Справа № 160/1323/26
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2026-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

02 березня 2026 рокуСправа № 160/1323/26

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Тулянцева І.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду через підсистему Електронний суд надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 , індексації грошового забезпечення за період з січня 2023 року по жовтень 2024 року (в період служби) із застосуванням березня 2018 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін, для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) з врахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078;

- зобов`язати військову частина НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , індексації грошового забезпечення за період з січня 2023 року по жовтень 2024 року (в період служби) із застосуванням березня 2018 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін, для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) з врахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з січня 2023 року по 19.05.2023 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи у відповідному році;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошове забезпечення ОСОБА_1 , за період: з січня 2020 р. по 19.05.2023 р. із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023 р. згідно Закону України Про Державний бюджет України на 2023 рік, з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.01.2026 означений адміністративний позов залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду шляхом надання до суду:

- доказів на підтвердження підстав позову щодо перебування позивача на службі у Військовій частині НОМЕР_1 ;

- доказів на підтвердження підстав позову щодо нарахування йому грошового забезпечення за спірні періоди у зменшеному розмірі (довідки, розрахунки, банківські виписки, тощо), якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги;

- доказів неможливості отримання самостійно у відповідача наступних доказів: довідки про грошове забезпечення з щомісячним розрахунком складової заробітної плати за весь період проходження служби ОСОБА_1 .

Цією ж ухвалою позивачу роз`яснено, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху 26.02.2026 доставлено до електронного кабінету позивача в системі "Електронний суд", про що свідчить довідка про доставку електронного листа, що міститься у матеріалах справи.

02 березня 2026 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" від представника позивача адвоката Мотальової Кравець В.Ю. надійшла заява про усунення недоліків в якій зазначено, що Довідка форми ОК-7 є підтвердженням проходження позивачем військової служби в військовій частині НОМЕР_1 , оскільки підтверджує факт нарахування єдиного внеску за місцем служби ОСОБА_1 . Окрім того зазначено, що обов`язок щодо доказування правомірності своїх дій покладається на відповідача суб`єкта владних повноважень, у зв`язку із чим, просить вважати недоліки позовної заяви усуненими.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Надаючи оцінку заяві представника позивача про усунення недолік позовної заяви суд вважає, що вимоги ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.01.2026 про залишення позову без руху в установлений термін не виконані, тому позовна підлягає поверненню.

Так, відповідно до норм ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки (ч. 2 ст. 44 КАС України).

Учасники справи зобов`язані подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази (п. 4 ч. 5 ст. 44 КАС України).

З системного аналізу наведених норм судом зроблено висновок про те, що у випадку залишення позовної заяви без руху у зв`язку із встановленими недоліками позовної заяви, обов`язком позивача є - подати наявні у нього докази в порядку та строки, встановлені судом.

Як було зазначено раніше, представником позивача адвокатом Мотальовою Кравець В.Ю. на виконання вимог ухвали суду від 26.01.2026 року жодного доказу на підтвердження перебування позивача на службі у Військовій частині НОМЕР_1 (наказ про зарахування до списків особового складу військової частини, виключення із списків особового складу військової частини, військовий квіток, послужний список, тощо); щодо нарахування позивачу грошового забезпечення за спірні періоди у зменшеному розмірі (довідки, розрахунки, банківські виписки, тощо), подано не було.

При цьому, представником позивача у разі неможливості своєчасного отримання необхідних доказів в установлений судом термін, заяви про продовження процесуальних строків до суду надано не було.

Доказів неможливості отримання самостійно у відповідача вказаних доказів, також до суду подано не було.

Між тим, суд вкотре звертає увагу на те, що в матеріалах позову є лист - відповідь командира Військової частини НОМЕР_1 від 06.01.2026 року № 1776/6/55 в якій зазначено, що ОСОБА_1 ніколи не проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 , не зараховувався в списків особового складу та не проходить службу у вказаній частині на сьогоднішній день.

Згідно ксерокопії посвідчення офіцера НОМЕР_2 , доданій до матеріалів позову, відомості про те, що ОСОБА_1 у період з 2023 по 2024 роки проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 , також відсутні.

Тобто, представником позивача адвокатом Мотальовою Кравець В.Ю. не було надано до суду об`єктивних доказів того, що ОСОБА_1 дійсно проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 в період з січня 2023 року по жовтень 2024 року, та вказана військова частина є належним відповідачем у справі.

Також суд зазначає, що посилання адвоката на ту обставину, що Індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) (Форма ОК-7) є належними доказами того, що позивач отримував дохід саме від Військової частини НОМЕР_1 , не є належним доказом того, що в спірний період позивач отримував грошове забезпечення у зменшеному розмірі, оскільки із вказаної довідки неможливо встановити всі складові грошового забезпечення позивача, в т.ч. і розмір нарахованої та виплаченої індексації.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 КАС України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

З урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема: подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер (п. 4 ч. 2 ст. 45 КАС України).

Суд знову звертає увагу на ту обставину, що представником позивача - адвокатом Мотальовою Кравець В.Ю. подано позовну заяву від імені позивача ОСОБА_1 до військової частини, в якій він не проходив службу у спірний період та не проходить її на момент подання позову. Інших доказів на виконання вимог ухвали суду від 26.01.2026 року, які б надавали можливість суду визначитись із належним складом сторін у справі та предметом спору, що виник саме між ОСОБА_1 та Військовою частиною НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати грошового забезпечення за 2023 2024 роки, не надано.

За умови невиконання позивачем вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, суд позбавлений можливості вирішити питання про відкриття провадження у даній справі.

На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позивачу позовної заяви, згідно вимог п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачеві.

Відповідно до ч. 8 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили у строк, встановлений ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у відповідності до вимог ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева