Справа № 260/8955/25
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2026-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 березня 2026 року м. Ужгород№ 260/8955/25
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Микуляк П.П., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яким просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 18.06.2025 року №72 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди підприємницької діяльності згідно з довідкою № 26626/6/15-32-24-07-10 від 10.06.2025 року за періоди з 01.05.2004 по 31.12.2007 року, з 01.01.2010 по 31.12.2010 року, з 01.01.2012 по 15.01.2015 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити, нарахувати та виплачувати пенсію за віком ОСОБА_1 з дати звернення - 11.06.2025 року.

Позовна заява мотивована тим, що звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком та надав необхідні документи.

За принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком з підстав відсутності страхового стажу, так як не зараховано періоди підприємницької діяльності, оскільки відсутні відомості в реєстрі застрахованих осіб.

Позивач вважає дане рішення протиправним та таким, що порушує його права, які підлягають відновленню шляхом скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Позивач наголошує, що довідкою ДПС форми № 22-ОПП про відсутність заборгованості зі сплати податків і зборів від 20.06.2013 р. підтверджується сплата позивачем всіх податків та зборів та відсутність заборгованості станом на припинення ФОП.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого, зазначає, що за результатами розгляду документів до страхового стажу не зараховано період підприємницької діяльності з 01.05.2004 р. по 31.12.2007 р., оскільки відсутні відомості в реєстрі застрахованих осіб, а період з 01.01.2010 р. по 31.12.2010 р. та з 01.01.2012 р. по 15.01.2015 р. не зараховано, оскільки відсутні відомості в реєстрі застрахованих осіб. Враховуючи вищенаведене, періоди зайняття підприємницькою діяльністю у спірний період можуть бути зараховані до страхового стажу позивача лише у разі подання доказів сплати страхових внесків до Пенсійного фонду за вказані періоди.

На підставі наведеного представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представником третьої особи подано пояснення щодо позову, в яких вказує, що в страховий стаж позивача зараховані лише ті періоди, за які сплачено страхові внески, для врахування періодів з 01.05.2004 р. по 31.12.2007 р., з 01.01.2010 р. по 31.12.2010 р. та з 01.01.2012 р. по 15.01.2015 р. підстави відсутні.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши всі докази, які мають юридичне значення для вирішення справи і розгляду спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 11.06.2025 р. ОСОБА_1 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та надав відповідні документи згідно з переліком.

За принципом екстериторіальності структурним підрозділом для прийняття рішення за результатами поданої позивачкою заяви, визначено Головне управління ПФУ в Полтавській області.

18.06.2025 р. за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області прийнято рішення № 72 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Відповідно до зазначеного рішення, страховий стаж заявника становить 23 р. 8 м. 4 д., вік заявника 57 р. 2 м. 22 д.

За результатами розгляду поданих документів не зараховано період підприємницької діяльності згідно довідки 26629/6/15-32-24-07-10 від 10.06.2025 р. з 01.05.2004 р. по 31.12.2007 р., оскільки відсутні відомості в реєстрі застрахованих осіб, з 01.01.2008 р. по 31.12.2009 р. враховано за сплаченими внесками. Період з 01.01.2010 р. по 31.12.2010 р. та з 01.01 2012 р. по 15.01.2015 р. не зараховано, оскільки відсутні відомості в реєстрі застрахованих осіб.

Відповідно до рішення відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю страхового стажу.

Позивач не погодившись з відмовою відповідача щодо призначення пенсії звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Зі змісту ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 частини першої Європейської соціальної хартії випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд враховує, що конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості, пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, виконанням трудових обов`язків і є однією з форм соціального захисту, цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. № 1788-ХІІ.

Закон №1788-ХІІ відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Законом України від 09.07.2003 р. № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

При цьому пунктом 2 частини 1 статті 11 Закону № 1058-IV встановлено, що загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно з пунктом 3-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058-IV, до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди:

1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку:

з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;

з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, особи начальницького і рядового складу Державного бюро розслідувань, які брали участь у бойових діях, антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6 - після досягнення чоловіками 55 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років.

Як встановлено судом вище, позивач досяг 55 років, а тому для призначення позивачу пенсії за віком необхідно наявність страхового стажу не менше 25 років.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності зазначеним Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з пунктом 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637, час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на приватній власності та на виключно їхній праці, за період до 01 травня 1993 року, а також час роботи осіб, які займаються веденням особистого селянського господарства зараховується до трудового стажу за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (додаток № 1).

Періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 01 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року зараховуються до трудового стажу фізичних осіб-підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, до заяви про призначення пенсії за віком додаються: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637. За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 р. № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2014 р. за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27.03.2018 р. № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Для визначення права на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за період ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно надається довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності.

З огляду на вказане до страхового стажу включаються період здійснення особою підприємницької діяльності, за певних умов, а саме:

- до 01 травня 1993 року час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, зараховується до трудового стажу за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків;

- з 01 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців при підтвердженні цього статусу довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності та застосування спрощеної системи оподаткування чи сплати фіксованого податку, або спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, або довідкою, виданою податковою інспекцією про перебування особи на обліку як суб`єкта підприємницької діяльності із зазначенням системи оподаткування та інформації про сплату податку; тобто особа має підтвердити статус підприємця і обрану систему обліку і звітності (через сплату єдиного податку, фіксованого податку), або сплату страхових внесків;

- з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування зараховуються до страхового стажу за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів, що підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку (за формою 5-ОК);

- з 01 травня 1993 для осіб, які обрали загальний спосіб оподаткування, період провадження підприємницької діяльності до 01 липня 2000 зараховується до страхового стажу за умови надання особою документів про сплату страхових внесків, а з 01 липня 2000 року періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням загальної системи оподаткування зараховуються до страхового стажу за умови сплати страхових внесків, що підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку (за формою 5-ОК).

Статтею 1 Закону № 1058-IV визначено, що персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку.

Згідно з частиною першою статті 21 Закону № 1058-IV персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування. Для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять від: державних реєстраторів юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; роботодавців; застрахованих осіб; фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування; центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчих органів сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад та уповноважених суб`єктів для обліку даних Єдиного державного демографічного реєстру; органів доходів і зборів, територіальних органів Пенсійного фонду за результатами перевірок платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або в порядку міжвідомчого обміну інформацією; державної служби зайнятості; інших підприємств, установ, організацій та військових частин; компаній з управління активами; зберігачів; інших джерел, передбачених законодавством.

При обчисленні заробітної плати (доходу), з якої фактично сплачено страхові внески згідно з Законом № 1058-IV за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу) для застрахованих осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність і обрали особливий спосіб оподаткування своїх доходів (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), та членів їхніх сімей, що беруть участь у здійсненні підприємницької діяльності, береться за основу отриманий ними дохід за відповідний місяць (частина 3 статті 20 Законом № 1058-IV).

Обов`язковою умовою для врахування доходу, що був отриманий за час здійснення підприємницької діяльності особою при обчисленні пенсії та набутого за цей час страхового стажу є сплата за весь наведений період внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування або єдиного соціального внеску, та/або подання відповідних звітів до відділу персоніфікованого обліку органів Пенсійного фонду України.

Як встановлено судом, позивач з 15.04.2004 р. був зареєстрований як фізична особа-підприємець.

Згідно з розрахунку стажу, судом встановлено, що до страхового стажу позивача не зараховано період здійснення підприємницької діяльності, а саме не зараховано періоди підприємницької діяльності з 01.05.2004 р. по 31.12.2007 р., з 01.01.2010 р. по 31.12.2010 р., з 01.01.2012 р. по 15.01.2015 р.

Як вбачається з повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізично особи-підприємця №16821 від 15.07.2014 р. внесено запис № 4050900 про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізично особи-підприємця ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки ДПС форми № 22-ОПП про відсутність заборгованості зі сплати податків і зборів від 20.06.2013 р. № 361 ОСОБА_1 проведені остаточні розрахунки щодо платежів, контроль зв справлянням яких здійснюють органи державної податкової служби.

Станом на дату реєстрації цієї довідки у платника податків відсутні грошові зобов`язання та податковий борг.

В матеріалах справи також наявна копія відповіді ГУ ДПС в Одеській області від 17.07.2025 р. № 33000/6/15-32-24-07-10, в якому зазначено, що відповідно даних інформаційно-комунікаційної системи ДПС міститься інформація щодо фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , який перебував на обліку в Суворовській ДПІ Головного управління ДПС в Одеській області, з 23.04.2004 р. по 28.03.2013 р. иза реєстраційним № 4050900.

Система оподаткування за період реєстрації:

- з 01.05.2004 по 31.12.2004 перебував на спрощеній системі оподаткування зі сплатою єдиного податку (сплачено 450,00 гривень);

- з 01.01.2005 по 31.12.2005 перебував на спрощеній системі оподаткування зі сплатою єдиного податку (сплачено 600,00 гривень);

- з 01.01.2006 по 31.12.2006 перебував на спрощеній системі оподаткування зі сплатою єдиного податку (сплачено 1000,00 гривень);

- з 01.01.2007 по 31.12.2007 перебував на спрощеній системі оподаткування зі сплатою єдиного податку (сплачено 3106,00 гривень);

- з 01.01.2008 по 31.12.2008 перебував на спрощеній системі оподаткування зі сплатою єдиного податку (сплачено 3827,00 гривень);

- з 01.01.2009 по 31.12.2009 перебував на спрощеній системі оподаткування зі сплатою єдиного податку (сплачено 3975,00 гривень);

- з 01.01.2010 по 31.12.2010 перебував на спрощеній системі оподаткування зі сплатою єдиного податку (сплачено 3555,00 гривень);

- з 01.01.2011 по 31.12.2011 перебував на спрощеній системі оподаткування зі сплатою єдиного податку (сплачено 1881,00 гривень);

- з 01.01.2012 по 31.12.2012 перебував на спрощеній системі оподаткування сплатою єдиного податку (сплачено 1302,00 гривень);

- з 01.01.2013 по 28.03.2013 перебував на спрощеній системі оподаткування сплатою єдиного податку (сплачено 230,00 гривень).

На підставі вищевикладеного, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про наявну у позивача заборгованість, що підтверджує сплату позивачем всіх необхідних платежів під час провадження підприємницької діяльності.

Крім того, суд зауважує, що відповідачами не надано суду жодних належних, допустимих та достатніх доказів, які свідчать про те, що позивач у періоди з 01.05.2004 р. по 31.12.2007 р., з 01.01.2010 р. по 31.12.2010 р., з 01.01.2012 р. по 15.01.2015 р. не проводив сплату страхових внесків.

Більш того, жодних доказів про застосування фінансових санкцій до позивача за несплату страхових внесків, відповідачем також суду не надано.

Отже, відповідачем не наведено жодних порушень з боку позивача, які б відповідно до чинного законодавства стали підставою для не зарахування до страхового стажу періодів провадження ним підприємницької діяльності.

Суд констатує, що згідно з п. 4.7 Порядку № 22-1. право органів, які призначають пенсію, вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі, не повинно нівелювати обов`язок пенсійного органу щодо установлення права особи на одержання пенсії на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів.

Оскільки, адміністрування сплати страхових внесків (єдиного внеску) покладено на відповідний державний орган, то особа не може нести відповідальність за наповнення реєстру застрахованих осіб.

Вказане свідчить про необхідність зарахування періодів провадження підприємницької діяльності з 01.05.2004 р. по 31.12.2007 р., з 01.01.2010 р. по 31.12.2010 р., з 01.01.2012 р. по 15.01.2015 р. до страхового стажу позивача.

Суд зазначає, що протиправно не зарахувавши періоди провадження позивачем підприємницької діяльності до його страхового стажу, відповідач передчасно дійшов висновку про відсутність необхідного страхового стажу у позивача та відмовив у призначенні пенсії за віком, відтак суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 18.06.2025 р. № 72 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди провадження підприємницької діяльності з 01.05.2004 р. по 31.12.2007 р., з 01.01.2010 р. по 31.12.2010 р., з 01.01.2012 р. по 15.01.2015 р.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити, нарахувати та виплачувати пенсію з дати звернення про призначення пенсії, а саме з 11.06.2025 р., суд зауважує, що оскільки призначення розміру пенсії та з урахуванням висновків суду стосовно зарахування конкретного періоду трудової діяльності позивача, зроблених в ході вирішення цієї справи, належить до дискреційних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, суд не вбачає підстав для втручання у дискреційні повноваження відповідача на теперішньому етапі їх реалізації.

В такому випадку належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.06.2025 р. про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду в даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі наведеного та керуючись ст. 5, 9, 19, 77, 78, 243, 246, 262 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 18 червня 2025 року за № 72 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (код ЄДРПОУ - 20453063) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) періоди підприємницької діяльності з 01 травня 2004 року по 31 грудня 2007 року, з 01 січня 2010 року по 31 грудня 2010 року, з 01 січня 2012 року по 15 січня 2015 року та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 11 червня 2025 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяП.П.Микуляк