Справа № 607/4527/26
Суддя: Кунець Н. Р.
Дата ухвалення: 2026-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.03.2026 Справа №607/4527/26 Провадження №2-а/607/188/2026

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Кунець Н.Р.,

з участю секретаря судового засідання Дмитрик В-М.Р.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Рукавця О.В.

представника відповідача Дживри С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Рукавець Олександр Володимирович до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

27.02.2026 позивач ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Рукавець О.В. через систему «Електронний суд» звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовною заявою до відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що 30.11.2025 капралом УПП в Тернопільській області Гладким О.І. було складено адміністративний протокол серії ВАД №849152 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 182 КУпАП на підставі чого того ж дня винесено постанову ЕГА №1928120 якою на нього накладено штраф в розмірі 510 грн.

Разом з тим, позивач вважає притягнення його до адміністративної відповідальності незаконним та таким, що здійснене з істотним порушенням вимог КУпАП.

Зокрема, на переконання позивача протокол про адміністративне правопорушення, складений з порушенням КУпАП, так як до нього не долучено належних і допустимих доказів того хто саме та коли повідомив про порушення тиші, не відібрано жодних пояснень з цього приводу та не зрозуміло, як саме працівники поліції встановили, що саме він порушував спокій та тишу.

Окрім цього, при складанні протоколу зазначено його не вірні анкетні дані, а саме, що він народився в Харкові, проживає в АДРЕСА_1 , а також те, що він тимчасово не працює, що свідчить про те, що його особу ніхто не встановлював.

Позивач вказує, що при складанні протоколу йому не було роз`яснено право на захист, не було надано можливості скористатись послугами захисника, не було належним чином ознайомлено з протоколом про адміністративне правопорушення, копію протоколу йому не вручено та не ознайомлено з постановою про притягнення до адміністративної відповідальності, що позбавило його можливості своєчасно реалізувати право на подання пояснень та оскарження. В протоколі серії ВАД №849151 зазначено, що він відмовився від отримання примірника протоколу про адміністративне правопорушення та постанови серії ЕГА №1928120, однак відомостей про те, що спірна постанова йому надсилалась поштою відсутні.

Про існування спірної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності позивач дізнався через додаток «ДІЯ» та Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби. Водночас, в період з 30.11.2025 по 02.03.2026 він перебував в районі бойових дій і не міг скористатись своїм правом на звернення до суду з даним позовом, що на думку позивача є поважними причинами пропуску строків звернення до суду.

Посилаючись на наведене, позивач просить поновити йому строк на подання адміністративного позову про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1928120, від 30.11.2025, визнавши причини його пропуску поважними; визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕГА № 1928120 від 30.11.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 182 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн, а справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення..

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.03.2026 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку, визначеному для розгляду окремої категорії термінових адміністративних справ, з урахуванням вимог параграфу 2 глави 11 КАС України.

20.03.2026 судом зареєстровано відзив на позовну заяву поданий представником відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Дживрою С.І,, із змісту якого вбачається, що відповідач позов не визнає та заперечує проти нього. Так, 30.11.2025 близько 02 год. 05 хв., на телефонну лінію «102» надійшло повідомлення від громадянина, про те, що на даний час невідомий чоловік стукає у двері. Прибувши на місце події працівники поліції виявили особу ОСОБА_1 , після встановлення даних за посвідченням водія, яке було надано позивачем. В ході спілкування ОСОБА_1 , голосно вигукував та перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Працівником поліції проведено розгляд справи про адміністративне правопорушення із ознайомленням позивача зі ст. 63 Конституції України та з правами за ст. 268 КУпАП, в ході розгляду справи жодних заяв, клопотань та пояснень в тому числі на надання правової допомоги від ОСОБА_1 не надходило. Поліцейським було прийнято рішення, щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 182 КУпАП, ознайомлено зі змістом оскаржуваної постанови, від підпису та отримання копії постанови позивач відмовився. В ході розгляду справи про адміністративне правопорушення повідомив свою адресу, а саме АДРЕСА_1 . Після складання адміністративних матеріалів покинув місце події. Водночас, адміністративне правопорушення позивача відбулось ще 30.11.2025, а ухвала Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області про відкриття провадження в справі № 607/4527/26 від 12.03.2026 відповідачем отримана 13.03.2026, що позбавляє відповідача жодної можливості надати будь-які докази адміністративного правопорушення та належним чином реалізувати своє право щодо надання доказів, оскільки як передбачено розділом VIII Наказу МВС України від 18.12.2018 № 1026 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису» строк зберігання відеозаписів з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА, становить 30 діб. Зауважує, що інспектором при розгляді справи та винесенні оскаржуваної постанови дотримано вимог ст. 245, 279, 280, 285 КУпАП, проведено своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, з`ясовано всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, а постанова винесена на місці у присутності позивача з дотриманням норм ст. 283, 251, 252 КУПАП. З огляду на викладене відповідач просить відмовити у задоволені позову у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Додатково зазначив, що 30.11.2025 він не був за адресою: АДРЕСА_2 , натомість близько 02 години ночі він перебував за адресою: АДРЕСА_2 , куди прийшов до свого колеги по бригаді ОСОБА_2 на 5 поверх. Зазначив, що він у стані алкогольного сп`яніння не перебував, ні з ким у розмову не вступав та у двері нікому не стукав. Разом з тим, він чув, що на третьому поверсі будинку відбувалось застілля. Надалі до них підійшли працівники поліції, на що він повідомив їм, що жодних протиправних дій не вчиняв. Проте один із поліцейських повідомив йому, що ними ймовірно буде складена постанова відносно нього. Зауважив, що протокол про адміністративне правопорушення та спірна постанова при ньому не складались, його з ними не ознайомлювали та він не відмовлявся від їх отримання. Водночас про існування спірної постанови він дізнався у лютому, перебуваючи у Словянську.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Рукавець О.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Дживра С.І. в судовому засіданні заперечив з приводу задоволення позову з підстав викладених у відзиві на позов. Представник зазначив, що 30.11.2025 близько 2 години ночі на лінію «102» надійшов виклик від заявниці про порушення тиші. Прибувши на місце події працівники поліції виявили ОСОБА_1 , якого заявниця впізнала, як чоловіка який гучно викрикував у під`їзді та стукав у двері. Разом з тим, від написання заяви та письмових пояснень заявниця відмовилась. В подальшому поліцейськими було складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення та винесена спірна постанова про притягнення останнього до відповідальності за ч. 1 ст. 182 КУпАП. Представник відповідача вказав, що відеозаписи із нагрудних камер працівників поліції на даний час відсутні, оскілки строк зберігання відеозаписів з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА, становить 30 діб. Крім того він зв`язувався із заявницею, проте вона відмовилась виступати в якості свідка в суді.

Суд, розглянувши справу, заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №849151 від 30.11.2025, 30.11.2025 о 02 год. 15 хв. у АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 у житловому будинку порушив вимоги законодавчих та інших нормативних актів, щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях, а саме у нічний час гучно викрикував та стукав у двері, чим порушив ЗУ «Про систему громадського здоров`я» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 182 КУпАП

Постановою серії ЕГА №1928120 по справі про адміністративне правопорушення від 30.11.2025 винесеною поліцейським 1 батальйону 2 роти 1 взводу УПП в Тернопільській обалсті Гладким О.І. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 182 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Як вбачається із позовної заяви, позивач ОСОБА_1 категорично заперечив обставини викладені у вищевказаній постанові.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою ст. 5 КАС України визначено, що Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

При цьому ч. 2 ст. 286 КАС України передбачає, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. Для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку.

Така правова позиція щодо поважності причин пропуску строку неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30.09.2021 у справі № 320/3307/21, від 19.10.2021 у справі № 380/2968/20, від 21.12.2020 у справі № 580/1020/19.

Так, як вбачається із змісту позовної заяви, спірна постанова серії ЕГА № 1928120 від 30.11.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 182 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн винесена 30.11.2025, а відтак строк на її оскарження, почав обраховуватись з 30.11.2025 та сплив 10.12.2025.

Разом з тим, відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) № 340 від 30.11.2025, майор ОСОБА_1 вибув у відрядження угрупування військ сил « ІНФОРМАЦІЯ_2 », НОМЕР_1 армійський корпус, військову частину НОМЕР_2 , з 30.11.2025 строком до окремого розпорядження для виконання завдань щодо запобігання, виявлення і припинення кримінальних та інших правопорушень у військових частинах.

Згідно з витягом з наказу командира ВЧ НОМЕР_2 № 350 від 01.12.2025, майор ОСОБА_1 прибув до складу сил і засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсіч і стримування збройної агресії російської федерації, які залучаються та беруть безпосередню участь у ведені воєнних (бойових) дій.

Як вбачається із витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) № 60 від 02.03.2026, майор ОСОБА_1 прибув і приступив до виконання службових обов`язків із відрядження з угрупування військ сил « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ТГр «Соледар», 10 огшбр, 02.03.2026.

Відповідно до довідки № 1811 від 02.03.2026 виданої ВЧ НОМЕР_2 , ОСОБА_1 у період з 01.12.2025 по 01.03.2026 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи у Донецька область, Бахмутський район, Сіверська міська ТГр.

З огляду на вищевикладене, суд вважає причини пропуску строку на оскарження постанови поважними, а тому такий строк підлягає поновленню, відтак клопотання позивача про поновлення строку на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1928120 від 30.11.2025, слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 статті 182 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про систему громадського здоров`я», органи державної влади, органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання та громадяни під час здійснення будь-яких видів діяльності з метою запобігання утворенню шуму і зменшення його шкідливого впливу на здоров`я людини зобов`язані вживати заходів для недопущення упродовж доби перевищення рівнів шуму, встановлених державними медико-санітарними нормативами, у таких приміщеннях і на таких територіях (захищених об`єктах):

-у приміщеннях житлових будинків і на прибудинковій території;

-у приміщеннях закладів охорони здоров`я, санаторно-курортних закладів, закладів соціального захисту населення, надавачів соціальних послуг, закладів освіти, культури;

-у приміщеннях готелів і гуртожитків;

-у приміщеннях закладів громадського харчування, торгівлі, побутового обслуговування, розважального та грального бізнесу, розташованих у межах населених пунктів;

-у приміщеннях інших будівель і споруд, в яких постійно чи тимчасово перебувають люди;

-на територіях парків, скверів, зон відпочинку, розташованих на території мікрорайонів і груп житлових будинків.

Шум на захищених об`єктах під час здійснення будь-яких видів діяльності не повинен перевищувати рівні, встановлені державними медико-санітарними нормативами для відповідного часу доби. На захищених об`єктах із 22 години до 8 години забороняються гучний спів і гучні вигуки, користування звуковідтворювальною апаратурою та іншими джерелами побутового шуму, проведення салютів, феєрверків, використання піротехнічних засобів (ч.ч. 3, 4 ст. 32 ЗУ «Про систему громадського здоров`я»).

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Виходячи із змісту пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП визначено перелік фактичних даних в справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За змістом ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Частиною другою ст. 279 КУпАП передбачено, що посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з статтею 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалюючи спірну постанову працівник поліції в порушення вимог ст. 252, 280, 283 КУпАП не зазначив належні та допустимі докази, передбачені ст. 251 КУпАП, які ним були зібрані та оцінені у встановленому законом порядку, та на яких ґрунтується його висновок про доведеність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 182 КУпАП та якими спростовуються заперечення останнього щодо не вчинення цього правопорушення, зокрема, не було зафіксовано покази свідків та відсутні інші джерела доказування, які б давали можливість суду перевірити підстави притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №849151 від 30.11.2025, на підстав якого винесено спірну постанову серії ЕГА № 1928120 від 30.11.2025, у графі «До протоколу додається» вказано, що до протоколу додається відео з н.к. 472558, 477479, проте відеозаписи на якому було б зафіксовано обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КУпАП до матеріалів справи не додано.

При цьому, у відзиві на позовну заяву та у судовому засіданні представник відповідача зазначив, що відеозапис з місця вчинення оскаржуваного ОСОБА_1 правопорушення не зберігся, оскільки строк зберігання відеозаписів з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА, становить 30 діб.

Щодо долученого представником відповідача до відзиву на позов електронного рапорту до події ЄО № 66703 від 30.11.2025, то суд такий до уваги не бере, оскільки таким лише підтверджено факт звернення заявниці на лінію «102» з приводу порушення тиші, натомість такий не є належним, допустимим та достовірним в розумінні ст. 251 КУпАП доказом вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення.

Таким чином, факт вчинення позивачем правопорушень, зокрема порушення вимог законодавчих та інших нормативних актів, щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях, зафіксоване лише в постанові по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1928120 від 30.11.2025, інших доказів на підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КУпАП, відповідачем суду не подано.

Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.04.2018 по справі №211/3520/16-а, саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

На обов`язок та важливість доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24 квітня 2019 року (справа №537/4012/16-а), від 17.07.2019 (справа №295/3099/17).

Виходячи із положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року), суд у цій справі, як і у кримінальному провадженні, має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на те, що позивач заперечив свою провину у вчиненні правопорушення, суд вважає, що провина позивача вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КУпАП, не доведена, в той час, як відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак представником відповідача не надано суду доказів, які б спростували пояснення позивача та доводили правомірність винесеної постанови.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серія ЕГА № 1928120 від 30.11.2025 є підставним та підлягає до часткового задоволення, шляхом скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі.

Разом з тим не підлягає до задоволення заявлена позовна вимога про визнання оскаржуваної постанови протиправною, оскільки такий спосіб захисту не передбачений ч. 3 ст. 286 КАС України. Відтак позовні вимоги в цій частині не є обґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Також відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Згідно зі ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 532 грн 48 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 1.558894895.1 від 05.03.2026.

Відтак сума сплаченого судового збору у розмірі 266 грн 24 коп. підлягає стягненню з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , а судові витрати у виді судового збору у сумі 266 грн 24 коп. слід покласти на позивача.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити позивачу ОСОБА_1 строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1928120 від 30.11.2025, як такий, що пропущений з поважних причин.

Позов ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Рукавець Олександр Володимирович до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити частково.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1928120 від 30.11.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 182 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 182 КУпАП закрити.

У задоволенні решти вимог, відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліціїна користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 266 гривень 24 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .

Представник позивача: адвокат Рукавець Олександр Володимирович, РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця праці вул. Чехова, 8, м. Тернопіль, 46003.

Відповідач: Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, , адреса місця знаходження: вул. Котляревського, 24, м. Тернопіль, 46003.

Рішення суду складено та підписано 24.03.2026.

Головуючий суддяН. Р. Кунець