Справа № 420/26990/23
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2026-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

23 березня 2026 р. м. ОдесаСправа № 420/26990/23
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Димерлія О.О.,

суддів Вербицької Н.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення у справі №420/26990/23

У С Т А Н О В И В :

02.03.2026 ОСОБА_1 до П`ятого апеляційного адміністративного суду скеровано заяву про роз`яснення постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2025 у справі №420/26990/23.

Обґрунтовуючи вказане звернення позивач вказує, що мотивувальна частина постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2025 у справі №420/26990/23 не містить мотивів відхилення значної частини його аргументів. ОСОБА_1 зазначає, що із постановою суду апеляційної інстанції він не погоджується та просить її роз`яснити в частині можливості оскарження.

Здійснюючи розгляд заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2025 у справі №420/26990/23, у системному зв`язку із положеннями чинного процесуального законодавства, колегія суддів уважає за доцільне зазначити таке.

Порядок розгляду заяв про роз`яснення судового рішення та випадки за наявності яких такий судовий акт підлягає роз`ясненню наведено у статті 254 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Тобто, роз`яснення судового рішення за своєю суттю є одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом, та зумовлено нечіткістю судового рішення за змістом, коли таке є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання.

При цьому, конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим приписи чинного процесуального законодавства не містять.

В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини судового рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому його суть і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Отже, підставою для роз`яснення судового рішення, як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. Водночас, роз`яснюючи рішення суд не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто, процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати його зміст.

У заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення та як означене може вплинути на його виконання.

Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Зокрема, колегією суддів установлено, що 12.08.2025 ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із заявою, поданою в порядку ст.383 КАС України, у якій просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо нарахування ОСОБА_1 пенсії відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.01.2025 по справі №420/35322/24, розраховуючи з 01.10.2021 щомісячну доплату у розмірі 2000грн. згідно із постановою Кабінету Міністрів України №713, у неповному обсязі;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області припинити невиконання рішення суду по справі №420/26990/23 та встановити порушенні права ОСОБА_1 на належне пенсійне забезпечення, а саме нараховувати та виплачувати пенсію відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.01.2025 по справі №420/35322/24 розраховуючи з 01.10.2021 щомісячну доплату згідно із постановою Кабінету Міністрів України № 713 у розмірі 2000 грн., як було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області рішенням суду по справі № 420/26990/23;

- здійснити виплату різниці між нарахованим та виплаченим розміром пенсії.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 у справі №420/26990/23 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої в порядку ст.383 КАС України.

Не погодившись із вищевказаним судовим рішенням ОСОБА_2 оскаржено його в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 у справі №420/26990/23 про відмову в задоволенні заяви, поданої в порядку ст.383 КАС України, - без змін.

У названому судовому рішенні роз`яснено порядок його оскарження, а саме вказано, що постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

За наслідком дослідження постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2025 у справі №420/26990/23 суд апеляційної інстанції зазначає, що вищенаведений судовий акт є чітким та цілком зрозумілим. Зміст його резолютивної частини розкрито установленими колегією суддів у мотивувальній частині судового рішення фактичними обставинами справи, аналізом положень чинного, на час виникнення спірних правовідносин, законодавства та висновками суду апеляційної інстанції.

Також, у постанові суду апеляційної інстанції наведено чіткий та зрозумілий порядок оскарження судового рішення.

Так, дійсно ухвала про відмову у задоволенні заяви, поданої в порядку статті 383 КАС України, не входить до переліку судових рішень, що можуть бути оскаржені у касаційному порядку.

Водночас, відсутність у процесуальному законі можливості оскарження в касаційному порядку ухвали суду першої інстанції про залишення без задоволення заяви, поданої в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, не слугує безапеляційним аргументом щодо неможливості такого оскарження.

Однією з основних засад судочинства, визначеною пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

Кодексом адміністративного судочинства України визначено принципи здійснення адміністративного судочинства, одним з яких є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішень суду. Цей принцип полягає в тому, що особам, які беруть участь у справі, а також іншим особам, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи чи інтереси, у випадках та порядку визначених цим Кодексом, надається право оскарження прийнятих судом рішень.

Конституція України, як Закон прямої дії, має найвищу юридичну силу, а офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у цілій низці своїх рішень висловив правову позицію щодо права на оскарження судових рішень та доступу до правосуддя, згідно із якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод; відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке, згідно із статтею 64 Конституції України, не може бути обмежене (пункти 1, 2 резолютивної частини рішення від 25.12.1997 № 9-зп, абзац 7 пункт 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 № 11 - рп/2012).

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Таке право гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та судових інстанцій, зокрема, забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом (пункт 8 частини третьої статті 129), (пункт 3.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11 - рп/2012).

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 № 11-рп/2007).

Вищезазначені обставини справи у поєднанні з наведеним правовим регулюванням свідчать, що надання позивачу розширеної можливість захистити своє право в суді касаційної інстанції є проявом забезпечення довіри до судової влади.

Як установлено колегією суддів, ініціюючи дане процесуальне питання ОСОБА_1 не погоджується із постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2025 у справі №420/26990/23 та в такий спосіб фактично намагається переглянути заяву подану в порядку приписів ст.383 КАС України.

Натомість, суд апеляційної інстанції вказує, що наведені скаржником обставини, з якими останній пов`язує необхідність роз`яснення судового рішення, не кореспондуються із положеннями ст.254 КАС України та жодним чином не свідчать про незрозумілість постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2025 у справі №420/26990/23.

Апеляційний адміністративний суд зазначає, що застосування у даному випадку положень ч.1 ст.253 КАС України є неможливим.

Відтак, беручи до уваги наведене, колегія суддів дійшла висновку, що заява ОСОБА_1 про роз`яснення постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2025 у справі №420/26990/23 є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.4, 241, 243, 248, 254, 325, 328 КАС України, апеляційний адміністративний суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2025 у справі №420/26990/23 відмовити повністю.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді Н.В. Вербицька О.І. Шляхтицький