Справа № 752/10783/25
Суддя: Кордюкова Ж. І.
Дата ухвалення: 2026-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/752/150/26
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

12 березня 2026 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Кордюкова Ж.І., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Середа Анна Петрівна в інтересах ОСОБА_1 за допомогою модуля Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 06.05.2025 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено здійснювати розгляд зазначеної адміністративної справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 13.06.2025.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13.06.2025 позов залишено без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду.

Постановою Київського апеляційного суду від 07.01.2026 скасовано ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 13.06.2025, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 18.02.2026 вказану позовну заяву було залишено без руху, оскільки її подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 160, 161 КАС України, та наданий позивачу 5-денний строк з дня отримання ухвали на усунення недоліків.

28.02.2026 адвокат Середа Анна Петрівна в інтересах ОСОБА_1 подала до суду заяву про поновлення процесуального строку на подання позовної заяви до суду.

Зазначила, що з метою отримання інформації щодо можливості виготовлення відповідного висновку експерта, який би підтвердив факт того, що підпис на оскаржуваній постанові виконаний не позивачем, представником позивача було направлено заяву від 17.06.2025 до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Оскільки протягом 7 місяців жодної відповіді від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України позивач так і не отримав, його представник 12.01.2026 звернулась із адвокатським запитом, на який отримала відповідь від експертної установи від 19.01.2026, в якій було зазначено, що для проведення судової почеркознавчої експертизи (дослідження) з метою ідентифікації підпису, виконаного від імені ОСОБА_1., в розпорядження експертів необхідно надати оригінал постанови серії ЕГА №1175136 від 13.09.2023, та документи з вільними зразками почерку та підпису вказаної особи, що відповідають вимогам Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки і призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5.

Отже, у позивача відсутня можливість надати до суду відповідний висновок експерта, який би підтвердив факт того, що підписи на оскаржуваній постанові виконані не позивачем, оскільки у позивача відсутній оригінал оскаржуваної постанови, а наявна лише її фотокопія.

Як вже вказувалось позивачем у своєму позові, про наявність оскаржуваної постанови позивач дізнався саме 30.04.2025, в день відкриття виконавчого провадження №77932742, за яким здійснювалось стягнення за оскаржуваною постановою.

У якості доказу на підтвердження неотримання позивачем копії оскаржуваної постанови в день її складення та непроставлення позивачем підпису в оскаржуваній постанові, позивач наголошує, що 13.09.2023 він не перебував та не міг перебувати в с. Плоске Ніжинського району Чернігівської області, оскільки в цей день він приймав участь у презентації, яка була організована ФОП ОСОБА_2 у місті Києві.

Оскільки позивач не був присутнім при складенні оскаржуваної постанови, він не міг отримати її копію, поставити свій підпис та оскаржити її в десятиденний строк, який передбачено ч. 2 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України, то позивач звертається із даною заявою та просить суд визнати поважними причини пропуску строку на звернення до суду та поновити позивачу пропущений строк.

Відповідно до частини другої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Особливості провадження у справах із приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначено статтею 286 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

З матеріалів позовної заяви вбачається, що предметом оскарження у цій справі є постанова про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1175136 від 13.09.2023 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої за ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Оскаржувану постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1175136 від 13.09.2023 позивач отримав особисто 13.09.2023, що підтверджується підписом останнього на спірній постанові.

Частиною другою ст. 286 КАС України визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Таким чином, позивач міг звернутись до суду з адміністративним позовом про оскарження зазначеної постанови не пізніше 24.09.2023.

Разом з тим, позивач через свого представника звернувся до суду з позовною заявою про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення лише 01.05.2025, тобто майже через два роки після винесення оскаржуваної постанови.

Оцінюючи доводи представника позивача зазначені у клопотанні про поновлення процесуального строку від 28.02.2026, суд зазначає наступне.

Суд звертає увагу, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів щодо підтвердження не підписання та неотримання позивачем оскаржуваної постанови.

Доводи представника позивача, що підпис виконаний не позивачем, однак, надати до суду висновок судового експерта позивач не має можливості, оскільки в нього відсутній оригінал оскаржуваної постанови судом до уваги не приймаються.

Позивач та його представник не були позбавлені можливості звернутися до суду з клопотання про призначення судової експертизи в порядку ст. 102 КАС України та з клопотання про витребування у відповідача оригіналу оскаржуваної постанови для проведення відповідної експертизи. Однак, цим правом не скористалися.

Також суд звертає увагу, що доводи представника позивача, що позивач 13.09.2023 не перебував та не міг перебувати в с. Плоске Ніжинського району Чернігівської області, оскільки в цей день він приймав участь у презентації, яка була організована ФОП ОСОБА_2 у місті Києві, є нічим не підтвердженими.

Відповідно до листа ФОП ОСОБА_2 встановлено, що 13.09.2023 останнім було організовано урочистий захід - презентацію, на якому був присутній ОСОБА_1 , який був запрошений у якості гостя. Урочистий засіб тривав з 16:00 год. до 23:00 год.

Разом з тим, до зазначеного листа не надано жодних належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 був присутній весь час на урочистому заході, а саме з 16:00 год. по 23:00 год., натомість, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тим паче, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови 13.09.2023 о 23:11:15 старшим сержантом поліції Відділу поліцейської діяльності №1 (м. Носівка) Ніжинського районного відділу поліції ГУ НП в Чернігівській області Лободою О.Д. винесено постанову серії ЕГА №1175136 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Тобто, ОСОБА_1 міг бути присутнім на урочистому заході, який було організовано ФОП ОСОБА_2 , однак, він міг піти з нього раніше часу його закінчення та поїхати до с. Плоске Чернігівської області, оскільки, як зазначає сама представниця позивача у клопотанні про поновлення процесуального строку від 28.02.2026, с. Плоске знаходиться за 139 кілометрів від м. Києва.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В силу положень ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною другою ст. 123 КАС України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Так, статтею 123 КАС України передбачено, що передумовою настання відповідних наслідків для позивача є надання можливості останньому скористатись можливістю подати заяву про поновлення пропущеного строку в разі її неподання, або ж вказати інші причини поважності пропущеного строку ніж ті, які були зазначені в первинній заяві про поновлення строку та визнані судом неповажними.

Верховний Суд у постанові від 23.09.2020 по справі № 640/5645/19 щодо застосування положень частин третьої та четвертої статті 123 КАС України дійшов висновку, що правила процесуального закону щодо надання можливості позивачу подати заяву про поновлення пропущеного строку або вказати інші причини поважності пропущеного строку, слід застосовувати як на стадії відкриття провадження у справі, так і на стадії розгляду справи після відкриття провадження у справі.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись. Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.10.2020 у справі № 9901/32/20 дійшла висновку, що інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з позовною заявою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. Строк звернення до суду, як одна із складових гарантії «права на суд», може і має бути поновленим, лише у разі наявності достатніх на те поважних причин. Застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду. І навпаки, безпідставне поновлення таких строків свідчить про порушення принципу правової визначеності.

Суд повторно зауважує, що оскаржувану постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1175136 від 13.09.2023 позивач отримав особисто 13.09.2023, що підтверджується підписом останнього на спірній постанові.

Доказів протилежного стороною позивача не надано, як і доказів того, що підпис на оскаржуваній постанові від імені позивача зроблений іншою особою.

Таким чином, позивач міг звернутись до суду з адміністративним позовом про оскарження зазначеної постанови не пізніше 24.09.2023.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що наведені позивачем у клопотанні підстави для поновлення процесуального строку на оскарження постанови є неповажними.

Відповідно до ч. 13, 15 ст. 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Відповідно до ч. 15 ст. 171 КАС України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовну заяву слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 171, 241-243, 256, 286, 294 КАС України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду, що викладені у клопотанні ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду від 28.02.2026.

Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Роз`яснити, що позивачу, що після усунення умов, що були підставою для залишення позовної заяви без розгляду, він має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу складено 12.03.2026.

Суддя Ж. І. Кордюкова