Справа № 320/49811/25
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2026-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні відводу судді

24 березня 2026 року Київ № 320/49811/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Горобцова Я.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника позивача про відвід судді в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕВ УКРАЇНА» до Державного агентства України ПлейСіті про визнання протиправними та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕВ УКРАЇНА» до Державного агентства України ПлейСіті, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державного агентства України ПлейСіті № 63 Р від 08.08.2025 про застосування фінансових санкцій (штрафів) у розмірі 4 800 000 грн.

Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 29.10.2025 позовну заяву залишено без руху та встановлено п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 19.11.2025 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 04.02.2026 задоволено заяву представника позивача Воробйова Євгена Леонідовича про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

20.03.2026 представником позивача Нагай Ігорем Мирославовичем через підсистему «Електронний суд» подано заяву про відвід судді Горобцової Я.В. від розгляду адміністративної справи №320/49811/25, яка зареєстрована 23.03.2026 та передана судді для розгляду.

В обґрунтування обставин, за яких суддя Горобцова Я.В. в подальшому не може брати участь у розгляді адміністративної справи №320/49811/25, представник позивача вказує, що суддею було порушено строки відкриття провадження по справі що призвело до блокування діяльності ТОВ «ДЕВ Україна». Зазначені дії судді Горобцової Я.В. (перевищення визначених КАСУ строків вирішення судом процесуальних питань) дали підстави Плейсіті обґрунтовувати наявність у нього права на звернення до виконавчої служби щодо примусового стягнення з ТОВ «ДЕВ Україна» штрафу. Державний виконавець відкрив виконавче провадження за оскаржуваним ТОВ «ДЕВ Україна» рішенням Плейсіті та арештував кошти на рахунках Плейсіті. Зазначене, у свою чергу, призвело до блокування діяльності ТОВ «ДЕВ Україна», оскільки воно не має можливості здійснювати розрахунки зі своїми контрагентами.

Крім того, суддя Горобцова Я.В. провела підготовче засідання 04.02.2026 без допуску до нього представників ТОВ «ДЕВ Україна» - Нагая І.М. та Воробйова Є.Л. Так, як свідчить протокол судового засідання від 04.02.2026, секретар судового засідання повідомила судді Горобцовів Я.В. про прибуття сторін у судове засідання. Не дивлячись на це, суддя розпочала засідання без присутності представників у залі судового засідання.

Про проведення судового засідання 04.02.2026 ТОВ «ДЕВ Україна» стало відомо лише 18.03.2026, коли Нагай І.М. отримав паперову копію протоколу судового засідання від 04.02.2026, Такі дії судді Горобцової Я.В., на думку представника позивача, грубо порушило право ТОВ «ДЕВ Україна» на участь у судовому засіданні, що є складовою гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд.

Крім того, вказує на затягування суддею Горобцовою Я.В. з розглядом справи, оскільки через порушення процесуальних строків, кошти ТОВ «ДЕВ Україна» були арештовані, а його діяльність заблокована. Вирішенням зазначеної проблеми повинно було б стати своєчасне вирішення судом спора, що відповідає завданню адміністративного судочинства (частина 1 статі 2 КАСУ).

Так, у даній справі не відбулося три підготовчих засідання, призначених на 23.12.2025 (через перебування судді у відпустці), 24.02.2025 (через перебуванням судді на навчанні) та 18.03.2025 (через відсутність технічної можливості здійснити судовий розгляд у зв`язку зі слуханням справи №320/7050/24). ТОВ «ДЕВ Україна» переконане, що призначаючи засідання на ці дні суддя Горобцова Я.В. не могла не знати про заплановані у неї відпустку та навчання. Відповідно, представник позивача зробив висновок про умисне призначення засідань на дні, коли суддя Горобцова Я.В. буде відсутня. Вважає, що суддя Горобцова Я.В. не могла не знати про слухання 18.03.2025 справи №320/7050/24. Оскільки, згідно з даними судової влади справа №320/7050/24 була призначена на 18.03.2025 ще 13.02.2025, в той час як суддя Горобцова Я.В. призначила дану справу на 18.03.2025 лише 27.02.2025.

З огляду на наведене, просить відвести суддю Горобцову Я.В. від розгляду справи № 320/49811/25.

Вирішуючи подану заяву про відвід судді Горобцової Я.В., суд враховує наступне.

Згідно із статтею 126 Конституції України, незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється.

Відповідно до статей 8, 9 Конституції України, в Україні діє принцип верховенства права, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Частина перша статті 2 КАС України, визначає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 5 КАС України наголошує на тому, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, у спосіб, який визначений законом.

Частинами першою та другою статті 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з частинами першою та другою статті 7 КАС України встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 36 КАС України передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Частиною третьою статті 39 КАС України визначено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно з частиною третьою статті 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Частиною восьмою статті 40 КАС України регламентовано, що суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Визначаючись щодо наявності підстав для відводу судді необхідно враховувати, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 27, 28 і 30 рішення у справі "Фей проти Австрії" (заява від 24.02.1993 №255), п.42 рішення у справі «Веттштайн проти Швейцарії» (заява №33958/96).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Отже не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності такого судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Таким чином, відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 10.05.2018 в адміністративній справі №800/592/17 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 73903174).

Так, судом встановлено, що підготовче судове засідання у справі №320/49811/25 призначене на 23.12.2025 було відкладено, у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.02.2026 задоволено заяву представника позивача Воробйова Євгена Леонідовича про проведення судового засідання в режимі відеоконференцзв`язку, оскільки останній проживає в м. Ірпінь, Київська обл.

В судове засідання, призначене на 04.02.2026 о 12:00 год. прибули учасники процесу. В порядку ст. 229 КАС України, протокольно вирішено відкласти розгляд справи задля вирішення питання щодо залучення третьої особи.

Судове засідання призначене на 24.02.2026 було відкладено, у зв`язку з перебування судді на навчанні.

Судове засідання призначене на 18.03.2026 було відкладено, у зв`язку з відсутністю технічної можливості здійснити судовий розгляд у зв`язку зі слуханням справи №320/7050/24, призначеної на 18.03.2026 11:00 год.

Варто звернути увагу, що зал судового засідання №631 суддя Горобцова Я.В. поділяє з іншим суддею, який здійснює судочинство. При цьому, призначаючи справу до розгляду суддя враховує думку учасників процесу щодо можливості бути присутнім в судовому засіданні на ту чи іншу дату з урахуванням призначених до розгляду на визначений час інших справ. Однак, суддя не здійснює перевірку призначених до розгляду справ на ту чи іншу справ у інших суддів.

Щодо строків розгляду справи №320/49811/25, слід зазначити наступне.

Відповідно до інформації про основні показники здійснення судочинства КОАС за січень-червень 2025 року, до суду надійшло 35754 справ і матеріалів, у тому числі позовні заяви, заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами та інші матеріали (судові доручення, заяви про забезпечення доказів, про забезпечення позову, про зміну та скасування такого заходу, заяви в порядку виконання судових рішень, тощо).

У січні-червні 2024 року показник надходження справ та матеріалів становив 34790.

Отже, показник надходження справ і матеріалів у січні-червні 2025 року у порівнянні з аналогічним періодом 2024 року, дещо збільшився на 960 справ і матеріалів або на 2,7%.

Показник середньомісячного надходження справ і матеріалів на розгляд до одного судді за січень-червень 2025 року становить 274, тоді як середньомісячний показник надходження позовних заяв на розгляд судді у січні-червні 2024 року був 255 справ і матеріалів.

Слід зазначити, що у січні-червні 2025 року інформацію про основні показники здійснення судочинства КОАС сформовано при 29 фактично працюючих суддях, а для розрахунку середньомісячних показників надходження та розгляду справ і матеріалів включено показники 25 суддів, тоді як для розрахунку середньомісячних показників за 2024 рік було включено показники 24 фактично працюючих суддів.

Для порівняння показників надходження справ і матеріалів слід зазначити дані Зведеної інформації про основні показники здійснення судочинства суддів окружних адміністративних судів, що знаходяться в межах Шостого апеляційного адміністративного округу за січень-червень 2025 року (далі Зведена інформація):

- Чернігівський окружний адміністративний суд (чисельність суддів 14, відпрацьований час 5,1 ) надійшло 8753 справ та матеріалів, а середньомісячний показник надходження становить 142;

- Черкаський окружний адміністративний суд (чисельність суддів 13, відпрацьований час 4,3 ) надійшло 8430 справ та матеріалів, а середньомісячний показник надходження становить 167).

Тоді як, у КОАС при фактичній чисельності суддів 29 та відпрацьованого часу 4,7 надходження справ і матеріалів становить 35754, а середньомісячний показник надходження справ і матеріалів на одного суддю 274.

За січень-червень 2025 року суддями КОАС розглянуто 28684 справ і матеріалів, а за аналогічний період 2024 року такий показник становив 21926.

Таким чином, у січні-червні 2025 року кількість розглянутих справ та матеріалів збільшилася на 31% у порівнянні з досліджуваним періодом 2024 року (6758 судових рішень).

Відповідно до інформації про основні показники здійснення судочинства КОАС за січень-червень 2025 року, до суду надійшло 35754 справ і матеріалів, у тому числі позовні заяви, заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами та інші матеріали (судові доручення, заяви про забезпечення доказів, про забезпечення позову, про зміну та скасування такого заходу, заяви в порядку виконання судових рішень, тощо).

У січні-червні 2024 року показник надходження справ та матеріалів становив 34790.

Отже, показник надходження справ і матеріалів у січні-червні 2025 року у порівнянні з аналогічним періодом 2024 року, дещо збільшився на 960 справ і матеріалів або на 2,7%.

Показник середньомісячного надходження справ і матеріалів на розгляд до одного судді за січень-червень 2025 року становить 274, тоді як середньомісячний показник надходження позовних заяв на розгляд судді у січні-червні 2024 року був 255 справ і матеріалів.

Слід зазначити, що у січні-червні 2025 року інформацію про основні показники здійснення судочинства КОАС сформовано при 29 фактично працюючих суддях, а для розрахунку середньомісячних показників надходження та розгляду справ і матеріалів включено показники 25 суддів, тоді як для розрахунку середньомісячних показників за 2024 рік було включено показники 24 фактично працюючих суддів.

Для порівняння показників надходження справ і матеріалів слід зазначити дані Зведеної інформації про основні показники здійснення судочинства суддів окружних адміністративних судів, що знаходяться в межах Шостого апеляційного адміністративного округу за січень-червень 2025 року (далі Зведена інформація):

- Чернігівський окружний адміністративний суд (чисельність суддів 14, відпрацьований час 5,1 ) надійшло 8753 справ та матеріалів, а середньомісячний показник надходження становить 142;

- Черкаський окружний адміністративний суд (чисельність суддів 13, відпрацьований час 4,3 ) надійшло 8430 справ та матеріалів, а середньомісячний показник надходження становить 167).

Тоді як, у КОАС при фактичній чисельності суддів 29 та відпрацьованого часу 4,7 надходження справ і матеріалів становить 35754, а середньомісячний показник надходження справ і матеріалів на одного суддю 274.

За січень-червень 2025 року суддями КОАС розглянуто 28684 справ і матеріалів, а за аналогічний період 2024 року такий показник становив 21926.

Таким чином, у січні-червні 2025 року кількість розглянутих справ та матеріалів збільшилася на 31% у порівнянні з досліджуваним періодом 2024 року (6758 судових рішень).

За даними Європейської комісії з ефективності правосуддя, відсоток розгляду справ у 84% і нижче є тривожним сигналом, 85 95% насторожуючим, 96 102% нейтральний показник, 103% і більше передова практика. Трапляються випадки, коли значення цього показника сягає 120% і вище. Це є свідченням того, що на початку звітного періоду суд мав значний залишок нерозглянутих справ, і у звітному періоді було докладено достатньо зусиль для підвищення ефективності роботи суду з розгляду справ.

Таким чином, рекомендованим стандартом цього показника є рівень 95% 105%, тобто, від нижчого нейтрального значення до початкових значень передової практики.

Показник відсотка розгляду справ КОАС за січень-червень 2025 року складає 80% (тривожний сигнал), тоді як і за січень-червень 2024 року відповідний показник становив 63%.

Наведені вище обставини у їх сукупності не можуть свідчити про безпідставне затягування суддею розгляду справи або невжиття усіх заходів для її розгляду протягом строку, встановленого законом.

Щодо покликань представника позивача, з приводу перебування судді у відпустці та на навчанні, які припадають на дати судових засідань у справі №320/49811/25, то слід зазначити наступне.

Право на відпустку в Україні гарантовано Конституцією та Законом України «Про відпустки».

Так, відповідно до ст. 45 Конституції, кожен, хто працює, має право на відпочинок.

Це право забезпечується наданням днів щотижневого відпочинку, а також оплачуваної щорічної відпустки, встановленням скороченого робочого дня щодо окремих професій і виробництв, скороченої тривалості роботи у нічний час.

Максимальна тривалість робочого часу, мінімальна тривалість відпочинку та оплачуваної щорічної відпустки, вихідні та святкові дні, а також інші умови здійснення цього права визначаються законом.

Крім того, відповідно до ст. 134 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддям надається щорічна оплачувана відпустка тривалістю 30 робочих днів з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу. Суддям, які мають стаж роботи більше 10 років, надається додаткова оплачувана відпустка тривалістю 15 календарних днів.

Тобто, суддя має визначене чинним законодавством право на відпустку, та може скористатись чим правом у разі необхідності, що не може бути порушено чи обмежено. А тому покликання представника позивача є безпідставними, необґрунтованими та ґрунтуються на власних суб`єктивних припущеннях.

Варто звернути увагу, що відповідно до ст. 87 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний проходити підготовку для підтримання кваліфікації в Національній школі суддів України.

Суддя, який обіймає посаду судді безстроково, проходить підготовку для підтримання кваліфікації не рідше одного разу на три роки. Час такої підготовки не може бути меншим 40 академічних годин упродовж кожних трьох років перебування на посаді судді.

Національна школа суддів України проводить підготовку суддів для підтримання кваліфікації відповідно до необхідності вдосконалення їхніх знань, вмінь і навичок залежно від досвіду роботи суддів, рівня і спеціалізації суду, де вони працюють, а також з урахуванням їхніх індивідуальних потреб.

З цією метою Національна школа суддів України організовує тренінги, що є обов`язковими в межах підготовки, а також тренінги, які суддя має право обрати залежно від своїх потреб.

Тобто, суддя зобов`язаний проходити навчання та підвищення кваліфікації, в Національній школі суддів України, зокрема. Варто зазначити, що суддя не визначає графік проведення навчань, а лише може взяти в них участь, з урахуванням визначеного розкладу.

Поряд з цим, суддя має право на освіту, відповідно до ст. 53 Конституції України.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про вищу освіту» кожен має право на вищу освіту.

Громадяни України мають право безоплатно здобувати вищу освіту в державних і комунальних закладах вищої освіти на конкурсній основі, якщо певний ступінь вищої освіти громадянин здобуває вперше за рахунок коштів державного або місцевого бюджету, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Громадяни України вільні у виборі закладу вищої освіти, форми здобуття вищої освіти і освітньої програми.

Громадяни України, які не завершили навчання за кошти державного або місцевого бюджету за певним ступенем освіти, мають право повторно безоплатно здобувати вищу освіту в державних і комунальних закладах вищої освіти за тим самим ступенем освіти, за умови відшкодування до державного або місцевого бюджету коштів, витрачених на оплату послуг з підготовки фахівців, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Право на вищу освіту гарантується незалежно від віку, громадянства, місця проживання, статі, кольору шкіри, соціального і майнового стану, національності, мови, походження, стану здоров`я, ставлення до релігії, наявності судимості, а також від інших обставин. Ніхто не може бути обмежений у праві на здобуття вищої освіти, крім випадків, встановлених Конституцією та законами України.

Не вважається дискримінацією права на здобуття вищої освіти встановлення обмежень і привілеїв, що визначаються специфічними умовами здобуття вищої освіти, зумовленими особливостями отримання кваліфікації.

Для реалізації права на вищу освіту особами з особливими освітніми потребами заклади вищої освіти створюють їм необхідні умови для здобуття якісної вищої освіти.

Для реалізації права на вищу освіту особами, які потребують соціальної підтримки відповідно до законодавства, здійснюється повне або часткове фінансове забезпечення їх утримання у період здобуття ними вищої освіти за кожним освітнім рівнем.

Громадяни України мають право безоплатно здобувати вищу освіту за другою спеціальністю у державних та комунальних закладах вищої освіти, якщо за станом здоров`я вони втратили можливість виконувати службові чи посадові обов`язки за отриманою раніше кваліфікацією, що підтверджується рекомендаціями у сфері зайнятості відповідно до законодавства та/або в інших випадках, передбачених законом.

Тобто, перебування судді на навчанні не може сприйняте як зловживання своїми правами, визначеними законодавством України.

Суд зазначає, що згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності (ч. 3 ст. 9 КАС України).

За правилами, визначеними положеннями частини першої статті 10 КАС України розгляд справ в адміністративних судах проводиться відкрито, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Враховуючи зазначене, доводи заявника не свідчать про наявність упередженості судді Горобцової Я.В. під час розгляду даної адміністративної справи.

Суд зазначає, що судді повинні розглядати справи неупереджено, на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чиєї сторони або з будь-якої причини.

З вищезазначеного слідує, що для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, необхідно довести наявність відповідних вищезазначених суб`єктивних та об`єктивних критеріїв (зокрема, особисті переконання та поведінку конкретного судді, які вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах вирішення даної справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав та свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Таким чином, не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Разом з тим, незгода особи, яка бере участь у справі, з процесуальними рішеннями судді під час судового розгляду справи є підставою для оскарження прийнятих за результатами розгляду справи рішень в апеляційному чи касаційному порядку. Оцінку процесуальним рішенням суду можуть надавати лише суди вищих інстанцій.

В свою чергу, в силу приписів частини четвертої статті 36 КАС України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При цьому, здійснюючи оцінку балансу ризиків між обставинами, повідомленими заявником у заяві про відвід та дотриманням фундаментальних принципів здійснення правосуддя, суд виходить з того, що право на справедливий суд насамперед повинне забезпечуватись безсторонністю судді.

Суд висновує з того, що головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, для запобігання упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Однак, зазначене не свідчить про те, що учасники мають право на зловживання правом на відвід судді та свавільнно його заявляти. На переконання суду, кожен випадок відводу з підстав, які є "завідомо" безпідставними, повинен бути оцінений на наявність ознак зловживання процесуальними права. Надаючи інтерпретацію терміну "завідомо", суд виходить з того, що відвід є завідомо безпідставним, якщо він мотивований підставою, яка в силу прямої вказівки закону виключає можливість учасникам заявити такий відвід (ч. 4 ст. 36 КАС України). При цьому, заявлення відводу з інших підстав (п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України) не може вважатись завідомо безпідставним, позаяк відповідає принципу диспозитвності, що дозволяє учасникам з певною (дозволеною законодавцем) свободою розсуду подавати до суду заяви та клопотання з метою обґрунтування своєї позиції у справі, для досягнення успішного для себе правового результату.

Таким чином аналізуючи заяву представника позивача про відвід судді Горобцової Я.В. можливо дійти висновку, що така заява є необґрунтованою та не вмотивованою.

Враховуючи викладене, зважаючи на викладені стороною обставини, суд доходить висновку, що вказані доводи заявника не можуть свідчити про упередженість судді та бути підставою для відводу згідно вимог КАС України.

Інших обставин, які б могли викликати сумніви в необ`єктивності і упередженості судді Горобцової Я.В., заявником не наведено.

Враховуючи зазначене, заява представника позивача Нагая І.М. від 20.03.2026 (зареєстрована судом 23.03.2026) про відвід судді Горобцової Я.В. є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною третьою та частиною четвертою статті 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

У зв`язку з визнанням відводу необґрунтованим заява підлягає передачі на розгляд іншому судді.

Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне матеріали даної справи передати до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду для вирішення питання про відвід відповідно до вимог частини 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 36-40, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Визнати відвід судді Київського окружного адміністративного суду Горобцової Я.В. в адміністративній справі №320/49811/25 необґрунтованим.

2. Матеріали адміністративної справи №320/49811/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕВ УКРАЇНА» до Державного агентства України ПлейСіті про визнання протиправними та скасування рішення, - передати до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду для вирішення питання про відвід у відповідності до вимог частини 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Я.В. Горобцова