Справа № 487/1767/26
Суддя: Темнікова А. О.
Дата ухвалення: 2026-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/1767/26
Провадження № 2-а/487/32/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2026 року місто Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі судді Темнікової А.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови №R304984 від 16.01.2026 року про накладення адміністративного стягнення,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся 09.03.2026 року до Заводського районного суду міста Миколаєва з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову №R304984 від 16.01.2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного штрафу у сумі 17 000 гривень.

З матеріалів позовної заяви судом встановлено наступне.

Позов ОСОБА_1 подано 09.03.2026 року, тобто після закінчення строків, установлених законом на звернення до суду з позовами даної категорії.

Матеріали позовної заяви не містять жодних даних щодо дати отримання ОСОБА_1 постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 №R304984 від 16.01.2026 року, що позбавляє суд можливості визначити строки, установлені законом, для звернення до суду з адміністративним позовом.

Разом з цим, позовна заява містить клопотання про поновлення строку на звернення до адміністративного суду з посиланням на отримання копії оскаржуваної постанови представником позивача 05.03.2026 року. Однак, подані через електронний суд документи в частині відстеження відправлень є нерозбірливими та такими, які неможливо прочитати, що, в свою чергу, позбавляє суд можливості ознайомитись з їх змістом з метою надання відповідної правової оцінки. Крім того, клопотання не містить обґрунтування чому, на думку позивача, вказаний строк підлягає обчисленню лише з дати отримання оскаржуваної постанови його представником.

З огляду на викладене, ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 11.03.2026 року позовну заяву було залишено без руху та роз`яснено, що згідно ч. 1 ст. 123 КАС України протягом десяти днів з дня вручення ухвали ОСОБА_1 має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням поважних причин, які слугували причиною пропуску строку звернення.

Згідно довідки про доставку електронного документу, вказану ухвалу суду від 11.03.2026 року було доставлено до електронного кабінету представника позивача адвоката Разумовського О.А. 14.03.2026 року.

Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Для цього позивач як особа, зацікавлена у поданні позову, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.10.2020 у справі №9901/32/20 дійшла висновку, що інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку з пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з позовною заявою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Зазначене відповідає постанові КАС ВС від 20.03.2024 року у справі №560/14349/23.

У постанові Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.12.2022 у справі №990/102/22 зазначила, що поважними причинами пропуску процесуального строку є ті, які унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду та підтверджені належними і допустимими доказами.

Незнання про порушення своїх прав через байдужість або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Установлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Велика Палата Верховного Суду зазначає, що розумні строки в адміністративному судочинстві це найкоротші за конкретних обставин строки (якщо інше не визначено законом або встановлено судом), протягом яких сторона повинна вжити певних дій, демонструючи свою зацікавленість у їх результатах, і які об`єктивно оцінюються судом стосовно відповідності принципам добросовісності та розсудливості, а також на предмет дотримання прав інших учасників (забезпечення балансу інтересів).

Велика Палата Верховного Суду наголошує, що поважними визнаються лише обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій. Натомість пропуск строку на звернення до суду через пасивну поведінку скаржника щодо реалізації процесуальних прав і небажання їх реалізувати в повній мірі в цьому випадку не є поважною причиною пропуску строку.

Відповідно до документів, доданих позивачем до позовної заяви, ОСОБА_2 на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 подано заяву від 07.01.2026 року, в якій він визнав правопорушення, передбачене ст. 210-1 КУпАП, підтвердив свою провину у повному обсязі та зазначив, що згоден на притягнення його до адміністративної відповідальності за його відсутності протягом трьох днів після отримання даної заяви. При розгляді заяви просив врахувати вимоги ст.ст. 38, 247 КУпАП щодо строків накладення адміністративного стягнення.

Заяву ОСОБА_2 було відправлено позивачем через АТ «Укрпошта» та отримано ІНФОРМАЦІЯ_2 14.01.2026 року, що підтверджується наданим позивачем трекінгом відправлення.

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 №R304984 від 16.01.2026 року було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17 000 гривень.

16.03.2026 року до суду надійшла заява представника позивача адвоката Разумовського О.А. на виконання ухвали суду від 11.03.2026 року про залишення позову без руху, в якій він повідомив суд про те, що позивачу ОСОБА_1 копія оскаржуваної постанови №R304984 від 16.01.2026 не направлялась та він її не отримував взагалі, а лише 18.02.2026 на мобільний застосунок «Резерв+» ОСОБА_1 прийшло повідомлення про необхідність сплати штрафу у розмірі 17 000 грн. до 25.02.2026, із посиланням на реквізити оскаржуваної постанови.

Отже, зі змісту позовної заяви та доданих документів вбачається, що позивач був обізнаний про: дату отримання ІНФОРМАЦІЯ_2 його заяви про визнання вини у вчиненому правопорушенні за ст. 210-1 КУпАП з проханням здійснити розгляд справи за його відсутністю; строків розгляду вказаної заяви; та, щонайменше з 18.02.2026 року, про притягнення його до адміністративної відповідальності згідно оскаржуваної постанови №R304984 від 16.01.2026.

Посилання на отримання копії оскаржуваної постанови представником позивача лише 05.03.2026 року не змінює вказаного висновку суду. Крім того, в ухвалі Заводського районного суду міста Миколаєва від 11.03.2026 року зазначено, що подані через електронний суд документи в частині відстеження відправлень що отримання копії оскаржуваної постанови є нерозбірливими та такими, які неможливо прочитати, що, в свою чергу, позбавляє суд можливості ознайомитись з їх змістом з метою надання відповідної правової оцінки. Заявою представника позивача від 16.03.2026 року вказані недоліки не усунено.

Крім того, за змістом ч. 7 ст. 161 КАС України за відсутності у позивача оригіналу або копії оспорюваного індивідуального акта (постанови) до позовної заяви позивач додає клопотання про його витребування.

Отже, сама по собі відсутність у позивача оригіналу або копії оскаржуваної постанови, не є перешкодою для звернення до суду у встановлений законом строк.

Згідно ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Позивачем та його представником в адміністративному позові не вказано, які саме об`єктивні поважні (непереборні) причини унеможливили звернення ОСОБА_1 до суду у встановлений процесуальним законодавством строк. Також, не наведено змістовних і вагомих доводів щодо вчинення ним всіх необхідних і можливих дій, які вказують на бажання реалізувати його процесуальні права з метою їх захисту в судовому порядку; не доведено, що в цій справі можливість вчасного подання ним позовної заяви не мала суб`єктивного характеру, тобто не залежала від волевиявлення позивача, у зв`язку з чим позовна заява ОСОБА_1 підлягає поверненню.

Керуючись ст. 123 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови №R304984 від 16.01.2026 року про накладення адміністративного стягнення - повернути.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної судової ухвали.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 26.03.2026 року.

Суддя А.О. Темнікова