Справа № 320/4621/26
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2026-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про забезпечення позову

25 березня 2026 року м. Київ справа № 320/4621/26

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфабуд Комплект» про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфабуд Комплект» до Державної інспекції архітектури та містобудування України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Славутич-Осокорки" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Сканер-Центр", про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування приписів та постанов,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Альфабуд Комплект» з позовом до Державної інспекції архітектури та містобудування України, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії головного інспектора будівельного нагляду Першого відділу державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду Рябчинського Артема Михайловича, головного інспектора будівельного нагляду Першого відділу державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду Потапова Олега Леонтійовича щодо проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності будівництва за адресою: просп. Миколи Бажана, 151-б, м.Київ на земельних ділянках з кадастровими номерами: :90:009:0019, :90:009:0053 щодо будівництва торговельно-офісного та житлово-громадського комплексу ЖК «Славутич 2.0», за наслідками якого було складено Акт за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 30.12.2025 №39 та Протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 24.12.2025;

- визнати протиправним та скасувати Припис Державної інспекції архітектури та містобудування України про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 02.01.2026, складений головним інспектором будівельного нагляду Першого відділу державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду Рябчинським Артемом Михайловичем, головним інспектором будівельного нагляду Першого відділу державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду Потаповим Олегом Леонтійовичем за результатами позапланової перевірки, проведеної на об`єкті будівництва за адресою: просп. Миколи Бажана, 151-б, м.Київ на земельних ділянках з кадастровими номерами: :90:009:0019, :90:009:0053 щодо будівництва торговельно-офісного та житлово-громадського комплексу ЖК «Славутич 2.0», виданий Товариству з обмеженою відповідальністю «Альфабуд Комплект»;

- визнати протиправним та скасувати Припис Державної інспекції архітектури та містобудування України про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 02.01.2026, складений головним інспектором будівельного нагляду Першого відділу державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду Рябчинським Артемом Михайловичем, головним інспектором будівельного нагляду Першого відділу державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду Потаповим Олегом Леонтійовичем за результатами позапланової перевірки, проведеної на об`єкті будівництва за адресою: просп. Миколи Бажана, 151-б, м.Київ на земельних ділянках з кадастровими номерами: :90:009:0019, :90:009:0053 щодо будівництва торговельно-офісного та житлово-громадського комплексу ЖК «Славутич 2.0», виданий Товариству з обмеженою відповідальністю «Альфабуд Комплект»;

- визнати протиправною та скасувати Постанову Державної інспекції архітектури та містобудування України № 4-2026/02-1-03 про накладення штрафу за правопорушення сфері містобудівної діяльності, винесену 14.01.2026 головним інспектора будівельного нагляду Першого відділу державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду Рябчинським Артемом Михайловичем, якою визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «Альфабуд Комплект» винним у вчиненні правопорушення, передбаченого пунктом 8 частини 3 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної документації» та накладено штраф у сумі 136 260 гривень;

- визнати протиправною та скасувати Постанову Державної інспекції архітектури та містобудування України № 5-2026/02-1-03 про накладення штрафу за правопорушення сфері містобудівної діяльності, винесену 14.01.2026 головним інспектором будівельного нагляду Першого відділу державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду Рябчинським Артемом Михайловичем, якою визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «Альфабуд Комплект» винним у вчиненні правопорушення, передбаченого пунктом 8 частини 3 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної документації» та накладено штраф у сумі 136 260 гривень.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі для її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю «Славутич-Осокорки» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Сканер-Центр».

20.03.2026 позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій ТОВ «Альфабуд Комплект» просить суд:

- вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії Припису Державної інспекції архітектури та містобудування України про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 02.01.2026, складеного головним інспектором будівельного нагляду Першого відділу державного архітектурно - будівельного контролю Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду Рябчинським Артемом Михайловичем, головним інспектором будівельного нагляду Першого відділу державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду Потаповим Олегом Леонтійовичем за результатами позапланової перевірки, проведеної на об`єкті будівництва за адресою: просп. Миколи Бажана, 151-б, м.Київ на земельних ділянках з кадастровими номерами: :90:009:0019, :90:009:0053 щодо будівництва торговельно-офісного та житлово-громадського комплексу ЖК Славутич 2.0, виданого Товариству з обмеженою відповідальністю Альфабуд Комплект (далі Припис-1);

- вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії Припису Державної інспекції архітектури та містобудування України про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 02.01.2026, складеного головним інспектором будівельного нагляду Першого відділу державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду Рябчинським Артемом Михайловичем, головним інспектором будівельного нагляду Першого відділу державного архітектурно- будівельного контролю Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду Потаповим Олегом Леонтійовичем за результатами позапланової перевірки, проведеної на об`єкті будівництва за адресою: просп. Миколи Бажана, 151-б, м.Київ на земельних ділянках з кадастровими номерами: :90:009:0019, :90:009:0053 щодо будівництва торговельно-офісного та житлово-громадського комплексу ЖК Славутич 2.0, виданого Товариству з обмеженою відповідальністю Альфабуд Комплект (далі Припис-2).

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, заявник повідомив, що оскаржувані у даній справі приписи були винесені за результатом проведення перевірки, оформленої актом, в якому вказано про встановлення наявності незакінченого будівництвом частини об`єкта, а саме: паркінгу. При цьому вказано, що під час проведення перевірки роботи з будівництва паркінгу не виконувались, а також не встановлено, чи розміщена будівля паркінга, який будується на території, в межах червоних ліній, а тому було здійснено топографо-геодезичну зйомку, за допомогою якої було встановлено, що будівля паркінга, що будується, частково розташована в межах червоних ліній і будується не відповідно до затвердженої проектної документації, а отже є об`єктом самочинного будівництва. В акті вказано, що об`єкт будівництва огороджений будівельною огорожею, але відсутній стенд з інформацією про документ, що дає право на виконання підготовчих та будівельних робіт.

Товариство з обмеженою відповідальністю Альфабуд Комплект стверджує, що як Генпідрядник будівництва земельної ділянки з кадастровим номером: :90:009:0019, має всі законні підстави для здійснення будівництва торговельно-офісного та житлово-громадського комплексу ЖК Славутич 2.0 та діючу дозвільну документацію на виконання будівельних робіт, а тому вважає безпідставними твердження ДІАМ про факт самочинного будівництва.

При цьому заявник зауважує, що самою ДІАМ було видано Сертифікат (зі змінами) про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів за реєстраційним номером ІУ11 від 14.06.2024 ІІІ черга будівництва та Сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів за реєстраційним номером ІУ34 від 02.07.2021 І черга будівництва на проспекті Миколи Бажана, 151-б у Дарницькому районі міста Києва.

Також позивач зазначає, що документами, що надають право для здійснення будівництва, є, зокрема: договір суборенди земельної ділянки; договір генерального підряду №2-МБ151Б/ГП по проекту Будівництво торговельно-офісного та житлово-громадського комплексу на проспекті Миколи Бажана 151-б у Дарницькому районі м.Києва від 16.11.2016 року; договір генерального підряду №9-МБ151Б/ГП по проекту Будівництво торговельноофісного та житлово-громадського комплексу на проспекті Миколи Бажана 151-б у Дарницькому районі м.Києва (ІІ черга будівництва) від 03.06.2020 року; дозвіл на виконання будівельних робіт; експертний звіт щодо розгляду проектної документації, яким встановлено, що проектна документація на будівництво розроблена згідно з вихідними даними на проектування та вимогами законодавства; договір про реалізацію проекту будівництва від 27.03.2019 року та інші документи, які вже наявні в матеріалах справи і додаються додатково до цієї заяви.

Наведене, на переконання заявника, свідчить про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, оскільки наслідки втрати чинності вже отриманих дозвільних документів можуть бути незворотними при виконанні оскаржуваних приписів до розгляду справи по суті та прийняття рішення суду.

Крім того, ТОВ Альфабуд Комплект звертає увагу на те, що в Акті та оскаржуваних Приписах вказано, що перевіряючими ДІАМ здійснювався аналіз проектної документації РD01:8284-9375-6609-4762 редакція № 3 від 05 вересня 2023 року (стадія П), РD01:5456-9441-5093-9499 редакція № 6 від 01 квітня 2025 року (стадія П); Приписом-1 вимагається усунути порушення шляхом перебудови об`єкта відповідно до проєктної документації РD01:5456-9441-5093-9499 редакція № 6 від 01 квітня 2025 року, а Приписом-2 вимагається зупинити будівельні роботи, окрім робіт які стосуються перебудови об`єкта, відповідно проєктної документації РD01:5456-9441-5093-9499 редакція № 6 від 01 квітня 2025 року.

Проте, такі вимоги, на переконання позивача, є протиправними та суперечать законодавству в сфері містобудівної діяльності, оскільки на момент проведення перевірки в проєктну документацію РD01:5456-9441-5093-9499 редакція № 6 від 01 квітня 2025 року були внесені зміни, і діяла проєктна документація PD01:5456-9441-5093-9499 редакція № 7., внаслідок чого вимоги ДІАМ виконати роботи згідно проєктної документації № 6 є протиправними, оскільки на момент перевірки вже діяла редакція № 7.

Позивач стверджує, що виконання приписів до розгляду справи по суті, та перебудова об`єкта будівництва відповідно до проєктної документації РD01:5456-9441-5093-9499 редакція № 6 від 01 квітня 2025 року, без встановлення правомірності вимог відповідача, може мати наслідком перебудову об`єкту будівництва згідно проектної документації, яка вже недіюча.

Також ТОВ Альфабуд Комплект зауважує, що виконання оскаржуваних приписів до розгляду справи по суті створює серйозні правові та економічні наслідки для Генпідрядника, зокрема, втрату інвестицій, понесення значних фінансових збитків у зв`язку з розірванням договірних зобов`язань із замовниками, постачальниками, інвесторами, а також може сформувати репутаційні та фінансові ризики, які призведуть до суттєвих збитків.

Невжиття заходів забезпечення позову у даній справі, на переконання заявника, може зумовити виникнення інших спорів (з інвесторами, замовниками, постачальниками), а для відновлення прав позивача необхідно буде докласти значних зусиль шляхом ініціювання нових судових процесів, що потягне за собою матеріальні витрати, відшкодування яких буде неминуче пов`язано з певними труднощами, тобто спричинить негативні наслідки для сторін.

Стверджує, що виконання оскаржуваних приписів на час розгляду судом адміністративної справи спричинить значну фінансову шкоду та збитки позивачу, як Генпідряднику будівництва, та його працівникам, а у випадку задоволення позовних вимог для відновлення порушених прав потребуватиме значних зусиль, часу та витрат.

Позивач зазначає, що на сьогодні у складі проекту «Будівництво торговельно-офісного та житлово-громадського комплексу на просп. Миколи Бажана, 151-Б у Дарницькому районі м. Києва» продано 90 (дев`яносто) машиномісць покупцям на підставі укладених договорів купівлі-продажу, а в рамках реалізації проекту будівництва були укладені договори із замовниками, в межах яких вже понесені матеріальні витрати. Наведене, на переконання заявника, свідчить про значні матеріальні витрати, понесені генпідрядником будівництва, а виконання оскаржуваних приписів до розгляду справи по суті та встановлення правомірності/неправомірності їх винесення призведе до завдання незворотної шкоди позивачу.

Заявник вважає, що з огляду на правову природу припису про перебудову об`єкта будівництва, виконання якого створює комплекс правових наслідків, для відновлення порушених прав позивача знадобиться докласти значних зусиль, що істотно ускладнить виконання рішення суду, у зв`язку із зникненням об`єкта будівництва та втрати майна. Відтак, подальший розгляд справи буде формальним без ефективного поновлення порушеного права.

Крім того, ТОВ Альфабуд Комплект звертає увагу на те, що невиконання приписів є наслідком, зокрема, призначення позапланової перевірки для встановлення обставин виконання приписів органу державного архітектурного будівельно контролю, що передбачено ч. 1 ст.41 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності. При цьому у разі встановлення невиконання приписів орган державного архітектурного будівельно контролю зможе притягнути суб`єкта містобудування до відповідальності за порушення у сфері містобудівної діяльності, що передбачено ст. 2 Закону України Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності у вигляді штрафу або й взагалі звернутися до суду про із позовом про припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт. Водночас, правомірність винесення такого Припису і виконання його шляхом перебудови об`єкту будівництва може бути встановлено, лише під час розгляду справи по суті.

Підсумовуючи, позивач зазначає, що виконання приписів до розгляду справи у суді та перебудова об`єкта будівництва відповідно до проєктної документації РD01:5456-9441- 5093-9499 (редакція № 6 від 01 квітня 2025 року), без встановлення правомірності вимог відповідача, може мати такі наслідки:

- перебудова не може бути проведена згідно проектної документації, яка вже недіюча;

- притягнення позивача до адміністративної та цивільної відповідальності;

- понесення значних збитків по виконанню будівельних робіт;

- понесення значних витрат та ресурсів для відновлення будівельних робіт;

- завдання шкоди третім особам.

Також ТОВ Альфабуд Комплект зауважує, що будівництво підземного паркінгу є вкрай важливим на сьогодні, оскільки виконуватиме роль укриття під час тривог для людей мікрорайону, а тому роботи по знесенню паркінгу можуть в подальшому призвести до загибелі людей та створенню великої соціальної напруги.

Позивач вважає, що вжиття судом заходів забезпечення позову не буде порушувати прав та законних інтересів будь-яких інших осіб, натомість у разі невжиття заходів забезпечення позову можливе настання негативних наслідків, для виправлення яких позивачу буде необхідно докласти значних зусиль та фінансових витрат. Стверджує, що застосування такого заходу забезпечення позову є наданням тимчасового захисту, що не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті. При цьому позивач посилається на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 19.03.2025 у справі №300/6853/23.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З урахування вищенаведеного положення КАС України, розгляд заяви представника позивача про забезпечення позову здійснюється без повідомлення сторін.

Розглядаючи заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову, суд зазначає таке.

Згідно з частиною першою статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до частини другої статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною першою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено, зокрема, зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч.2 ст. 151 КАС України).

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову (ч.6 ст.154 КАС України).

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа (або до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими КАС України), заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача (заявника) від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу (заявнику) реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача (заявника), в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Таким чином, суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані заявником для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, а також у очевидності ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем (заявником) на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (вимогам майбутнього позову, у разі подачі заяви до подання позову).

Водночас, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (заявника). Також суд має вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача (заявника), оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

Так само суд повинен вказати підстави, з яких він дійшов висновку про існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, цим рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Комітет Міністрів Ради Європи (далі - КМРЄ) у параграфі І та ІІ Рекомендацій від 13 вересня 1989 року № R(89)8 «Про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах» (on provisional court protection in administrative matters) наголосив, що заявник може просити суд або інший компетентний орган вжити заходи тимчасового захисту від адміністративного акта; надаючи особі тимчасовий захист, суд бере до уваги всі обставини та інтереси; такі заходи можуть вживатися зокрема, у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо аргументи заявника на перший погляд (prima facie) спростовують правомірність такого акта.

КМРЄ у пункті «d» глави 5 «Ефективність судового розгляду» Рекомендацій (2004)20 «Про судовий перегляд адміністративних актів» (on judicial review of administrative acts), прийнятих 15 грудня 2004 року, також вказав, що суд повинен мати право надавати тимчасові заходи захисту до завершення провадження.

Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони вчиняти певні дії.

За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за заявою позивача.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами (або вимогами майбутнього позову, якщо заява подається до подачі позову).

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Співмірність вжиття заходів забезпечення позову відображено у практиці Європейського Суду з прав людини, який визнає можливість застосування попереднього заходу, такого як судова заборона (справа Verlagsgruppe News Gmbh проти Австрії та Libert проти Бельгії).

У справі Мікалефф проти Мальти Суд визнав можливість застосування статті 6 до попередніх заходів та зазначив, що має бути розглянутий характер попереднього заходу, його предмет, завдання та вплив на конкретне право.

Проміжне рішення може бути еквівалентне попередній або забезпечувальним заходам і процедурам. Такий принцип застосовується і у визначені застосування статті 6 (справа Меркіка та інші пороти Мальти).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 87640690) зазначила, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20, реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 92270719) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21.11.2018 у справі №826/8556/17 (номер в Єдиному державному реєстрі судових рішень 78022699).

При цьому слід зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Значення інституту забезпечення позову в КАС України полягає в тому, що цим інститутом захищаються законні права/інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

При цьому, забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику.

Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно якоїсь із сторін у спорі; їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ`я сторін.

Суд зауважує, що будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Саме такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 19 березня 2025 року у справі № 300/6853/23.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами проведеної відповідачем позапланової перевірки на об`єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , на земельних ділянках з кадастровими номерами :90:009:0019, :90:009:0053, щодо будівництва торговельно-офісного та житлово-громадського комплексу ЖК «Славутич 2.0» винесено припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт до моменту усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, у термін до 03.02.2026, та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, яким від позивача вимагається усунути у встановленому законодавством порядку допущені порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об`єкті будівництва шляхом перебудови об`єкта відповідно до проєктної документації PD01:5456-9441-5093-9499 редакція №6 від 01.04.2025, у термін до 03.02.2026.

Оскарження правомірності цих приписів є предметом спору у даній справі.

За твердженням позивача, виконання цих приписів до вирішення спору по суті здатне спричинити істотні майнові втрати, зміну фактичного стану об`єкта будівництва, виникнення нових договірних і регуляторних наслідків, а також подальші санкції за невиконання приписів. Також позивач посилається на ризик фактичної перебудови об`єкта за проєктною документацією, яка, за твердженням позивача, вже не є чинною.

Суд зазначає, що правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлює Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011№ 3038-VI (далі по тексту також - Закон №3038), який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

За приписами частини третьої статті 41 Закону №3038 посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема:

2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону;

3) у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо:

а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил;

б) зупинення підготовчих та будівельних робіт у випадках, визначених цим Законом;

4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації;

5) проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об`єктів, вимогам норм і правил згідно із законодавством;

8) вимагати у випадках, визначених законодавством, вибіркового розкриття окремих конструктивних елементів будинків і споруд, проведення зйомки і замірів, додаткових лабораторних та інших випробувань будівельних матеріалів, виробів і конструкцій;

9) забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію;

11) здійснювати контроль за дотриманням порядку обстеження та паспортизації об`єктів, а також за реалізацією заходів щодо забезпечення надійності та безпеки під час їх експлуатації.

На одному об`єкті будівництва, який є предметом державного архітектурно-будівельного контролю, приписи про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил, про зупинення підготовчих та будівельних робіт, а також складання протоколів про вчинення правопорушень та накладення штрафів можуть стосуватися кількох суб`єктів містобудування.

Суд наголошує на тому, що відповідач, як центральний орган виконавчої влади у сфері державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, може видати ряд актів індивідуальної дії, які не є предметом даного спору, а відновлення порушеного права в подальшому зможе бути реалізовано виключно шляхом ініціювання ряду нових судових процесів, в межах яких такі акти індивідуальної дії будуть оскаржені.

Відповідно до частини шостої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» суб`єкти містобудування несуть відповідальність у вигляді штрафу за невиконання приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю щодо:

усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил - у розмірі п`ятнадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб;

зупинення підготовчих та будівельних робіт - у розмірі п`ятдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Суд враховує, що посадовими особами відповідача вже складено відносно позивача спірні приписи про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил та про зупинення підготовчих та будівельних робіт до моменту усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності з наданням строку для усунення порушень до 03.02.2026, а також постанови про накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Невжиття судом заходів забезпечення позову тягне за собою обов`язок позивача, незважаючи на незгоду зі спірними приписами та їх оскарження у судовому порядку, виконати вимоги таких приписів з огляду на продовження їх дії навіть у випадку оскарження у судовому порядку.

У випадку ж невиконання вимог спірних приписів у визначений строк (до 03.02.2026), який станом на дату розгляду заяви про забезпечення позову сплив, у суду наявні обґрунтовані підстави вважати, що відповідачем протягом періоду судового розгляду цієї справи відносно позивача можуть вживатися дії, направлені на спонукання його виконати вимоги приписів, зокрема, шляхом накладення штрафів, а також інших законодавчо встановлених заходів впливу.

Суд звертає увагу на те, що позивач є підрядником на об`єкті будівництва - торговельно-офісному та житлово-громадському комплексі на проспекті Миколи Бажана, 151-б у Дарницькому районі м. Києва відповідно до договору генерального підряду від 16.11.2016 №2-МБ151Б/ГП, укладеного з замовником - ТОВ «Славутич-Осокорки».

Також позивачем, як Генпідрядником, укладено з ТОВ «Сенс.Буд», як Замовником, договір генерального підряду №9-МБ151Б/ГП від 03.06.2020 по проекту «Будівництво торговельно-офісного та житлово-громадського комплексу на проспекті Миколи Бажана, 151-б у Дарницькому районі м. Києва (ІІ черга будівництва)».

ТОВ «Славутич-Осокорки» та ТОВ «Сканер-Центр» видано дозвіл на виконання будівельних робіт від 27.08.2019 «ІУ 49 на об`єкті будівництва «Будівництво торговельно-офісного та житлово-громадського комплексу на просп. Миколи Бажана, 151-б у Дарницькому районі м. Києва ІІІ черга будівництва».

ТОВ «Славутич-Осокорки» та ТОВ «Сканер-Центр» отримали експертний звіт (позитивний) від 31.08.202 щодо розгляду проектної документації на означений об`єкт будівництва №7-499-21-ЕП/КО.

Відносно означеного об`єкта будівництва видано містобудівні умови та обмеження реєстраційний номер MU01:6137-5614-3390-0779 від 05.04.2019.

Відповідно до довідки від 19.03.2026 №19/03/26-1 в паркінгу за адресою: паркінг (№ 10 за генеральним планом) у складі проекту «Будівництво торговельно-офісного та житлово-громадського комплексу на просп. Миколи Бажана, 151-Б у Дарницькому районі м. Києва» продано 90 (дев`яносто) машиномісць на підставі укладених договорів купівлі-продажу.

На переконання суду, наведені заявником доводи є достатніми для висновку про існування реального ризику істотного ускладнення ефективного захисту його прав у разі невжиття заходів забезпечення позову.

Суд виходить з того, що у разі якщо до вирішення спору по суті позивач буде змушений виконати припис про перебудову об`єкта, його фактичний стан може бути незворотно змінений при тому, що дотримання вимог містобудівного законодавства при здійсненні будівництва об`єкта входить до предмета доказування у даній справі. Таким чином, у разі подальшого задоволення позову відновлення становища, яке існувало до виконання припису, вимагатиме непропорційно більших витрат, часу й додаткових юридичних процедур, а в окремих випадках взагалі може виявитися неможливим. Саме такий ризик втрати практичної ефективності судового захисту і є тією підставою, для усунення якої слугує інститут забезпечення позову.

Слід зауважити, що під час розгляду питання доцільності вжиття заходів забезпечення позову суд не перевіряє остаточно обґрунтованість кожного із доводів позивача у контексті предмета позову, однак оцінює їх із погляду наявності ризику ускладнення ефективного захисту.

Суд також враховує, що заявник пов`язує неправомірність Припису-1 з тим, що він відсилає до проєктної документації у редакції № 6, тоді як, за твердженням позивача, на момент перевірки діяла редакція № 7. У межах розгляду заяви про забезпечення позову суд не надає остаточної оцінки цим доводам, оскільки така оцінка є предметом розгляду справи по суті. Разом з тим сам по собі характер наведених аргументів свідчить про наявність між сторонами реального та небезпідставного спору щодо правомірності приписів, а отже підтверджує потребу в збереженні існуючого становища до завершення судового розгляду.

Оцінюючи співмірність заходів забезпечення позову, суд враховує, що зупинення дії оскаржуваних приписів безпосередньо пов`язано з предметом позову, оскільки саме правомірність цих індивідуальних актів підлягає перевірці у даній справі.

При цьому обраний спосіб забезпечення позову не є тотожним задоволенню позовних вимог, не скасовує спірні приписи та не вирішує спір по суті, а має на меті надання заявнику тимчасового захисту задля збереження правовідносин між сторонами у тому стані, в якому вони існували до виникнення спірних обставин.

Такий захід спрямований на збереження status quo та недопущення настання наслідків, які можуть істотно утруднити реальне виконання майбутнього рішення суду. Такий підхід відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 19.03.2025 у справі №300/6853/23.

У свою чергу, зупинення виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва, крім означених вище негативних наслідків, може створити серйозні правові та економічні наслідки для замовників такого будівництва, зокрема, втрату інвестицій, понесення значних фінансових збитків у зв`язку з розірванням договірних зобов`язань із підрядниками, постачальниками, інвесторами, а також формування репутаційних та фінансових ризиків, які призведуть до суттєвих збитків.

Враховуючи наведене, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до неспівмірних витрат, в тому числі фінансових, пов`язних із зупиненням процесу такого будівництва, витрат будівельних організацій пов`язаних із консервацією об`єкту будівництва, відносно якого винесено спірні приписи.

Водночас, поновлення правового становища, що існувало до видання спірних актів індивідуальної дії, може призвести до значних, непомірних зусиль не тільки позивача, його посадових осіб, а й замовників будівництва.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

На переконання суду, у цій справі є достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист і поновлення прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При цьому суд не вбачає, що вжиття зазначеного заходу на цій стадії створить для відповідача чи інших осіб такі негативні наслідки, які за своїм обсягом переважатимуть ті наслідки, які можуть настати для позивача у разі його невжиття. Натомість невжиття заходів забезпечення позову в умовах, коли один з приписів передбачає перебудову об`єкта, а інший зупинення робіт, може спричинити суттєве втручання у фактичний та майновий стан позивача ще до того, як суд надасть оцінку правомірності спірних приписів.

З урахуванням наведеного, суд визнає обґрунтованими твердження заявника про необхідність вжиття заходів забезпечення позову у вигляді зупинення дії оскаржуваних приписів до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

Таким чином, заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 151, 154, 156, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфабуд Комплект» про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити дію припису Державної інспекції архітектури та містобудування України про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 02.01.2026, складеного головним інспектором будівельного нагляду Першого відділу державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду Рябчинським Артемом Михайловичем, головним інспектором будівельного нагляду Першого відділу державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду Потаповим Олегом Леонтійовичем за результатами позапланової перевірки, проведеної на об`єкті будівництва за адресою: просп. Миколи Бажана, 151-б, м.Київ на земельних ділянках з кадастровими номерами: :90:009:0019, :90:009:0053 щодо будівництва торговельно-офісного та житлово-громадського комплексу ЖК Славутич 2.0, виданого Товариству з обмеженою відповідальністю Альфабуд Комплект, до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

Зупинити дію припису Державної інспекції архітектури та містобудування України про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 02.01.2026, складеного головним інспектором будівельного нагляду Першого відділу державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду Рябчинським Артемом Михайловичем, головним інспектором будівельного нагляду Першого відділу державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду Потаповим Олегом Леонтійовичем за результатами позапланової перевірки, проведеної на об`єкті будівництва за адресою: просп. Миколи Бажана, 151-б, м.Київ на земельних ділянках з кадастровими номерами: :90:009:0019, :90:009:0053 щодо будівництва торговельно-офісного та житлово-громадського комплексу ЖК Славутич 2.0, виданого Товариству з обмеженою відповідальністю Альфабуд Комплект, до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

Стягувач (за даною ухвалою, яка є виконавчим документом): Товариство з обмеженою відповідальністю «Альфабуд Комплект» (ідентифікаційний код 40450646, місцезнаходження: 01014, м. Київ, вул. Болсуновська, 6, прим. 1-21).

Боржник (за даною ухвалою, яка є виконавчим документом): Державна інспекція архітектури та містобудування України (ідентифікаційний код 44245840, місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульв. Лесі Українки, 26).

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання до 25 березня 2029 року.

Ухвала у справі набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Дудін С.О.