Справа № 420/36864/23
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2026-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2026 р.м. ОдесаСправа № 420/36864/23

Перша інстанція: суддя Василяка Д.К.,

повний текст судового рішення

складено 26.01.2026, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26 січня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової академії (м. Одеса) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

23.12.2025 ОСОБА_1 (позивач) звернувся дод Одеського окружного адміністративного суду із заявою про зміну порядку виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.10.2024 у справі №420/36864/23, в якій просив суд:

- змінити спосіб виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/36864/23 від 18 жовтня 2024 року шляхом зобов`язання Військової академії (м. Одеса) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за кодом економічної класифікації видатків бюджету 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців» компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму несвоєчасно виплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018, а саме за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати індексації, відповідно до Закону України від 19.10.2000 №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159.

В обґрунтування вимог заяви позивач вказував, що рішення від 14.10.2024 тривалий час не виконується відповідачем, з посиланням на відсутність відповідного фінансування на потреби в коштах для військовослужбовців, звільнених з військової служби (переміщених до інших військових частин), виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки». Проте, ураховуючи роз`яснення Державної казначейської служби України від 02 грудня 2025 року за вих. №15-06-06/26645 нарахування і виплату грошового утримання (забезпечення) військовослужбовців та додаткових виплат на виконання рішень суду необхідно здійснювати за кодом економічної класифікації видатків бюджету 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців»

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 26.01.2026 відмовлено у задоволенні заяви позивача про зміну способу та порядку виконання рішення суду в адміністративній справі.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та задовольнити заяву про зміну порядку виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.10.2024 у справі №420/36864/23

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставин, що мають значення для вирішення питання щодо зміни способу виконання судового рішення; висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права та, як наслідок, до неправильного вирішення питання щодо зміни способу виконання судового рішення.

На думку апелянта, тривале невиконання судового рішення беззаперечно свідчить про наявність істотних ускладнень при його виконання, які, за свідченням представника відповідача пов`язані з відсутністю відповідного фінансування на потреби в коштах для військовослужбовців, звільнених з військової служби (переміщених до інших військових частин), виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки».

Проте такі обставини можуть бути усунені, а рішення суду виконане, у разі встановлення способу виконання судового рішення, зокрема шляхом зобов`язання відповідача виконати судове рішення за рахунок бюджетних призначень за КЕКВ 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців» (копії відповідних роз`яснень надаються до заяви).

У відзиві на апеляційну скаргу, відповідач просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26 січня 2026 року по справі №420/36864/23 про зміну способу та порядку виконання рішення суду залишити без задоволення.

В обґрунтуванням вимог відзиву на апеляційну скаргу, відповідач посилається на те, що він не має можливості виконати судове рішення з коштів інших видатків бюджетних установ (КЕКВ), окрім КЕКВ 2800, оскільки це заборонено ч.1 ст.51 Бюджетного Кодексу України та може призвести до невиконання зобов`язань з виплати грошового забезпечення та додаткової винагороди за участь в бойових діях військовослужбовців, що зараз проходять військову службу.

Також відповідач вказує, що станом на січень 2026 року Фінансово-економічною службою Військової академії підготовлено та направлено до вищого командування заявки на фінансування більш ніж по 362 судовим справам на загальну суму більше 32000000,00 грн. Вказані заявки на фінансування, подаються наростаючими підсумками щомісячно. Станом на 10.02.2026 бюджетом не профінансовано виконання судових рішень, що прийнято судами ще у 2021, 2022, 2023, 2024, 2025 роках.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18.10.2024 у справі №420/36864/23, яке набрало законної сили 13.03.2025, частково задоволений позов ОСОБА_1 та, окрім іншого, зобов`язано Військову академії (м. Одеса) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму несвоєчасно виплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018, а саме за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати індексації, відповідно до Закону України від 19.10.2000 №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19.09.2025 було відмовлено у задоволенні заяви Військової академії (м. Одеса) про відстрочення виконання рішення суду від 18.10.2024 року у справі №420/36864/23.

Апеляційний суд зазначає, що матеріали справи не містять відомостей щодо добровільного або примусового виконання судового рішення.

Відмовляючи у задоволенні заяви позивача про встановлення порядку виконання судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не наведено обставин які унеможливлюють або ускладнюють виконання рішення у спосіб чи порядок, які первинно визначені в рішенні суду.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

За заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду (абз.1 ч.1 ст.378 КАС України).

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (абз.1 ч.3 ст.378 КАС України).

Військова академія (м. Одеса) є бюджетною установою, фінансування якої здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ч.1 ст.51 Бюджетного кодексу України, керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, поліцейських, співробітників Служби судової охорони та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах бюджетних асигнувань на заробітну плату (грошове забезпечення), затверджених для бюджетних установ у кошторисах.

За приписами до п.2.23 Правил організації фінансового забезпечення військових частин, установ та організацій Збройних Сил України, що є додатком до наказу Міністерства оборони України від 22.05.2017 року №280, військова частина має право здійснювати видатки виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисами і планами асигнувань загального фонду бюджету, спеціального фонду, помісячного розпису асигнувань, а також у передбачених випадках згідно з річним розписом за видатками надходжень, доведених органом ДКСУ, що підтверджує відповідність цих документів даним казначейського обліку.

Наказом Міністерства фінансів України №333 від 12.03.2012, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.03.2012 за №456/20769, (у редакції наказу від 21.03.2012 №754), затверджена Інструкція щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету (надалі Інструкція №333)

Економічна класифікація видатків бюджету призначена для розмежування видатків бюджетних установ та одержувачів бюджетних коштів за економічними характеристиками операцій, які здійснюються відповідно до функцій держави та місцевого самоврядування. Економічна класифікація видатків бюджету забезпечує єдиний підхід до всіх учасників бюджетного процесу з точки зору виконання бюджету. (п.1.1. гл.1 Інструкції №333).

Відповідно до підпункту 2.1.1.2 підпункту 2.1.1 пункту 2.1 глави 2 Інструкції №333 за кодом 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців» здійснюються наступні видатки:

1) грошове утримання (забезпечення) військовослужбовців, осіб, які є гласними і негласними штатними працівниками, з числа осіб, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, поліцейських, співробітників Служби судової охорони та осіб рядового і начальницького складу, у тому числі основні та додаткові види виплат;

2) заохочення, передбачені законодавством;

3) відшкодування податку на доходи фізичних осіб, що утримується з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими, співробітниками Служби судової охорони та особами рядового і начальницького складу у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, згідно із законодавством;

4) одноразова грошова допомога при звільненні зі служби військовослужбовців, осіб, які є гласними і негласними штатними працівниками, з числа осіб, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, поліцейських, співробітників Служби судової охорони та осіб рядового і начальницького складу.

Відповідно до пункту 2.6 глави 2 Інструкції №333 за кодом 2800 «Інші поточні видатки» здійснюються видатки, які не пов`язані з придбанням товарів та послуг установами, у тому числі, окрім іншого:

9) виконання судових рішень (як у безспірному, так і добровільному порядку незалежно від економічної суті платежу), крім виплат, передбачених підпунктом 27 підпункту 2.5.3 пункту 2.5 цієї глави цієї Інструкції, щодо:

відшкодування збитків, майнової (матеріальної) та моральної (немайнової) шкоди юридичним та фізичним особам згідно з рішенням суду;

інші виплати юридичним та фізичним особам згідно з рішенням суду, у тому числі виплати, що здійснюються на виконання судових рішень за позовами суддів на їх користь згідно із законодавством. Перерахування (сплата) податку на доходи фізичних осіб, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а також інших податків і зборів, які у встановлених законодавством випадках підлягають нарахуванню/утриманню на/з сум виплат за рішеннями суду, здійснюються за цим кодом;

відшкодування судових витрат.

Відповідно до підпункту 27 підпункту 2.5.3 пункту 2.5 глави 2 Інструкції №333, Код 2730 «Інші виплати населенню» передбачає:

27) виплати на виконання рішень, прийнятих національними судами на користь фізичних осіб, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2021 року №902 «Про затвердження Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення виконання рішень суду».

Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення виконання рішень суду визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за бюджетною програмою «Забезпечення виконання рішень суду» (далі - бюджетні кошти), для забезпечення виконання рішень суду, прийнятих національними судами, в тому числі про відшкодування моральної шкоди, судових витрат, а також сплати виконавчих витрат і штрафів, накладених державним виконавцем відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, апеляційний суд зазначає, що видатки державної установи, якою є відповідач в цій справі, за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» передбачають саме видатки на виконання судових рішень (як у безспірному, так і добровільному порядку незалежно від економічної суті платежу).

Тому, незалежно від економічної суті призначення тієї суми, яку було зобов`язано нарахувати та виплатити за рішенням суду від 18.10.2024 в цій справі, боржник відповідач зобов`язаний виплатити таку суму виключно за рахунок коштів за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки», дотримуючись бюджетної дисципліни, і суд не може своїм рішенням змінювати такий порядок виплати.

Наведене свідчить про помилковість доводів апелянта щодо можливості виконання рішення в цій справі за рахунок коштів за КЕКВ 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців».

При цьому, апеляційний суд зазначає, що судове рішення, враховуючи обставини в цій справі, не може бути інструментом, яким відповідачу буде надана можливість змінити видатки державного бюджету за КЕКВ.

Щодо посилань апелянта на тривале невиконання судового рішення також не є правовою підставою для зміни судом визначеного законом порядку здійснення видатків державного бюджету за КЕКВ.

Стосовно посилань апелянта на лист Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України із державною казначейською службою (листи від 23.10.2025 за вих.№220/13/26491 та від 08.12.2025 за вх.№220/13/28114) (а.с.55-59), то колегія суддів зазначає, що такий лист не є нормативно-правовим актам, на підставі якого суд своїм рішенням може змінити визначений законом порядок здійснення відповідачем видатків державного бюджету за КЕКВ, а викладена в цьому листі інформація Департаменту стосується інших фактичних обставин, ніж ті які виникли між сторонами в цій адміністративній справі.

За наведених обставин, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності правдивих підстав для задоволення заяви позивача про зміну порядку виконання судового рішення.

Відповідно до ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права при вирішенні питання щодо зміни порядку виконання рішення, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.242, 257, 294, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26 січня 2026 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач К.В. Кравченко
Судді О.В. Джабурія Н.В. Вербицька