.04.2010 по 01.03.2011, з 02.03.2011 по 26.01.2013, з 27.01.2013 по 24.04.2014, з 25.04.2014 по 24.04.2016, з 25.04.2016 по 25.12.2017 працював на різних посадах та підприємства на території російської федерації

Міністерство юстиції України своїм повідомленням від 10.01.2023, яке було опубліковано у Офіційному віснику України від 10.01.2023, підтвердило припинення Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 для України з 19.06.2023.

Отже, Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 підлягає застосуванню при зарахуванні спірного стажу роботи позивача в російській федерації, оскільки вказана Угода була чинною на момент виникнення спірних правовідносин.

Окрім цього, згідно до приписів пункту 2 статті 13 названої Угоди пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 3 статті 23 Загальної декларації прав людини, пункту 4 частини 1 Європейської соціальної хартії та статті 46 Конституції України працівники у старості мають право на пенсію, що є основним джерелом існування, яка має забезпечувати достатній життєвий рівень.

Ураховуючи викладене, суд зазначає, що при обставинах, що склались у зв`язку з повномасштабним вторгненням 24.02.2022 російської федерації на територію України та військовою агресією по відношенню до громадян України, відповідачем не може бути відмовлено у врахуванні при обчисленні розміру пенсії заробітної плати (доходу) позивача за періоди роботи його у російській федерації.

Статтею 62 Закону №1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, відповідно до якого за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Судом встановлено, що у позивача наявна трудова книжка, яка містить чіткі записи про спірні періоди роботи позивача, з посиланням на накази про прийняття, переведення та звільнення позивача, які скріплені печатками та підписами уповноважених осіб.

За встановлених фактичних обставин та оцінки поданих позивачем до заяви про призначення пенсії за віком документів, суд виснує про безпідставність не зарахування відповідачем періодів роботи позивача з 01.07.2000 по 17.03.2004, з 19.03.2004 по 20.03.2008, з 21.03.2008 по 21.02.2009, з 23.02.2009 по 26.04.2010, з 27.04.2010 по 01.03.2011, з 02.03.2011 по 26.01.2013, з 27.01.2013 по 24.04.2014, з 25.04.2014 по 24.04.2016, з 25.04.2016 по 25.12.2017, що призвело до прийняття рішення від 14.10.2025 №48 про відмову у призначенні пенсії за віком та порушення права позивача на призначення пенсії за віком згідно до частини першої статті 26 Закону №1058-IV.

З урахуванням спірних періодів у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наявний страховий стаж більше ніж 32 роки, що дає право на призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058-IV.

Щодо зарахування заробітної плати (доходу) ОСОБА_1 за періоди роботи в російській федерації, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Частиною першою-другою статті 4 Закону №1058-VI встановлено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року (чинною на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено правила обчислення розміру пенсій.

Згідно із частиною 3 статті 6 цієї Угоди обчислення пенсій проводиться із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу. У разі, якщо в державах-учасницях Угоди введена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Зазначеною Угодою визначено стаж, який підлягає безумовному врахуванню при призначенні пенсії, і відповідно, заробіток за такий період також підлягає включенню при обчисленні пенсії.

Рішенням Економічного Суду Співдружності Незалежних Держав № 01-1/2-07 від 26 березня 2008 року визначено, що норма пункту 3 статті 6 Угоди від 13 березня 1992 року встановлює правило, згідно з яким розмір пенсії визначається із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу, і застосовується при первинному призначенні пенсії в державах-учасницях Угоди.

Таким чином, з огляду на те, що спірні періоди роботи позивача на території російської федерації повинні бути зараховані відповідачем до страхового стажу роботи, що дає позивачу право на призначення пенсії за віком, то відповідно і обчислення пенсії проводиться із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до такого стажу.

З огляду на викладений вище висновок суду про протиправність не зарахування до страхового стажу роботи позивача періодів його роботи, обчислення пенсії проводиться із заробітку (доходу) за вказані періоди роботи.

Розмір заробітної плати (доходу) за періоди роботи на території іноземної держави підтверджується довідками, наданими відповідачу: довідки про складові заробітної плати виданої ТОВ «Запсибінтербуд», довідки №282 від 10.11.2017 про заробітну плату з 2011 року по 2015 рік, виданої ЗАТ «Запсибінтербуд», довідки №277 від 10.11.2017 про заробітну плату за 2011 рік, виданої АТ «Запсибінтербуд», довідки №278 від 10.11.2017 про заробітну плату за 2012 рік, виданої АТ «Запсибінтербуд» , довідки № 279 від 10.11.2017 про заробітну плату за 2013 рік, виданої АТ «Запсибінтербуд», довідки №280 від 10.11.2017 про заробітну плату за 2014 рік, виданої АТ «Запсибінтербуд», довідки №281 від 10.11.2017 про заробітну плату за 2015 рік, виданої АТ «Запсибінтербуд», довідки №358 від 22.12.2017 про заробітну плату з 2015 року по 2017 рік, виданої ТОВ «Сургутінтербуд», довідки №C00000335 від 10.11.2017 про заробітну плату за 2015 рік, виданої ТОВ «Сургутінтербуд», довідки №C00000336 від 10.11.2017 про заробітну плату за 2016 рік, виданої ТОВ «Сургутінтербуд», довідки № 92 від 10.11.2017 про заробітну плату за 2015 рік, виданої ТОВ «Запсибінтермонолітбуд», довідки № 93 від 10.11.2017 про заробітну плату за 2016 рік, виданої ТОВ «Запсибінтермонолітбуд», довідки №1 від 18.12.2017 про заробітну плату з 2008 року по 2010 рік, виданої ТОВ «Ортекс».

Суд звертає увагу, що зібрані та подані позивачем документи до територіального органу Пенсійного Фонду України для перерахунку пенсії відповідають записам наданої трудової книжки та не містять між собою жодних протиріч чи розбіжностей.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем вказані вимоги щодо доказування правомірності спірного рішення не виконано, а доводи про правомірність такого спростовано наведеним вище аналізом чинного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Даючи оцінку спірному рішенню, яке зумовило звернення позивача до суду з даним позовом, суд дійшов висновку, що рішення ГУ ПФУ в Харківській області від 14.10.2025 №48 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком не відповідає визначеним частиною другою статті 2 КАС України критеріям до такого роду рішень і чинному пенсійному законодавству та порушує право позивача на призначення пенсії за віком, тому таке рішення слід визнати протиправним, задовольнивши першу позовну вимогу.

Друга позовна вимога є похідною від першої та підлягає до задоволення шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області призначити та виплатити ОСОБА_1 з 25.07.2025 пенсію за віком відповідно до частини першої статті 26 Закону №1058-IV з урахуванням довідки про складові заробітної плати №16 від 09.11.2017 про заробітну плату з 2004 року по 2011 рік, виданої ТОВ «Запсибінтербуд», довідки №282 від 10.11.2017 про заробітну плату з 2011 року по 2015 рік, виданої ЗАТ «Запсибінтербуд», довідки №277 від 10.11.2017 про заробітну плату за 2011 рік, виданої АТ «Запсибінтербуд», довідки №278 від 10.11.2017 про заробітну плату за 2012 рік, виданої АТ «Запсибінтербуд» , довідки № 279 від 10.11.2017 про заробітну плату за 2013 рік, виданої АТ «Запсибінтербуд», довідки №280 від 10.11.2017 про заробітну плату за 2014 рік, виданої АТ «Запсибінтербуд», довідки №281 від 10.11.2017 про заробітну плату за 2015 рік, виданої АТ «Запсибінтербуд», довідки №358 від 22.12.2017 про заробітну плату з 2015 року по 2017 рік, виданої ТОВ «Сургутінтербуд», довідки №C00000335 від 10.11.2017 про заробітну плату за 2015 рік, виданої ТОВ «Сургутінтербуд», довідки №C00000336 від 10.11.2017 про заробітну плату за 2016 рік, виданої ТОВ «Сургутінтербуд», довідки № 92 від 10.11.2017 про заробітну плату за 2015 рік, виданої ТОВ «Запсибінтермонолітбуд», довідки № 93 від 10.11.2017 про заробітну плату за 2016 рік, виданої ТОВ «Запсибінтермонолітбуд», довідки №1 від 18.12.2017 про заробітну плату з 2008 року по 2010 рік, виданої ТОВ «Ортекс», зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 01.07.2000 по 17.03.2004, з 19.03.2004 по 20.03.2008, з 21.03.2008 по 21.02.2009, з 23.02.2009 по 26.04.2010, з 27.04.2010 по 01.03.2011, з 02.03.2011 по 26.01.2013, з 27.01.2013 по 24.04.2014, з 25.04.2014 по 24.04.2016, з 25.04.2016 по 25.12.2017 на території російської федерації.

Оцінюючи зібрані у справі докази в сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в цілому, тому позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів порівну понесені позивачем судові витрати у вигляді 1 211 грн 20 к. судового збору, сплаченого за квитанцією від 28.12.2025 №9754-5927-5299-7836.

Керуючись ст.ст. 6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 262, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ), - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) від 14.10.2025 №48 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) призначити та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) з 25.07.2025 пенсію за віком відповідно до частини першої статті 26 Закону №1058-IV з урахуванням довідки про складові заробітної плати №16 від 09.11.2017 про заробітну плату з 2004 року по 2011 рік, виданої ТОВ «Запсибінтербуд», довідки №282 від 10.11.2017 про заробітну плату з 2011 року по 2015 рік, виданої ЗАТ «Запсибінтербуд», довідки №277 від 10.11.2017 про заробітну плату за 2011 рік, виданої АТ «Запсибінтербуд», довідки №278 від 10.11.2017 про заробітну плату за 2012 рік, виданої АТ «Запсибінтербуд» , довідки № 279 від 10.11.2017 про заробітну плату за 2013 рік, виданої АТ «Запсибінтербуд», довідки №280 від 10.11.2017 про заробітну плату за 2014 рік, виданої АТ «Запсибінтербуд», довідки №281 від 10.11.2017 про заробітну плату за 2015 рік, виданої АТ «Запсибінтербуд», довідки №358 від 22.12.2017 про заробітну плату з 2015 року по 2017 рік, виданої ТОВ «Сургутінтербуд», довідки №C00000335 від 10.11.2017 про заробітну плату за 2015 рік, виданої ТОВ «Сургутінтербуд», довідки №C00000336 від 10.11.2017 про заробітну плату за 2016 рік, виданої ТОВ «Сургутінтербуд», довідки № 92 від 10.11.2017 про заробітну плату за 2015 рік, виданої ТОВ «Запсибінтермонолітбуд», довідки № 93 від 10.11.2017 про заробітну плату за 2016 рік, виданої ТОВ «Запсибінтермонолітбуд», довідки №1 від 18.12.2017 про заробітну плату з 2008 року по 2010 рік, виданої ТОВ «Ортекс», зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 01.07.2000 по 17.03.2004, з 19.03.2004 по 20.03.2008, з 21.03.2008 по 21.02.2009, з 23.02.2009 по 26.04.2010, з 27.04.2010 по 01.03.2011, з 02.03.2011 по 26.01.2013, з 27.01.2013 по 24.04.2014, з 25.04.2014 по 24.04.2016, з 25.04.2016 по 25.12.2017 на території російської федерації.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 к. судових витрат у вигляді судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хома О. П.