Справа № 240/5318/25
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2026-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про відмову у відстроченні чи розстроченні виконання рішення суду,

зміні чи встановленні способу і порядку виконання судового рішення)

25 березня 2026 року м. Житомир справа № 240/5318/25

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Чернової Г.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву про зміну способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про змінити спосіб і порядок виконання судового рішення,

встановив:

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 30.06.2025 частково задоволено позовні вимоги, зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2021 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 № ХЗ 61216 від 08.01.2025, з урахуванням проведених виплат.

Рішення вступило в законну силу.

Позивач звернувся до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду, у якому просить замінити спосіб виконання судового рішення, встановивши новий спосіб виконання судового рішення в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену суму підвищення до пенсії в розмірі 174595,03 грн., оскільки вказане вище рішення суду залишається невиконаним.

Від представника відповідача надійшло заперечення на клопотання, у якому просив відмовити у задоволенні заяви.

Керуючись приписами частини третьої статті 194, частини дев`ятої статті 205, частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України), суд вважає за можливе провести розгляд заяви у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та подану заяву про зміну способу виконання судового рішення, суд встановив таке.

Суд зауважує, що під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняттям судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і спосіб, встановлених раніше. Суд, за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, не змінюючи при цьому його змісту.

Водночас, зміст поданої заяви та її прохальна частина вказує не на зміну способу та порядку виконання судового рішення, а прийняття нового із зазначенням конкретної суми стягнення, що при цьому, не було предметом дослідження судом під час прийняття рішення у цій справі.

Зважаючи на зміст резолютивної частини рішення суду конкретне визначення суми коштів до виплати позивачеві не було предметом спору. Відповідно до рішення суд визначив початковий період для перерахунку та виплати пенсії позивача з 01.02.2021 з урахуванням раніше виплачених сум.

При цьому, як слідує з матеріалів справи, позивачу з жовтня 2025 року виплачується пенсія згідно рішення суду №240/5318/25, виходячи із основних і додаткових видів грошового забезпечення. Тобто, рішення суду в частині доплати до пенсії виконується відповідачем в порядку, визначеному Кабінету Міністрів України.

Заявляючи про зміну способу та виконання судового рішення, не заявляючи при цьому періоду утворення заборгованості, позивач звужує відновлене судовим рішенням право позивача на виплату його пенсії поза межами цього періоду.

Отже, звертаючись до суду із заявою про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення шляхом стягнення з боржника на користь стягувача коштів в сумі 174595.03 грн, заявник фактично просить змінити резолютивну частину рішення від 30.06.2025 у справі №240/5318/25, та, як наслідок, змінити рішення суду по суті та спосіб захисту, що в свою чергу суперечить положенням чинного процесуального законодавства.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 24.07.2023 у справі №420/6671/18.

Відповідно до заяви представник акцентує, що рішення суду відповідачем не виконано в повному обсязі.

Оцінюючи такі доводи суд зазначає, що положення абзацу другого частини третьої статті 378 КАС України вказують на те, що суд може змінити спосіб виконання судового рішення шляхом стягнення з суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

З аналізу наведеної норми слідує, що суд змінює спосіб виконання судового рішення в цілому. Проте, означена норма не обумовлює того, що суд має змінити спосіб виконання рішення в якійсь частині.

Відтак, суд відхиляє мотиви заяви про необхідність зміни способу виконання судового рішення, оскільки вони стосуються невизначеного позивачем періоду, а не виконання рішення у всій сукупності.

Суд враховує те, що право особи, тобто стягувача, на здійснення виплати заборгованості по пенсії не може ставитися в залежність від бюджетних асигнувань, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань. У той же час, у спірному випадку йдеться не про право особи на такі виплати, а про правові підстави для зміни способу і порядку виконання судового рішення. Суд наголошує, що зміна способу і порядку виконання рішення суду, у такому випадку, не захищає право позивача на отримання сум заборгованості по пенсії, яка фактично може бути виплачена за наявності відповідних бюджетних асигнувань.

Стосовно посилання позивача на чинну редакцію статті 378 КАС України як недвозначну та єдину підставу для задоволення поданої заяви, то, на думку суду, положення абзацу другого частини третьої статті 378 КАС України обумовлюють, що невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо перерахунку пенсійних виплат протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили дійсно є самостійною (тобто, іншою, ніж визначено абзацом першим частини третьої статті 378 КАС України) підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат. Проте, таку підставу не можна вважати безумовною, тобто, такою, що зобов`язує суд безальтернативно задовольнити подану стягувачем заяву про зміну способу і порядку виконання судового рішення, позаяк у кожному конкретному випадку суд має з огляду на зміст резолютивної частини судового рішення надати оцінку причинам його невиконання.

При цьому, положення абзацу другого частини третьої статті 378 КАС України у взаємозв`язку із частиною першою статті 378 КАС України вказують щодо права, а не обов`язку суду, за заявою стягувача встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відтак, з наведених мотивів у задоволенні заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення належить відмовити.

Керуючись статтями 243, 248, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30.06.25 в адміністративній справі № 240/5318/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Г.В. Чернова