Справа № 380/19287/23
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2026-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у поверненні судового збору

24 березня 2026 року

м. Київ

справа №380/19287/23

адміністративне провадження №К/990/29099/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Чиркіна С.М.,

суддів: Берназюка Я.О., Шарапи В.М.,

перевіривши клопотання ОСОБА_1 про повернення судового збору за подання касаційної скарги у справі №380/19287/23 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» про визнання протиправними дій,

УСТАНОВИВ:

На адресу Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про повернення судового збору у розмірі 3028 грн у справі №380/19287/23.

Заявник посилається на те, що постановою Верховного Суду від 28.05.2025 № 380/19287/23 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09.11.2023 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.06.2024 в адміністративній справі №380/19287/23 скасовано.

Справу №380/19287/23 направлено на новий розгляд до Львівського окружного адміністративного суду.

Згідно із частиною 1 статті 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до частини 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За приписами статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги, відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

У свою чергу, за правила частини першої статті 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

У даному випадку, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду за наслідками касаційного перегляду не змінював судове рішення, а ухвалив рішення, яким направив справу на новий розгляд до суду першої інстанції, у зв`язку з чим у суду касаційної інстанції не виникало підстав для вирішення питань, пов`язаних з перерозподілом судових витрат, зокрема й витрат на професійну правничу допомогу. Такий буде здійснено за результатами нового судового розгляду справи.

За таких обставин підстави для задоволення заяви про повернення судового збору у зазначеній справі, зокрема, з причин не вирішення питання про судові витрати, відсутні.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні клопотання про повернення судового збору у справі №380/19287/23.

На підставі викладеного, керуючись статтями 132, 167, Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про повернення судового збору у справі № 380/19287/23 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» про визнання протиправними дій.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач С.М. Чиркін

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя В.М. Шарапа