Справа № 280/2007/26
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2026-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

23 березня 2026 року Справа № 280/2007/26
м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним рішення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про відмову в нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової винагороди відповідно до абзацу 3 пункту 4 Постанови кабінету Міністрів України № 153 від 11.02.2025 року Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану в розмірі 1/6 від 1 млн. грн. за кожні 30 днів безпосередньої участі у бойових діях, сумарно обчислених за період часу з 11.09.2022 року до 16.03.2024 року згідно Довідці про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України № 569 від 26.02.2026 року, виданій ОСОБА_1 військовою частиною;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 одноразової грошової винагороди відповідно до абзацу 3 пункту 4 Постанови кабінету Міністрів України № 153 від 11.02.2025 року Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану в розмірі 1/6 від 1 млн. грн. за кожні 30 днів безпосередньої участі у бойових діях, сумарно обчислених за період часу з 11.09.2022 року до 16.03.2024 року згідно Довідці про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України № 569 від 26.02.2026 року, виданій ОСОБА_1 військовою частиною.

Ухвалою суду від 16.03.2026 відкрито провадження у справі, призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у відповідності до положень статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Також витребувано у відповідача докази.

19.03.2026 до суду від представника позивача надійшла заява про зміну предмету позову, відповідно до якої заявник просить:

визнати протиправним рішення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про відмову в нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової винагороди відповідно до абзацу 4 пункту 4 Постанови кабінету Міністрів України № 153 від 11.02.2025 року «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» в розмірі 1 000 000 (одного мільйона) гривень;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 одноразової грошової винагороди відповідно до абзацу 4 пункту 4 Постанови кабінету Міністрів України № 153 від 11.02.2025 року «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» в розмірі 1 000 000 (одного мільйона) гривень.

Дослідивши подану до суду заяву про зміну предмету позову в сукупності з матеріалами справи, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 47 КАС України, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Таким чином, законодавцем визначено право позивача змінювати предмет позовних вимог, як складову матеріально-правової вимоги позивача до відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Зміна предмету адміністративного позову здійснюється шляхом заміни одних позовних вимог іншими, доповненням позовних вимог новими, вилученням деяких із позовних вимог, пред`явленням цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Доповнення позовних вимог новими відбувається, шляхом зміни предмету позову, а не через збільшення розміру позовних вимог.

При цьому, підставою позову є обставини (фактична підстава) і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з відповідними позовними вимогами до відповідача. Зміна підстави адміністративного позову можлива у такі способи: 1) заміна одних фактичних чи правових підстав позову іншими; 2) доповнення фактичних чи правових підстав новими; 3) вилучення деяких із зазначених фактичних чи правових підстав.

Отже, зміна (доповнення) підстав позову - це зміна (доповнення) обставин, на яких ґрунтується вимога позивача, фактичних та/або юридичних.

Водночас, загальноприйняте тлумачення терміну/дії «зміна» передбачає зміну чого-небудь чимось іншим, перетворення чогось у дещо інше, наприклад, відносно даної ситуації, передбачає зміну (заміну) предмету позову іншим предметом, а не фактичне формування в рамках існуючого позову іншого (додаткового/нового) позову, що забезпечує при здійсненні адміністративного процесу дотримання принципу правової визначеності по відношення до всіх учасників процесу, як складової принципу верховенства права.

Таким чином, під зміною предмету позову розуміється заявлення інших вимог, замість раніше визначених, при збереженні раніше існуючих підстав позову. Заявлення нових (додаткових) вимог не є зміною предмету позову, а є заявленням нових вимог, що не допускається за правилами статті 47 КАС України.

Отже, подання відповідної заяви про зміну предмету позову не повинно призводити до заявлення по суті нового адміністративного позову.

Водночас, предметом позову є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, відповідно до яких суд має ухвалити рішення. Характер позовної вимоги визначається характером спірних правовідносин, з якого випливає вимога позивача.

При цьому, під підставами позову, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Обставинами можуть бути лише юридичні факти матеріально-правового характеру, тобто такі факти, які тягнуть певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин. Юридичні факти матеріально-правового характеру, які визначені як підстави позову, свідчать про те, що існують правовідносини і що внаслідок певних дій ці відносини стали спірними.

Отже, подана позивачем заява не охоплюється критерієм «зміна» предмету позову, як і не охоплюється критерієм «збільшення розміру» позовних вимог. Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується заявлена позивачем вимога. Зміна предмету або підстав позову може відбуватися лише у межах спірних правовідносин. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

У постанові від 22.01.2020 у справі №826/19197/16 Верховний Суд підкреслив, що зміна предмета позову або підстав позову може відбуватися лише у межах спірних правовідносин. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Водночас у таких випадках позивач не позбавлений права звернутися з новим окремим позовом у загальному порядку.

Суд зазначає, що порівняльний аналіз предмету та підстав позову, який подано позивачем первісно за позовною заявою у даній справі, та за заявою про зміну предмету позову, дозволяє дійти висновку, що позивачем фактично заявлено нові позовні вимоги та нові підстави позову, що характеризуються самостійним предметом спору та правовими підставами для звернення до суду, що вказує на одночасну зміну предмета та підстави позову, що адміністративно-процесуальним законом не допускається.

Зміна предмету позову повинна стосуватися тих спірних правовідносин, які вже винесені на розгляд і вирішення суду, такою зміною не повинно підмінюватися подання нового адміністративного позову, що не пов`язаний зі справою.

Таким чином КАС України передбачена можливість позивача змінити предмет або підстави позову. Одночасна зміна предмету та підстав позову КАС України не передбачена.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 12.02.2018 у справі № 800/434/17.

Заява представника позивача про зміну предмету та підстави позову ґрунтується на тому, що новий предмет позову обумовлений новими фактами та обставинами, які виникли після подачі первинної позовної заяви.

Суд зазначає, що нові (змінені) позовні вимоги стосуються фактів та обставин, які на момент подачі первинного позову не існували, а тому не могли слугувати підставою для звернення до суду позивача з цим позовом.

З огляду на зазначене суд доходить висновку, що подана позивачем заява про зміну предмета та підстави позову є заявою, якою одночасно змінюється як підстава, так і предмет позову, що в силу приписів частини першої статті 47 КАС України не допускається та свідчить про виникнення нового позову, який має свій індивідуальний предмет та підстави, які є відмінними від предмета та підстав, визначених позивачем при зверненні до суду з первинним позовом.

В такому випадку позивач повинен захищати свої права шляхом подання нового позову, а не шляхом зміни підстав та предмету позову.

Тому суд не вбачає підстав для прийняття до розгляду заяви представника позивача про зміну предмета та підстави позову.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що він не позбавлений права звернутися до суду з окремою позовною заявою щодо нового предмета спору, з урахування викладених нових мотивів (підстав) адміністративного позову у загальному порядку.

Керуючись статтями 9, 47, 243, 248, 256 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про зміну предмету позову повернути заявнику.

Розгляд адміністративної справи № 280/2007/26 продовжити в межах первісного позову.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя А.В. Сіпака