Справа № 160/26698/24
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2026-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 березня 2026 року м. Дніпросправа № 160/26698/24
(суддя Озерянська С.І., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Шальєвої В.А., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 липня 2025 у справі №160/26698/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 04 жовтня 2025 року звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, з урахуванням уточненої позовної заяви, в якій просить:

- визнати протиправними дії та рішення відповідача щодо запровадження окремого порядку розрахунку пенсії позивачки, який не передбачений Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме нарахування пенсії позивачки в значно меншому розмірі, актуальному не на дату нарахування її до фактичної виплати, а на іншу, значно ранішу дату, без урахування індексації та масових перерахунків пенсій, що унеможливлює нарахування пенсії позивачки в розмірі, в порядку та у спосіб передбаченому в Законі, на момент її нарахування до фактичної виплати;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату недоотриманої пенсії ОСОБА_1 за період з 01.03.2016 року з урахуванням наявного страхового стажу 23 роки 5 місяців 22 дні, осучасненням пенсії відповідно до ст.27, 28 та ч.2, 3 ст. 42 та пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 та від 20 лютого 2019 р. № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", в чинній редакції на момент нарахування до фактичної виплати пенсії позивачці, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів на визначений позивачкою банківський рахунок.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач здійснив протиправний розрахунок пенсії позивача, без його осучаснення, без врахування автоматичних перерахунків індексації та надбавок до пенсії, відповідно до ст.27, 28 та ч.2, 3 ст. 42 та пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону 1058-IV та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 та від 20 лютого 2019 р. № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", в редакції дійсній на момент нарахування до фактичної виплати пенсії позивачу.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 липня 2025 року позов задоволено повністю.

Суд, визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії починаючи з 12.03.2016 року без обов`язкового врахування автоматичних перерахунків відповідно до статті 28 та статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції на момент фактичної виплати та осучаснення (підвищення) пенсій в автоматичному режимі.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 12.03.2016 року з урахуванням встановленого законодавством мінімального розміру пенсії, підвищень та індексації відповідно до статей 27, 28, 42, пунктів 4-3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", в чинній редакції на момент нарахування до фактичної виплати пенсії, та осучаснення (підвищення) пенсій в автоматичному режимі, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині заявлених позовних вимог - відмовив.

Рішення суду мотивовано тим, що з дня призначення пенсії позивач користується усіма правами на підвищення та перерахунок пенсії згідно вимог Закону №1058-IV та будь-яких обмежень прав, як пенсіонера, якому призначено виплату пенсії за рішенням суду. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не виконало покладений обов`язок щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 пенсії з урахуванням обов`язкових автоматичних масових перерахунків.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що суд першої інстанції не правильно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, позивач зазначаючи про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що позивач: ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_2 .

Звернення позивача до суду з цим позовом обумовлено тим, що розмір пенсії позивача за період з 01.03.2016 року не відповідає встановленому законодавством розміру, з урахуванням її осучаснення відповідно до ст.27, 28 та ч.2, 3 ст. 42 та пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 та від 20 лютого 2019 р. № 124 в чинній редакції на момент нарахування.

Судом встановлено, що постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.04.2019 по справі 0440/7017/18 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.10.2018 скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо непризначення пенсії ОСОБА_1 ; визнано протиправним та скасовано протокол Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №48 від 16.04.2018 щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком з 18.03.2018 у розмірі, не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з індексацією і компенсацією втрати частини доходів; позовні вимоги за період з 12.03.2016 по 18.03.2018 залишено без розгляду.

Постановою Верховного Суду від 26.04.2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 24.04.2019 в частині, в якій залишено без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії за період з 12.03.2016 по 18.03.2018, скасовано, змінено абзац шостий резолютивної частини постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 24.04.2019, виклавши його в наступній редакції: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком з 12.03.2016 у розмірі, не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з індексацією і компенсацією втрати частини доходів, в іншій частині постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 24.04.2019 залишено без змін.

Відповідачем здійснено призначення і виплату пенсії на виконання судового рішення Верховного Суду від 26.04.2021 року.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складової права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунок і виплата пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який набув чинності з 01.01.2004 року.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлений порядок визначення розміру пенсії за віком.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П це розмір пенсії, у гривнях; Зп це заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс це коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Відповідно до частини 2 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

Стаття 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначає мінімальний розмір пенсії за віком.

За визначенням статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», мінімальна пенсія - державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом.

У редакції, чинній на дату призначення позивачу пенсії, частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі зменшується на розмір зазначеної пенсії.

За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Згідно з частиною 2 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено частиною першою цієї статті, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком.

Згідно з частиною 3 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Як встановлено судом, на виконання рішення суду у справі №0440/7017/18 з 12.03.2016 року позивачу призначено пенсію за віком.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у зв`язку з відсутністю у позивача страхового стажу, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі, пропорційному до наявного страхового стажу, виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно з частинами 2-3 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка регулює питання індексації та перерахунку пенсій, для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

З 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, а також у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму/мінімальної заробітної плати. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність/мінімальної заробітної плати, визначених законом на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

Із наведеного правового регулювання випливає, що з дня призначення пенсії позивач користується усіма правами на підвищення та перерахунок пенсії згідно з вимогами Закону №1058-IV та без будь-яких обмежень прав, як пенсіонера, якому призначено виплату пенсії за рішенням суду.

Крім того, перерахунок пенсій здійснюється автоматизованим способом за матеріалами пенсійних справ, виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Постановою Кабінету Міністрів України "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році" від 20.02.2019 №124 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону №1058-ІV, яким визначено механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії відповідно до ч.2 ст.42 Закону №1058-ІV.

Пунктом 2 Постанови №124 установлено, що у 2019 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої 42 Закону №1058-ІV затвердженим цією постановою, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з моменту призначення позивачу виплати пенсії, розмір пенсії за віком не має сталої величини, оскільки зазнає змін, виходячи з мінімального розміру пенсії, відповідних надбавок та підвищень розміру пенсії.

Відповідно до абзаців 1 і 2 пункту 5 Порядку №124 вбачається, що у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 р. на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом першим пункту 4 цього Порядку.

Кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Крім того слід зазначити, що з 01.10.2017 відповідно до Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" розпочато осучаснення (підвищення) пенсій в автоматичному режимі, без звернення пенсіонерів, за матеріалами пенсійних справ.

Враховуючи викладене, матеріалами справи підтверджено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не виконало покладений обов`язок щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 пенсії з урахуванням обов`язкових автоматичних масових перерахунків.

При цьому, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії починаючи з 12.03.2016 року без обов`язкового врахування автоматичних перерахунків відповідно до статті 28 та статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції на момент фактичної виплати та осучаснення (підвищення) пенсій в автоматичному режимі.

Що стосується перерахунку на підставі пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону 1058-IV, колегія судів зазначає наступне.

01.10.2011 року набув чинності Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» розділ XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнено пунктом 4-1 такого змісту: Для осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", крім тих, яким після набрання чинності зазначеним Законом здійснювався перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за періоди страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії: мінімальний розмір пенсії за віком, передбачений абзацом першим частини першої статті 28 цього Закону, встановлюється за наявності у чоловіків 25 років, а у жінок 20 років страхового стажу; збільшення пенсії, передбачене абзацом другим частини першої статті 28 цього Закону, встановлюється за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» розділ XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнено пунктом 4-3 такого змісту: пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %. При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", збільшений на 79 гривень.

Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» набрав чинності 01.10.2011 року, тобто до того як позивачу призначено пенсію за віком, у зв`язку з чим на позивача не розповсюджуються положення пунктів 4-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" набрав чинності 11.10.2017 року, тобто після того як позивачу призначено пенсію за віком, у зв`язку з чим на позивача розповсюджуються положення пунктів 4-3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відтак, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 12.03.2016 року з урахуванням встановленого законодавством мінімального розміру пенсії, підвищень та індексації відповідно до статей 28, 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», положень пунктів 4-3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", та осучаснення (підвищення) пенсій в автоматичному режимі, з урахуванням раніше виплачених сум.

Щодо нарахуванням компенсації втрати частини доходів, колегія судів зазначає наступне.

Частиною 2 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно з частинами 1-2 статті 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), сума індексації грошових доходів громадян.

Таким чином, у вказаній частині позов підлягає задоволенню, шляхом зобов`язання відповідача провести виплату перерахованої пенсії позивачу з 12.03.2016 року з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, з урахуванням виплачених сум.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо часткового задоволення позову.

Щодо доводів відповідача викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга не містить жодних аргументів та законних підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Під час розгляду справи суд першої інстанції дослідив та правильно вирішив усі основні питання віднесені на його розгляд та аргументи сторін.

Відносно інших доводів відповідача, які викладені в апеляційній скарзі та які зводяться до незгоди з судовим рішенням слід зазначити, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків правосуддя, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду.

Всі інші аргументи апеляційної скарги не є доречними і важливими аргументами, оскільки не спростовують висновок суду про наявність підстав для часткового задоволення позову.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: статтями 241-245, 250, пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 липня 2025 у справі №160/26698/24 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 24 березня 2026 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов