Справа № 520/34095/24
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2026-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 березня 2026 р.Справа № 520/34095/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.,

представника позивача: Козлової П. Г.

представника відповідача: Бабича Ю. В.

представника третьої особи: Франчук В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду клопотання представника Комунального підприємства "Муніципальна компанія поводження з відходами" Харківської міської ради про призначення судово-економічної експертизи у справі за апеляційними скаргами Комунального підприємства "Муніципальна компанія поводження з відходами" Харківської міської ради, Головного управління ДПС у Харківській області, Міністерства фінансів України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.11.2025 у справі № 520/34095/24

за позовом Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України

до Комунального підприємства "Муніципальна компанія поводження з відходами" Харківської міської ради

треті особи: Міністерство фінансів України , Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області

про стягнення простроченої заборгованості перед державним бюджетом за кредитами, залученими державою,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (далі також позивач, ГУ ДПС у Харківській області) звернулось до адміністративного суду з позовною заявою до Комунального підприємства "Муніципальна компанія поводження з відходами" Харківської міської ради (далі також - відповідач), треті особи: Міністерство фінансів України, Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області про стягнення простроченої заборгованості перед державним бюджетом за кредитами, залученими державою.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Комунального підприємства "Муніципальна компанія поводження з відходами" Харківської міської ради суму в розмірі 548123772,84 грн у рахунок погашення простроченої заборгованості перед державним бюджетом за кредитами, залученими державою.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Комунальне підприємство "Муніципальна компанія поводження з відходами" Харківської міської ради, Головне управління ДПС у Харківській області, Міністерство фінансів України оскаржило його в апеляційному порядку.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 30 грудня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Комунального підприємства "Муніципальна компанія поводження з відходами" Харківської міської ради, Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.11.2025 у справі № 520/34095/24 за позовом Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України до Комунального підприємства "Муніципальна компанія поводження з відходами" Харківської міської ради треті особи: Міністерство фінансів України, Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області про стягнення простроченої заборгованості перед державним бюджетом за кредитами, залученими державою.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2026 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Міністерства фінансів України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.11.2025 у справі № 520/34095/24 за позовом Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України до Комунального підприємства "Муніципальна компанія поводження з відходами" Харківської міської ради, треті особи: Міністерство фінансів України, Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області про стягнення простроченої заборгованості перед державним бюджетом за кредитами, залученими державою.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2026 року адміністративну справу за апеляційними скаргами Комунального підприємства "Муніципальна компанія поводження з відходами" Харківської міської ради, Головного управління ДПС у Харківській області, Міністерства фінансів України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.11.2025 у справі №520/34095/24 за позовом Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України до Комунального підприємства "Муніципальна компанія поводження з відходами" Харківської міської ради, треті особи: Міністерство фінансів України, Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області про стягнення простроченої заборгованості перед державним бюджетом за кредитами, залученими державою призначено до апеляційного розгляду.

03.03.2026 представником відповідача до суду апеляційної інстанції подано клопотання про призначення у справі судово-економічної експертизи, проведення якої просив доручити Національному науковому центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" Міністерства юстиції України та на вирішення судово-економічної експертизи поставити такі питання:

1) Чи підтверджується матеріалами справи, нормативно та документально розмір простроченої заборгованості, що вказаний у поданні Головного управління Державної казначейської служби України від 30.12.2024 № 2.219 про стягнення простроченої заборгованості за кредитами залученими державою станом на 01.12.2024 у розмірі 17546416,01 грн за офіційним курсом Національного банку, встановленим на звітну дату та в іноземній валюті кредиту - 426231,49 USD?

2) Чи підтверджується матеріалами справи, нормативно та документально розмір простроченої заборгованості, що вказаний у поданні Головного управління Державної казначейської служби України від 30.12.2024 № 2.220 про стягнення простроченої заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитами, залученими державою станом на 01.12.2024 у розмірі 5363505,54 грн за офіційним курсом Національного банку, установленим на звітну дату, та в іноземній валюті - 128944,06 USD?;

3) Чи підтверджується матеріалами справи, нормативно та документально розмір простроченої заборгованості, що вказаний у поданні Головного управління Державної казначейської служби України від 30.12.2024 № 2.221 про стягнення простроченої заборгованості по платі за надання державних гарантій та кредитів залучених державою станом на 01.12.2024 у розмірі 69650,58 грн за офіційним курсом Національного банку, установленим на звітну дату, та в іноземній валюті 1674,47 USD?;

4) Чи підтверджується матеріалами справи, нормативно та документально розмір простроченої заборгованості, що вказаний у поданні Головного управління Державної казначейської служби України від 30.12.2024 № 2.222 про стягнення пені, що нарахована за невиконання зобов`язань по платі за надання гарантій та по відсотках за кредитами, залученими державою станом на 01.12.2024 у сумі 13388,31 грн?;

5) Чи підтверджується матеріалами справи, нормативно та документально розмір простроченої заборгованості, що вказаний у поданні Головного управління Державної казначейської служби України від 30.12.2024 № 2.223 про стягнення простроченої заборгованості перед державним бюджетом за кредитами, залученими державою станом на 01.12.2024 у розмірі 361976 041,35 грн за офіційним курсом Національного банку, встановленим на звітну дату, та в іноземній валюті кредиту - 8702267,58 USD?;

6) Чи підтверджується матеріалами справи, нормативно та документально розмір простроченої заборгованості, що вказаний у поданні Головного управління Державної казначейської служби України від 30.12.2024 № 2.224 про стягнення простроченої заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитами, залученими державою станом 01.12.2024 у розмірі 162622542,94 грн за офіційним курсом Національного банку, встановленим на звітну дату, та в іноземній валюті кредиту - 3909609,26 USD?;

7) Чи підтверджується матеріалами справи, нормативно та документально розмір простроченої заборгованості, що вказаний у поданні Головного управління Державної казначейської служби України від 30.12.2024 № 2.225 про стягнення простроченої заборгованості по платі за надання державних гарантій та кредитів, залучених державою станом 01.12.2024 у розмірі 362677,86 грн за офіційним курсом Національного банку, установленим на звітну дату, та в іноземній валюті кредиту - 8719,14 USD?;

8) Чи підтверджується матеріалами справи, нормативно та документально розмір простроченої заборгованості, що вказаний у поданні Головного управління Державної казначейської служби України від 30.12.2024 № 2.226 про стягнення пені, що нарахована за невиконання зобов`язань по платі за надання гарантій та по відсотках за кредитами, залученими державою станом на 01.12.2024 у сумі 2192 358,21 грн?

В обґрунтування вказаного клопотання відповідач посилається на те, що позов не містить жодних розрахунків, з яких можливо пересвідчиться в правильності визначення сум простроченої заборгованості за кредитами, залученими державою; правильності визначення та обрахунку відсотків за користування кредитами, залученими державою; правильності визначення та обрахунку плати за надання державних гарантій та кредитів, залучених державою; правильності нарахування пені за невиконання зобов`язань по платі за надання гарантій та по відсотках за кредитами, залученими державою.

Водночас відповідач також не має можливості подати деталізовані розрахунки сум, заявлених до стягнення позивачем, оскільки облік заборгованості за кредитами, в тому числі простроченої, ведеться Мінфіном та банком-агентом у валюті кредиту, що випливає з Постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2011 за № 174, якою затверджено Порядок обліку заборгованості, у тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості.

Крім того, на переконання відповідача, наявні у матеріалах справи документи, не дають можливості перевірити правильність, визначених у поданнях сум.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав подане клопотання про призначення судово-економічної експертизи.

Від Міністерства фінансів України надійшли заперечення на клопотання про призначення судово-економічної експертизи, у яких зазначено, що позивачем надано до матеріалів справи документи, які створені у процесі взаємодії органів державної влади та містять інформацію про стан простроченої заборгованості у позивача станом на 01.12.2025 - подання ГУ ДКСУ у Харківській області № 2.219 від 30.12.2024, № 2.220 від 30.12.2024, № 2.221 від 30.12.2024, № 2.222 від 30.12.2024, № 2.223 від 30.12.2024, № 2.224 від 30.12.2024, № 2.225 від 30.12.2024, № 2.226 від 30.12.2024. Також розмір простроченої заборгованості можливо встановити з листів Мінфіну про виставлення рахунків за Договором про субкредитування № 13010-05/89 та Договором про субкредитування № 13010-05/90, копій виписок з рахунків щодо зарахування коштів до державного бюджету, інформаційних довідок про стан простроченої заборгованості. Крім того, звертає увагу, що у поясненнях від 25.07.2025 відповідач підтвердив коректність зазначення сум, які ним було сплачено у рахунок погашення заборгованості за Договором про субкредитування № 13010-05/89 від 20.11.2014 та Договором про субкредитування №13010-05/90 від 20.11.2014, які є меншими за планові. З огляду на зазначене вважає, що твердження відповідача про відсутність розрахунків, які відображають заборгованість відповідача та які неможливо перевірити, є хибними.

Просить відмовити у задоволенні клопотання відповідача про призначення судово-економічної експертизи.

У судовому засіданні представник Міністерства фінансів України підтримав подані заперечення на клопотання про призначення судово-економічної експертизи.

У судовому засіданні представник ГУ ДПС у Харківській області заперечував проти задоволення клопотання відповідача про призначення судово-економічної експертизи, посилаючись, зокрема, на те, що у суді першої інстанції у призначенні судово-економічної експертизи було відмовлено.

Колегія суддів апеляційної інстанції, розглянувши заявлене клопотання, заслухавши думку і пояснення учасників справи, дійшла висновку про доцільність призначення експертизи, з огляду на таке.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За приписами ч. 2 ст. 101 КАС України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Згідно з ч. ч. 1, 3 - 6 ст. 102 КАС України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їх думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

За змістом положень ч. ч. 1 та 3 ст. 103 КАС України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій (яким) доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі).

Виходячи із наведених норм, метою проведення експертизи є роз`яснення питань, що виникають при вирішенні даної конкретної справи з причин необхідності встановлення у процесі здійснення судочинства таких фактів, дані про які вимагають спеціальних досліджень.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Згідно з пунктом 1.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08 жовтня 1998 року за № 53/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 листопада 1998 р. за № 705/3145 (далі Інструкція № 53/5), до основних видів (підвидів) експертизи є, зокрема, економічна: бухгалтерського та податкового обліку; фінансово-господарської діяльності; фінансово-кредитних операцій.

Як убачається з матеріалів справи, за доводами позивача, спірна заборгованість підтверджується поданнями Головного управління Державної казначейської служби України, а саме: - від 30.12.2024 № 2.219 про стягнення простроченої заборгованості за кредитами на суму 17729 354,57 грн (426 231,49 USD); - від 30.12.2024 № 2.220 про стягнення простроченої заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитами на суму 5363505,54 грн (128 944,06 USD); - від 30.12.2024 № 2.221 про стягнення простроченої заборгованості по платі за надання державних гарантій та кредитів на суму 69 650,58 грн (1 674,47 USD); - від 30.12.2024 № 2.222 про стягнення пені, що нарахована за невиконання зобов`язань по платі за надання гарантій та по відсотках за кредитами на суму 13388,31 грн; - від 30.12.2024 № 2.223 про стягнення простроченої заборгованості за кредитами на суму 361976 041,35 грн (8 702 267,58 USD); - від 30.12.2024 № 2.224 про стягнення простроченої заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитами на суму 162622 542,94 грн (3 909 609,26 USD); - від 30.12.2024 № 2.225 про стягнення простроченої заборгованості по платі за надання державних гарантій та кредитів на суму 362677,86 грн (8 719,14 USD); - від 30.12.2024 № 2.226 про стягнення пені, що нарахована за невиконання зобов`язань по платі за надання гарантій та по відсотках за кредитами на суму 2192 358,21 грн.

Зі змісту вказаних подань випливає, що наведені у них суми до стягнення витікають із Угоди про позику з Міжнародним банком реконструкції та розвитку від 26.05.2014 № TF 017112, договором субкредитування від 20.11.2014 № 13010-05/89 та Угодою про позику з Міжнародним банком реконструкції та розвитку від 26.05.2014 № 8391-UA, договором субкредитування від 20.11.2014 № 13010-05/90.

Тобто спірними у цій справі є:

- прострочена заборгованість за кредитами, залученими державою;

- прострочена заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитами, залученими державою;

- прострочена заборгованість по платі за надання державних гарантій та кредитів, залучених державою;

- пеня, що нарахована за невиконання зобов`язань по платі за надання гарантій та по відсотках за кредитами, залученими державою.

У той же час, позов не містить жодних розрахунків, з яких можливо пересвідчиться у правильності визначення сум простроченої заборгованості за вказаними спірними питаннями.

Водночас, як зауважив представник відповідача у поданному клопотанні та наполягав на врахуванні під час судового засідання тієї обставини, що підприємство не має можливості подати деталізовані розрахунки сум, заявлених до стягнення позивачем, оскільки облік заборгованості, у тому числі простроченої, за кредитами ведеться Мінфіном та банком - агентом у валюті кредиту, що випливає з Постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2011 за № 174, якою затверджено Порядок обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості.

Разом з цим наявні у матеріалах справи документи, не дають можливості перевірити правильність, визначених у поданнях сум.

Так, відповідно до змісту положень п. 3.2 ст. III Договору субкредитування № 13010-05/89 та Договору субкредитування № 13010-05/90, вибірка субпозичальником коштів здійснюється шляхом перерахування коштів субкредитором від імені субпозичальника та за його заявкою коштів субкредиту з рахунку позики постачальнику товарів робіт чи послуг, указаному субпозичальником, або шляхом перерахування субкредитором за заявкою субпозичальника коштів субкредиту з рахунку позики на спеціальний рахунок. Кошти позики банку на день їх списання з рахунку позики банку відповідно до платіжних документів, підписаних субпозичальником, вважаються сумами субкредиту, наданого субкредитором субпозичальнику відповідно до цього договору в той самий день, тій самій валюті та сумі. За вказаними вище положеннями видно, що відповідач у межах, передбаченої для нього суми позики отримує кошти шляхом їх вибірки. Кошти позики стають коштами субкредиту у день їх списання з рахунку позики. В той же час у матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують суми списаних з рахунку банку коштів позики, що унеможливлює визначення дійсної суми вибраних коштів позики.

Крім того, у матеріалах справи наявна копія Договору субкредитування №13010-05/89, до якої долучено Додаток № 1, який не підписаний і не містить вказівки, що він є додатком саме до Договору субкредитування № 13010-05/89, проте він все ж містить інформацію про суми і дати платежів. Так, із указаного додатку вбачається, що відповідач станом на 01.12.2024 міг прострочити лише один платіж на суму 407726,55 дол. США, однак у поданні № 2.219 вказана сума у розмірі 426231,49 USD.

Згідно з положеннями п. 3.6 ст. III Договору субкредитування № 13010-05/89 та Договору субкредитування № 13010-05/90 зобов`язання сторін за цим договором нараховуються у доларах США, в той час як майже у всіх поданням (окрім подань по пені) суми до стягнення визначені першочергово у національній валюті, при цьому не зрозуміло за яким саме курсом та на яку саме дату обраховано таку суму, адже у поданні курсу валюти не вказано як і не вказано чіткої дати на яку обрано курс валют.

Як випливає з подань № 2.220 та № 2.224, вони направлені на стягнення простроченої заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитами. Відповідно до п. 5.3 ст. V Договору субкредитування № 13010-05/89 та Договору субкредитування № 13010-05/90 субпозичальник сплачує субкредитору відсотки на вибрану та непогашену суму субкредиту за ставкою, що дорівнює відсотковій ставці, яку сплачує субкредитор банку у відповідному періоді нарахування відсотків. За вказаними положеннями видно, що відсотки визначаються залежно від суми вибраних та непогашених сум субкредиту, а відсоткова ставка тотожна тій, яку сплачує субкредитор банку.

Однак матеріали справи не містять достовірних відомостей та документів про вибрану та непогашену суму субкредиту, як і не містять відомостей та документів про відсоткову ставку, яку сплачує субкредитор банку та яка, відповідно, підлягає сплаті відповідачем.

Як слідує з подання № 2.221 та подання № 2.225, вони направлені на стягнення простроченої заборгованості по платі за надання державних гарантій та кредитів. Проте положення Договору субкредитування №13010-05/89 та Договору субкредитування №13010-05/90 не містять для відповідача жодних зобов`язань по платі за надання державних гарантій та кредитів.

За поданнями № 2.222 та № 2.226 позивач має намір стягнути з відповідача пеню, зокрема, за 2021, 2022, 2023 роки, в яких діяв карантин. В той же час додатковими угодами до Договору субкредитування № 13010-05/89 та Договору субкредитування №13010-05/90 передбачено звільнення від пені за порушення зобов`язань, яке відбулось під час дії карантину.

Окрім того, відповідач зазначає, що з метою перевірки правильності та коректності, визначених у поданнях суми відповідач звертався до аудитора, якому надав матеріали цієї справи, що подані учасниками справи. За наслідком проведення аудиту, відповідачу було надано звіт від 05.08.2025, в якому вказано, що не вбачається за можливе підтвердити правильність, нарахованих в у поданнях сум.

Колегія суддів уважає за необхідне врахувати, що у судовому засіданні представник позивача зазначив про відсутність коректних розрахунків заборгованості підприємства відповідача, з огляду на зміну у процесі розгляду справи предмету і підстав позову, а також через курсову різницю заборгованості.

Отже, з огляду на викладене, зважаючи на те, що суд установив, що для з`ясування обставин, які мають значення для цієї справи, зокрема, щодо правильності розрахунків заборгованості, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких установити відповідні обставини неможливо, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для призначення судово-економічної експертизи у цій справі.

Ураховуючи викладене вище, колегія суддів відхиляє доводи представника контролюючого органу про те, що у задоволенні клопотання відповідача про призначення судово-економічної експертизи у суді першої інстанції було відмовлено.

Разом з цим, колегія суддів апеляційної інстанції відмовляє у задоволенні клопотання відповідача у частині поставлення перед експертом питань про надання відповіді щодо нормативного дослідження нарахування заборгованості, з огляду на приписи ст. 101 КАС України, відповідно до яких предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Отже, на роз`яснення експертів слід поставити такі питання:

1. Чи підтверджується матеріалами справи, документально розмір простроченої заборгованості, що вказаний у поданні Головного управління Державної казначейської служби України від 30.12.2024 № 2.219 про стягнення простроченої заборгованості за кредитами, залученими державою, станом на 01.12.2024 у розмірі 17546416,01 грн за офіційним курсом Національного банку, установленим на зітну дату та в іноземній валюті кредиту - 426231,49 USD?;

2. Чи підтверджується матеріалами справи, документально розмір простроченої заборгованості, що вказаний у поданні Головного управління Державної казначейської служби України від 30.12.2024 № 2.220 про стягнення простроченої заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитами, залученими державою станом на 01.12.2024 у розмірі 5363505,54 грн за офіційним курсом Національного банку, установленим на звітну дату, та в іноземній валюті - 128944,06 USD?;

3. Чи підтверджується матеріалами справи, документально розмір простроченої заборгованості, що вказаний у поданні Головного управління Державної казначейської служби України від 30.12.2024 № 2.221 про стягнення простроченої заборгованості по платі за надання державних гарантій та кредитів, залучених державою станом на 01.12.2024 у розмірі 69650,58 грн за офіційним курсом Національного банку, установленим на звітну дату, та в іноземній валюті - 1674,47 USD?;

4. Чи підтверджується матеріалами справи, документально розмір простроченої заборгованості, що вказаний у поданні Головного управління Державної казначейської служби України від 30.12.2024 № 2.222 про стягнення пені, що нарахована за невиконання зобов`язань по платі за надання гарантій та по відсотках за кредитами, залученими державою станом на 01.12.2024 у сумі 13388,31 грн?;

5. Чи підтверджується матеріалами справи, документально розмір простроченої заборгованості, що вказаний у поданні Головного управління Державної казначейської служби України від 30.12.2024 № 2.223 про стягнення простроченої заборгованості перед державним бюджетом за кредитами, залученими державою станом на 01.12.2024 у розмірі 361976 041,35 грн за офіційним курсом Національного банку, встановленим на звітну дату, та в іноземній валюті кредиту - 8702267,58 USD?;

6. Чи підтверджується матеріалами справи, документально розмір простроченої заборгованості, що вказаний у поданні Головного управління Державної казначейської служби України від 30.12.2024 № 2.224 про стягнення простроченої заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитами, залученими державою станом 01.12.2024 у розмірі 162622 542,94 грн за офіційним курсом Національного банку, установленим на звітну дату, та в іноземній валюті кредиту - 3909609,26 USD?;

7. Чи підтверджується матеріалами справи, документально розмір простроченої заборгованості, що вказаний у поданні Головного управління Державної казначейської служби України від 30.12.2024 № 2.225 про стягнення простроченої заборгованості по платі за надання державних гарантій та кредитів, залучених державою станом 01.12.2024 у розмірі 362677,86 грн за офіційним курсом Національного банку, установленим на звітну дату, та в іноземній валюті кредиту - 8719,14 USD?;

8. Чи підтверджується матеріалами справи, документально розмір простроченої заборгованості, що вказаний у поданні Головного управління Державної казначейської служби України від 30.12.2024 № 2.226 про стягнення пені, що нарахована за невиконання зобов`язань по платі за надання гарантій та по відсотках за кредитами, залученими державою станом на 01.12.2024 у сумі 2192358,21 грн?

Виходячи з положень частини 3 статті 102 КАС України, беручи до уваги складність справи, експертною установою, якій доручити проведення судово-економічної експертизи, слід визначити Національний науковий центр "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" Міністерства юстиції України, що запропонована позивачем.

З огляду на зазначене клопотання позивача про призначення у справі судово-економічної експертизи слід задовольнити частково.

Оскільки ініціатором проведення експертизи є Комунальне підприємство "Муніципальна компанія поводження з відходами" Харківської міської ради та всі запропоновані питання якого судом вирішено поставити на роз`яснення експертів, витрати на проведення експертизи необхідно покласти на вказаного заявника.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі призначення судом експертизи - до одержання її результатів.

Беручи до уваги те, що проведення експертизи потребує значного часу, суд, згідно з положеннями п. 4 ч. 2 ст. 236 КАС України, вважає за необхідне зупинити провадження у справі до одержання результатів експертизи.

Керуючись статтями 72, 102, 103, 236 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання представника Комунального підприємства "Муніципальна компанія поводження з відходами" Харківської міської ради - задовольнити частково.

Призначити судово-економічну експертизу.

Проведення експертизи доручити Національному науковому центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" Міністерства юстиції України.

Попередити експерта про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України.

На роз`яснення експерта поставити такі питання:

1. Чи підтверджується матеріалами справи, документально розмір простроченої заборгованості, що вказаний у поданні Головного управління Державної казначейської служби України від 30.12.2024 №2.219 про стягнення простроченої заборгованості за кредитами, залученими державою, станом на 01.12.2024 у розмірі 17 546 416,01 грн. за офіційним курсом Національного банку, встановленим на зітну дату та в іноземній валюті кредиту - 426 231,49 USD?;

2. Чи підтверджується матеріалами справи, документально розмір простроченої заборгованості, що вказаний у поданні Головного управління Державної казначейської служби України від 30.12.2024 №2.220 про стягнення простроченої заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитами, залученими державою станом на 01.12.2024 у розмірі 5 363 505,54 грн. за офіційним курсом Національного банку, встановленим на звітну дату, та в іноземній валюті - 128944,06 USD?;

3. Чи підтверджується матеріалами справи, документально розмір простроченої заборгованості, що вказаний у поданні Головного управління Державної казначейської служби України від 30.12.2024 №2.221 про стягнення простроченої заборгованості по платі за надання державних гарантій та кредитів, залучених державою станом на 01.12.2024 у розмірі 69 650,58 грн. за офіційним курсом Національного банку, встановленим на звітну дату, та в іноземній валюті - 1674,47 USD?;

4. Чи підтверджується матеріалами справи, документально розмір простроченої заборгованості, що вказаний у поданні Головного управління Державної казначейської служби України від 30.12.2024 №2.222 про стягнення пені, що нарахована за невиконання зобов`язань по платі за надання гарантій та по відсотках за кредитами, залученими державою станом на 01.12.2024 у сумі 13 388,31 грн?;

5. Чи підтверджується матеріалами справи, документально розмір простроченої заборгованості, що вказаний у поданні Головного управління Державної казначейської служби України від 30.12.2024 №2.223 про стягнення простроченої заборгованості перед державним бюджетом за кредитами, залученими державою станом на 01.12.2024 у розмірі 361 976 041,35 грн. за офіційним курсом Національного банку, встановленим на звітну дату, та в іноземній валюті кредиту - 8 702 267,58 USD?;

6. Чи підтверджується матеріалами справи, документально розмір простроченої заборгованості, що вказаний у поданні Головного управління Державної казначейської служби України від 30.12.2024 №2.224 про стягнення простроченої заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитами, залученими державою станом 01.12.2024 у розмірі 162 622 542,94 грн. за офіційним курсом Національного банку, встановленим на звітну дату, та в іноземній валюті кредиту - 3 909 609,26 USD?;

7. Чи підтверджується матеріалами справи, документально розмір простроченої заборгованості, що вказаний у поданні Головного управління Державної казначейської служби України від 30.12.2024 №2.225 про стягнення простроченої заборгованості по платі за надання державних гарантій та кредитів, залучених державою станом 01.12.2024 у розмірі 362 677,86 грн. за офіційним курсом Національного банку, встановленим на звітну дату, та в іноземній валюті кредиту - 8 719,14 USD?;

8. Чи підтверджується матеріалами справи, документально розмір простроченої заборгованості, що вказаний у поданні Головного управління Державної казначейської служби України від 30.12.2024 №2.226 про стягнення пені, що нарахована за невиконання зобов`язань по платі за надання гарантій та по відсотках за кредитами, залученими державою станом на 01.12.2024 у сумі 2 192 358,21 грн?.

Витрати на проведення експертизи покласти на заявника - Комунальне підприємство "Муніципальна компанія поводження з відходами" Харківської міської ради.

Зупинити провадження у справі № 520/34095/24 за апеляційними скаргами Комунального підприємства "Муніципальна компанія поводження з відходами" Харківської міської ради, Головного управління ДПС у Харківській області, Міністерства фінансів України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.11.2025 у справі № 520/34095/24 на час проведення експертизи до одержання її результатів.

Для проведення експертизи направити матеріали справи № 520/34095/24 до Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" Міністерства юстиції України.

Ухвала в частині призначення експертизи набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Ухвала в частині зупинення провадження у справі набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя П`янова Я.В.
Судді Русанова В.Б. Бегунц А.О.
Повний текст ухвали виготовлений 23.03.2026.