Справа № 420/26614/25
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2026-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2026 р.м. ОдесаСправа № 420/26614/25

Перша інстанція: суддя Завальнюк І.В.,

повний текст судового рішення

складено 16.12.2026, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКИЙ ШИННИЙ ТЕРМІНАЛ» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКИЙ ШИННИЙ ТЕРМІНАЛ» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області та Державної податкової служби України, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС в Одеській області про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24.06.2025 № 13008292/41976067 про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних № 25 від 18.06.2024, поданої на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКИЙ ШИННИЙ ТЕРМІНАЛ»;

- зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну № 25 від 18.06.2024 в Єдиному реєстрі податкових накладних, датою отримання вказаної накладної;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС в Одеській області про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24.06.2025 № 13008293/41976067 про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних № 26 від 18.06.2024, поданої на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКИЙ ШИННИЙ ТЕРМІНАЛ»;

- зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну № 26 від 18.06.2024 в Єдиному реєстрі податкових накладних, датою отримання вказаної накладної.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що позивачем складено та направлено для реєстрації в ЄРПН податкові накладні, однак рішеннями Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН позивачу відмовлено у реєстрації податкових накладних на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку. На виконання вимог пп.201.16.2 п.201.16 ст.201 ПК України позивачем було направлено на адресу відповідача повідомлення про подання пояснень та копії документів щодо підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим податковим накладним. Не зважаючи на подання платником податків усіх необхідних документів, спірні податкові накладні зареєстровані не були, що зумовило позивача звернутися за судовим захистом.

28.08.2025 до Одеського окружного адміністративного суду від ГУ ДПС в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН про відмову в реєстрації податкових накладних та зобов`язання зареєструвати податкові накладні з приводу ТОВ «ОДЕСЬКИЙ ШИННИЙ ТЕРМІНАЛ» були прийняті у зв`язку з наданням платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства. Слід зазначити, що в поданих ТОВ «ОДЕСЬКИЙ ШИННИЙ ТЕРМІНАЛ» документах до Повідомлення відсутні первинні документи щодо транспортування товару, а саме: - Товарно-транспортні накладні; - Специфікації відповідно до договору поставки; - Розрахункові документи. Таким чином, на момент винесення оскаржуваного рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в ЄРПН, Позивач не виконав вимоги ПК України та Порядку № 520 щодо підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної, і саме з цих підстав контролюючий орган відмовив у реєстрації податкової накладної. З огляду на результат проведеного моніторингу реєстрації ПН/РК, Комісією з питань зупинення податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН Головного управління ДПС в Одеській області було прийнято рішення №13008292/41976067 від 24.06.2025, №13008293/41976067 від 24.06.2025 про відмову в реєстрації податкових накладних № 25 від 18.06.2024, № 26 від 18.06.2024.

02.08.2025 до Одеського окружного адміністративного суду від ТОВ «ОДЕСЬКИЙ ШИННИЙ ТЕРМІНАЛ» надійшла відповідь на відзив, згідно з якою відповідач вводить в оману суд, зазначаючи на арк. 2 відзиву про те, що нібито: «Згідно відомостей квитанцій № 1 до податкових накладних: Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (зі змінами), реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 52.29, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку)». У дійсності ж в Квитанціях № 1 до податкових накладних №№ 25, 26 від 18.06.2024 року єдиною підставою зупинення реєстрації вказаних ПН було вказано: «Податкова накладна складена та подана платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку». При цьому відповідачем не спростовано того факту, що за своєю сутністю зупинення реєстрації ПН було незаконним, оскільки включення позивача до переліку ризикових на підставі п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку було протиправним, що було доведено в судовому порядку. Адже Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2024 року у справі № 420/23350/24, яке набрало законної сили 16.05.2024 року визнано протиправним та скасовано протиправне рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 9723 про відповідність/ невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку та зобов`язано Головне управління ДПС в Одеській області виключити Позивача з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості. Якщо б не було протиправного рішення № 9723 від 16.05.2024 про відповідність Позивача критеріям ризикових платників податків (протиправність якого була встановлена судом), то не було би і зупинення реєстрації Спірних податкових накладних (інших підстав для зупинення реєстрації, окрім відповідності Позивача на той момент п.8 критеріїв ризиковості, в квитанціях не зазначено).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2025 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКИЙ ШИННИЙ ТЕРМІНАЛ» (67661, Одеська обл., Біляївський р-н, село Нерубайське, вул. Пастера, будинок 29-Б; ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, Одеса, Одеська область, 65044; ), ДПС України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8; ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління ДПС в Одеській області про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24.06.2025 № 13008292/41976067 про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних № 25 від 18.06.2024, поданої на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКИЙ ШИННИЙ ТЕРМІНАЛ». Зобов`язано ДПС України зареєструвати податкову накладну № 25 від 18.06.2024 в Єдиному реєстрі податкових накладних, датою отримання вказаної накладної. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління ДПС в Одеській області про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24.06.2025 № 13008293/41976067 про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних № 26 від 18.06.2024, поданої на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКИЙ ШИННИЙ ТЕРМІНАЛ». Зобов`язано ДПС України зареєструвати податкову накладну № 26 від 18.06.2024 в Єдиному реєстрі податкових накладних, датою отримання вказаної накладної. Стягнуто з бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКИЙ ШИННИЙ ТЕРМІНАЛ» судовий збір у розмірі 4 844,80 грн. (чотири тисячі вісімсот сорок чотири грн 80 коп.).

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2025 року у справі № 420/26614/25. Апелянт вважає зазначене рішення незаконним, необґрунтованим, таким, що винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права та без повного з`ясування усіх обставин, які мають значення для справи, а тому, на думку апелянта, є всі підстави для скасування рішення.

20.01.2026 року (вхід.№3215/26) через підсистему «Електронний суд» на адресу суду апеляційної інстанції від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКИЙ ШИННИЙ ТЕРМІНАЛ» - адвоката Гершман Людмили Володимирівни надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому заявник просить апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.12.2025 року без змін. Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКИЙ ШИННИЙ ТЕРМІНАЛ» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 (десять тисяч) гривень.

Відповідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За правилами частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ОДЕСЬКИЙ ШИННИЙ ТЕРМІНАЛ» зареєстровано в 2018 році. Основним видом діяльності Товариства є: 45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів. Також підприємство здійснює інші види діяльності: 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, 45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів тощо.

01.11.2023 між ТОВ «ОДЕСЬКИЙ ШИННИЙ ТЕРМІНАЛ» (Постачальник) та ТОВ «ЕВЕРЛАСТ» (Покупець) укладено Договір поставки товару № ОШТ-21814, відповідно до п.1.1 якого Постачальник взяв на себе зобов`язання поставити Покупцю Товар (шини, диски, акумуляторні батареї до транспортних засобів, інші запасні частини) в асортименті, кількості та за ціною в українській гривні, що узгоджується сторонами за допомогою факсимільного або електронного зв`язку, чи в усній формі, а покупець зобов`язався прийняти і оплатити його на умовах даного Договору.

У межах зазначеного Договору Позивач 18.06.2024 р. поставив ТОВ «ЕВЕРЛАСТ» дві партії товару: шина 385/65R22.5 Michelin XTE3 TL160K у кількості 6,00 шт. за ціною 25 920,00 грн./од (з ПДВ) загальною вартістю 155 520,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 4307 від 18.06.2024 р. шина 385/65R22.5 Michelin XTE3 TL160K у кількості 6,00 шт. за ціною 25 920,00 грн./од (з ПДВ) загальною вартістю 155 520,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 4308 від 18.06.2024 р.

27.06.2024 року Покупець сплатив на користь Постачальника вартість першої партії придбаного товару 155 520,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 2666 від 27.06.2024 р.

04.07.2024 року Покупець сплатив на користь Постачальника вартість другої партії придбаного товару 155 520,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 2726 від 04.07.2024 р.

Згідно з правилом першої події відвантаження товару, яке мало місце 18.06.2024 р., Позивач сформував податкову накладну № 25 від 18.06.2024 року на загальну суму 155 520,00 гривень, у т.ч. ПДВ 25 920,00 грн. та податкову накладну № 26 від 18.06.2024 року на загальну суму 155 520,00 грн., у т.ч. ПДВ 25 920,00 грн.

Податкові накладні були відправлені на реєстрацію 02.07.2024р., але не були зареєстровані, їх реєстрація була зупинена. Єдиною причиною зупинення, відповідно до квитанцій №1 від 02.07.2024 р. є те, що ПН складені та подані платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку (додаток 1 Порядку). Запропоновано подати пояснення. Будь-якого іншого критерію ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкових накладних, в квитанції зазначено не було.

Відповідність Позивача пункту 8 критеріїв ризиковості була встановлена ГУ ДПС в Одеській області в результаті виявлення постачання Позивачем товарів (послуг) на користь ТОВ «Нікспецтранс», , щодо якого було прийнято рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку. Тобто єдиною підставою для віднесення Позивача до переліку ризикових платників податку стали господарські операції з постачання товарів та послуг іншому контрагенту ТОВ «Нікспецтранс».

18.06.2025 Позивач направив Комісії ГУ ДПС в Одеській області Повідомлення № 77 про подання пояснень та копій документів для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних № 25, 26 від 18.06.2024 року, реєстрацію яких було раніше зупинено.

До вказаних пояснень платником було долучено 31 додаток, серед яких, зокрема, і Договір поставки № ОШТ-21814 від 30.11.2023р., і видаткові накладні №№ 4307, 4308 від 18.06.2024 р., що підтверджують факт поставки, і платіжні інструкції № 2666 та 2726 від 27.06.2024 та від 04.07.2024 відповідно, що підтверджують факт оплати, і Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.12.2024 та Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.05.2025 року, якими підтверджено протиправність Рішення ГУ ДПС в Одеській області щодо включення позивача до переліку ризикових платників податку.

18.06.2025 Позивач отримав Квитанцію № 2, згідно якої Повідомлення від 18.06.2025 № 77 прийнято до розгляду. Однак Рішеннями про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24.06.2025 р. № 13008292/41976067 та № 13008293/41976067 відмовлено у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних № 25, 26 від 18.06.2024 відповідно, на тій підставі, що нібито платником податку надано копії документів, складені/оформлені з порушенням законодавства.

Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням, позивач подав скарги на оскаржувані рішення до Комісії центрального рівня, однак рішеннями за результатами розгляду скарг щодо рішень про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 08.07.2025 р. № 28129/41976067/2 та № 28158/41976067/2 залишено скарги платника без задоволення, а рішення без змін у зв`язку з ненаданням платником податку копій первинних документів щодо постачання/ придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

Вичерпавши заходи адміністративного оскарження та не погоджуючись зі спірним рішенням, позивач звернувся до суду із даним позовом.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України), Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» (далі - Постанова №1246), Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1165 (далі - Порядок №1165), Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року №520 (далі - Порядок №520).

Згідно з вимогами пп.«а», «б» п.185.1 ст.185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Відповідно до вимог п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до вимог п.201.7 ст.201 ПКУ податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.1 ст.201 ПКУ встановлений обов`язок платника податків на дату виникнення податкових зобов`язань скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до вимог п.201.10 ст.201 ПКУ при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01.07.2017 в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до пункту 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі - Порядок № 1246) після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності кваліфікованого електронного підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 20.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронні довірчі послуги», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Пунктом 13 Порядку № 1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні приписи наведені у пункті 201.16 статті 201 ПК України, згідно з яким реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» від 11 грудня 2019 року №1165 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, Порядок розгляду скарги щодо рішення комісії про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вказаний Порядок визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі права та обов`язки їх членів.

Відповідно до вимог п.5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Пунктами 10, 11 Порядку № 1165 визначено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Згідно з вимогами абзацу 2 п. 25, п. 26 Порядку №1165 комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. Комісія регіонального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком та Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Мінфіном.

Відповідно до вимог п.44 Порядку №1165 комісія контролюючого органу перевіряє подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні).

Наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року №520 затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, зокрема окреслений Порядок визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №520), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку №520 визначено, що прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі територіальних органів ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Пунктами 3,4 Порядку №520 встановлено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі. Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у терміни, визначені пунктом 9 цього Порядку, та надсилає його платнику податку на додану вартість (далі - платник податку) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» і «Про електронні довірчі послуги».

Відповідно до вимог п.5 Порядку №520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.

Згідно з вимогами п.6 Порядку №520 Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою складання податкової накладної / розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).

Пунктом 7 Порядку №520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».

За правилами пункту 9 Порядку № 520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку:

або приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;

або надсилає повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування;

або приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у разі надання платником податку копій документів, складених / оформлених із порушенням законодавства, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Платник податку має право подати до контролюючого органу додаткові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення.

Додаткові письмові пояснення та копії документів, зазначені в абзаці шостому цього пункту, платник податку подає до ДПС засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».

За результатами розгляду поданих додаткових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем їх отримання, приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Якщо платник податку не надав додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі протягом 5 робочих днів, що настають за днем граничного строку їх подання, визначеного абзацом шостим цього пункту, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 520 визначено, що комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення; та/або надання платником податку копій документів, складених / оформлених із порушенням законодавства.

Пунктом 12 Порядку № 520 передбачено, що Рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Аналіз вказаних норм свідчить, що законодавець встановив чітку та послідовну процедуру реалізації обов`язку платника щодо реєстрації податкової накладної, яка поєднує як обов`язок платника податку належним чином документально підтвердити здійснення господарської операції, так і повноваження контролюючого органу здійснювати превентивний контроль за дотриманням вимог податкового законодавства.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, контролюючим органом зупинена реєстрація в ЄРПН податкових накладних № 25 та № 26 від 18.06.2024 року.

В квитанціях причиною зупинення реєстрації зазначено, що платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Умови такої пропозиції щодо надання пояснень та копій документів дають підстави позивачу самостійно визначати перелік необхідних документів, що в подальшому виключає посилання відповідача на їх недостатність чи неповноту та спростовує доводи про недостатність документів, поданих позивачем на підтвердження реальності проведених операцій.

Колегія суддів зазначає, що зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування без зазначення чіткого переліку документів, необхідних для прийняття рішення про їх реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, позбавило позивача можливості надати достатній обсяг підтверджуючих та відповідних документів.

При цьому, можливість виконання платником податків обов`язку надати документи, які є необхідними для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного переліку цих документів.

Такі правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 03 листопада 2021 року у справі № 360/2460/20, від 29 червня 2022 року у справі № 380/5383/21, від 27 липня 2022 року у справі № 520/15348/2020, від 16 вересня 2022 року у справі № 380/7736/21, від 25 листопада 2022 року № 320/3484/21.

Отже, як вбачається з викладеного, саме лише зазначення про відсутність документів не є достатньою та законною підставою для відмови в реєстрації податкових накладних, оскільки контролюючий орган має зазначити об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкових накладних з урахуванням відсутності таких документів, при цьому надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку.

Позивачем виконано вимоги контролюючого органу та надано відповідні пояснення до яких долучено копії наявних документів, що підтверджують реальність здійснення господарських операції в кількості 31 од.

Не надаючи оцінки наданим позивачем первинним документам, податковий орган прийняв спірні рішення про відмову в реєстрації податкових накладних.

З оскаржуваних рішень № 13008292/41976067 та № 13008293/41976067 від 24.06.2025, про відмову у реєстрації податкових накладних вбачається, що вони прийняті у зв`язку з тим, що документи були складені/оформлені із порушенням законодавства. Додаткова інформація: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

Однак, зі змісту оскаржуваних рішень вбачається, що податковий орган не визначив, які саме документи подано з порушенням законодавства та в чому ці порушення полягають.

Як вірно виснував суд першої інстанції, наведений в оскаржуваних рішеннях перелік документів за своїм змістом чітко відповідає загальному переліку документів, який передбачений пунктом 5 Порядку № 520, що не дає чіткого розуміння обставин, за яких були прийняті негативні для платника податку рішення.

Щодо аналізу господарських операцій між позивачем та його контрагентом, то колегія суддів не надає оцінку реальності їх здійснення, оскільки це питання має бути предметом окремого дослідження під час здійснення податкового контролю, що відповідно до пункту 61.1 статті 61 ПК України включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Отже, як вбачається з викладеного, на момент прийняття оскаржуваних рішень про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН, позивач виконав вимоги Податкового кодексу України та Порядку №520 щодо підтвердження правомірності формування та подання податкових накладних, а надані ним документи та пояснення є достатніми для їх реєстрації.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 10.06.2024 Комісія ГУ ДПС в Одеській області виключила ТОВ «ОДЕСЬКИЙ ШИННИЙ ТЕРМІНАЛ» з переліку ризикових платників податку на виконання судового рішення, що набрало законної сили.

Отже, рішення від 16.05.2024 № 9723 про ризиковість позивача взагалі не породжувало жодних правових наслідків від моменту його прийняття, а тому спірні податкові накладні повинні були бути зареєстровані, оскільки єдиною підставою для зупинення їх реєстрації слугувало рішення від 16.05.2024 № 9723.

Колегія суддів окремо зазначає, що пунктом 5 Порядку №520 вказано перелік необхідних документів, що можуть бути використані Комісією при розгляді питання про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

Тобто, зміст переліку документів, встановлений вимогами п.5 Порядку №520 свідчить про те, що він є загальним і повинен диференціюватися в залежності від того, яка господарська операція покладена в основу виникнення податкових зобов`язань з ПДВ.

За таких обставин, контролюючий орган повинен при зупиненні реєстрації податкової накладної не лише запропонувати надати документи, а навести їх конкретний перелік, оскільки в п.5 Порядку №520 наведений приблизний та невичерпний (може включати) перелік документів необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено.

В іншому випадку, така підстава для прийняття рішення про відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі з підстави ненадання платником податку копій документів відповідно до п.5 цього Порядку не може бути застосована.

Можливість виконання платником податків обов`язку надати документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного переліку цих документів. Хоча перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, визначено Порядком № 520, конкретний перелік таких документів може залежати, зокрема, від змісту операції з постачання, суб`єктного складу її учасників, їх податкової поведінки.

Загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Здійснення моніторингу відповідності платника податків критеріям ризиковості є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.02.2020 року по справі №360/1776/19.

У випадку неконкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для податкового органу, відповідно створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

Крім того, на думку колегії суддів, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Таким чином, саме відповідачі повинні надати суду докази про те, що надані позивачем документи для реєстрації податкових накладних є недостатніми, що унеможливлює реєстрацію податкової накладної.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України.

Предметом розгляду, у даному випадку, є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкових накладних, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.

У свою чергу, при реєстрації податкової накладної фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. А тому, в даному випадку колегія суддів не робить висновків щодо реальності операцій за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкових накладних.

Колегія суддів також критично ставиться до посилань апелянта щодо відсутності серед поданих позивачем первинних документів щодо транспортування товарів, зокрема, ТТН, специфікації відповідно до договору поставки та розрахункові документи, з огляду на таке.

Договором поставки, укладеним між ТОВ «ОДЕСЬКИЙ ШИННИЙ ТЕРМІНАЛ» та ТОВ «ЕВЕРЛАСТ» не передбачено обов`язку сторін окремо складати Специфікації. Так, в п.1.1. сторони погодили, що постачальник зобов`язується поставити покупцю Товар (шини, диски, акумуляторні батареї до транспортних засобів, інші запасні частини (надалі за Договором Товар/запчастини) в асортименті, кількості таза ціною в українській гривні, що узгоджуються Сторонами за допомогою факсимільного або електронного зв`язку, чи в усній формі, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити його на умовах даного Договору. За достовірність всіх даних, що заявляються для доставки Товару, відповідальність несе виключно Покупець. Підтвердженням факту узгодження Сторонами найменування, асортименту, кількості, ціни Товару є прийняття покупцем Товару по видатковій накладній, виданій постачальником, яка після її підписання Сторонами має юридичну силу Специфікації в розумінні ст. 266 Господарського Кодексу України.

Таким чином, надані разом з Повідомленням про подання пояснень Видаткові накладні №№ 4307, 4308 від 18.06.2024 року мають відповідно до умов договору силу специфікацій.

Щодо ненадання розрахункових документів, встановлено, що спірні податкові накладні були складені за фактом настання «першої події» згідно з п.п.187.1, 201.7 ПК України - відвантаження товару. Згідно з п.4.3. Договору, укладеного між ТОВ «ОДЕСЬКИЙ ШИННИЙ ТЕРМІНАЛ» та ТОВ «ЕВЕРЛАСТ»: Оплата здійснюється протягом 14 календарних днів з дати отримання Товару Покупцем та підписання видаткової накладної, тобто договором передбачена поставка на умовах відстрочення платежу.

Відвантаження товару мало місце 18.06.2024 року, тоді як оплата покупцем за поставлений товар була здійснена 27.06.2024 та 04.07.2024 року відповідно. З огляду на те, що першою подією в розумінні ПК України було відвантаження товару, на переконання платника надання видаткової накладної є достатнім доказом на підтвердження наявності підстав для реєстрації ПН. Водночас ще раз зауважуємо, що якщо для відповідача питання надання розрахункових рахунків було принциповим, він не був обмежений у праві додатково витребувати вказані документи. При цьому зазначаємо, що для повного та об`єктивного встановлення обставин платіжні інструкції № 2666 від 27.06.2024 та № 2726 від 04.07.2024 року були надані разом з позовом. Також до даної відповіді на відзив, з огляду на твердження Відповідача, викладені у відзиві, вважаємо за доцільне надати рахунки на оплату №№ 4457, 4458 від 18.06.2024, виставлені ТОВ «ОДЕСЬКИЙ ШИННИЙ ТЕРМІНАЛ» покупцю ТОВ «Еверласт»

Також, як вірно зазначено судом першої інстанції, товарно-транспортна накладна не є документом, що містить інформацію для визначення об`єкта оподаткування ПДВ, не є документом, що підтверджує факт продажу товарно-матеріальних цінностей (ТМЦ), надання її на розгляд Комісії є обов`язковим лише у випадку, якщо ПН складається за фактом надання послуг з перевезення, а не за договором поставки, тому ненадання платником ТТН не може слугувати підставою для відмови у реєстрації ПН, складеної за фактом поставки товару. По-друге, перевезення шин здійснювалося силами Покупця ТОВ «Еверласт», що відображено у видаткових накладних: склад ОШТ.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що вказані зауваження контролюючого органу містяться лише у відзиві на позов та апеляційній скарзі, проте відсутні у спірних рішеннях № 13008292/41976067 та № 13008293/41976067 від 24.06.2025.

З огляду на зазначене, Головним управлінням ДПС в Одеській області не доведено правомірність своїх рішень щодо відмови у реєстрації податкових накладних, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що рішення контролюючого органу були прийняті відповідачем всупереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства.

Також, колегія суддів вважає обґрунтованим задоволення судом першої інстанції вимог позову про зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 25 та № 26 від 18.06.2024.

Відповідно до вимог пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема, набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та / або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення).

Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Згідно з вказаними нормами, податковий орган реєструє податкову накладну, у тому числі, на підставі рішення суду датою набрання ним законної сили або іншою датою, вказаною у рішенні.

Обставин, які б унеможливлювали реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, судом апеляційної інстанції не встановлено.

У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним способом захисту порушених прав позивача у спірних правовідносинах буде зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні № 25 та № 26 від 18.06.2024 в Єдиному реєстрі податкових накладних, оскільки це є гарантією, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Згідно з вимогами ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Стосовно заяви представника позивача про розподіл судових витрат та стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКИЙ ШИННИЙ ТЕРМІНАЛ» судові витрати, пов`язані з розглядом справи №420/26614/25, а саме витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 10 000,00 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з вимогами ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до вимог ч.ч.1-2 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з вимогами ч.ч.3-4 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до вимог ч.ч.5-7 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з вимогами ч.1 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до вимог ч.2 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Згідно з вимогами ч.3 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У постановах Верховного Суду від 28.04.2023р. по справі №640/8003/20, від 25.05.2023р. по справі №440/7120/20, від 20.06.2023р. по справі №280/5922/21 викладено правову позицію, згідно якої визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

У постанові Верховного Суду від 17.05.2023р. по справі №560/3073/20 зазначено, що судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.07.2024 року між ТОВ «ОДЕСЬКИЙ ШИННИЙ ТЕРМІНАЛ» (Клієнт) та адвокатом Гершман Людмилою Володимирівною (Адвокат) укладено договір про надання правничої допомоги №01/07/2024 відповідно до п.1 якого Адвокат зобов`язується надати Клієнту за плату послуги адвоката щодо здійснення представництва (правничої допомоги) прав та інтересів Клієнта в органах державної влади, на підприємствах, установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, судах України будь-якої ланки, правоохоронних органах тощо, без обмежень повноважень адвоката.

25.01.2026 року між ТОВ «ОДЕСЬКИЙ ШИННИЙ ТЕРМІНАЛ» та адвокатом Гершман Людмилою Володимирівною укладено додаткову угоду №15/01 про розмір і порядок оплати гонорару за Договором про надання правничої допомоги, відповідно до умов якої Адвокат здійснює представництво інтересів Клієнта у П`ятому апеляційному адміністративному суді у зв`язку з розглядом справи №420/26614/25.

П.2 вищевказаної додаткової угоди передбачено, що гонорар Адвоката за надання правничої (правової) допомоги у суді першої інстанції складає 10 000 гривень.

19.01.2026 року між ТОВ «ОДЕСЬКИЙ ШИННИЙ ТЕРМІНАЛ» та адвокатом Гершман Людмилою Володимирівною підписано за результатами надання правничих послуг акт наданих послуг №19/01.

Згідно з описом наданих послуг, адвокатом Гершман Людмилою Володимирівною під час розгляду справи судом апеляційної інстанції виконані наступні послуги: аналіз апеляційної скарги ГУ ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.12.2025, формування правової позиції та аналіз судової практики, складання відзиву на апеляційну скаргу та його подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Електронний суд.

Дослідивши матеріали, надані представником позивача на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000, 00 грн. письмові докази, колегія суддів дійшла висновку про неспівмірність заявлених до відшкодування коштів із розглядом даної справи.

Отже, виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони, колегія суддів вважає за можливе стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області на користь позивача витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі гривень).

До того ж, стягнення витрат у заявленому розмірі не становить надмірний тягар для відповідача.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2025 року без змін.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (65044 м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКИЙ ШИННИЙ ТЕРМІНАЛ» (67661, Одеська обл., Біляївський р-н, село Нерубайське, вул. Пастера, будинок 29-Б; ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі гривень).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.В. Джабурія
Судді Н.В. Вербицька К.В. Кравченко