Справа № 520/13517/23
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2026-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

23 березня 2026 року № 520/13517/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, 46, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61057) про визнання протиправною та скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, у якому просить суд визнати протиправною та скасувати вимогу Головного Управління ДПС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф4817-2040 від 27.04.2023 року в частині сплати недоїмки з єдиного внеску в сумі 13978.86 грн із ОСОБА_1 ; стягнути понесені судові витрати.

Позов мотивовано тим, що зазначена заборгованість виникла внаслідок технічної помилки, а саме - подання у 2018 році помилкового звіту з нарахуванням ЄСВ як для загальної, так і для спрощеної системи оподаткування за один і той самий період (2017 рік). Позивач вважає, що перебуваючи постійно на спрощеній системі, не мав обов`язку подавати звіт за загальною системою, а тому подвійне нарахування ЄСВ є незаконним.

Позивач просить суд скасувати податкову вимогу в оскаржуваній частині як таку, що прийнята з порушенням норм чинного законодавства.

Ухвалою судді Харківського окружного адміністративного суду Зоркіної Ю.В. від 09.06.2023 відкрито провадження у даній справі та вирішено її розглядати за правилами спрощеного позовного провадження в порядку статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2024, у зв`язку зі звільненням судді, призначено повторний автоматичний розподіл даної справи. За результатами проведення повторного автоматичного розподілу вказана справа передана на розгляд судді Мороко А.С.

Ухвалою суду прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в зазначеній справі.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позову заперечує та вважає вимогу № Ф-4817-2040 від 27.04.2023 такою, що винесена правомірно, та пояснив, щодо обліку недоїмки у сумі 13 978,86 грн.

В інтегрованій картці платника за кодом класифікації доходів бюджету НОМЕР_1 обліковується заборгованість, яка складається з:

нарахувань за 2021 рік - 11 118,86 грн;

нарахувань за 2022 рік - 2 860 грн.

Зазначені нарахування виникли на підставі податкових декларацій платника єдиного податку з додатком 1 «Відомості про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску», поданих позивачем за відповідні роки. Тобто дані внесені самим платником, а як зазначає відповідач орган ДПС діяв виключно в межах поданої звітності.

Щодо нарахувань за 2017 рік зазначив, що у 2017 році ФОП ОСОБА_1 подав через електронний кабінет «Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску» (Д5) із таблицею 1. У зв`язку з цим в ІКП відображено зобов`язання у сумі 8 448 грн.

Крім того, відповідно до пункту 3 частини другої статті 12 Закону №2464 та положень Порядку №765, в ІКП нараховувались мінімальні страхові внески в автоматичному режимі. Таким чином, в обліку виникла подвійна сума зобов`язань.

Водночас коригування інтегрованої картки платника за КБК НОМЕР_1 можливе лише після приведення у відповідність даних у Реєстрі застрахованих осіб Пенсійним фондом України. ДПС не наділена повноваженнями самостійно скасовувати подану платником звітність. Тому станом на дату формування вимоги такі нарахування залишалися актуальними.

За інтегрованою карткою платника за КБК НОМЕР_2 обліковувалась недоїмка у сумі 1 403,45 грн, яка виникла за результатами поданого податкового розрахунку за І квартал 2022 року. Позивач сплатив цю суму 23.05.2023, що підтверджується платіжним документом.

Оскільки на думку відповідача він діяв у межах та у спосіб, визначених Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464-VI, Порядком №765 та Порядком №422 нарахування та формування вимоги здійснено автоматично на підставі: поданої платником звітності; алгоритмів контролю за сплатою мінімальних страхових внесків, то таким чином, винесена вимога № Ф-4817-2040 відповідає вимогам закону та підлягає виконанню.

З додаткових пояснень, які надані відповідачем в ході розгляду справи, встановлено, що дані звіту з Таблицею 1 за 2017 рік на дату подання відзиву обліковувалися в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - РЗО).

Коригування інтегрованої картки платника єдиного внеску за технологічним кодом бюджетної класифікації НОМЕР_1 можливо тільки після надання органами Пенсійного фонду України інформації про приведення у відповідність в РЗО звітності з єдиного внеску та присвоєння їй статусу «історія подання».

У зв`язку з цим, 12.06.2023 ГУ ДПС направлений лист вих. № 3662/8/20-40-24-04-08 до Державної податкової служби України з проханням сприяння зняття актуальності Додатку 5 таблиці 1 № в РЗО (за листом платника від 23.05.2023 вх ГУ ДПС № 37552/6/ЕКП).

Листом Державної податкової служби України від 14.07.2023 вих № 16922/7/99-00-04-03-01-07 ГУ ДПС повідомлено про зняття актуальності Звіту про суми нарахованого єдиного внеску за 2017 рік № від 12.01.2018 поданого ФОП ОСОБА_1

31.08.2023 надана технічна можливість внесення коригувань до інтегрованої картки платника податків, у зв`язку з чим ІКП за кодом НОМЕР_1 ФОП ОСОБА_1 відкоригована шляхом зменшення суми недоїмки у розмірі 8448,00 гривень.

Станом на 21.09.2023 заборгованість по сплаті єдиного внеску за себе як фізичної особи підприємця складає 5530,86 гривень

З огляду на викладене, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 у повному обсязі.

Додатково, 10.02.2026 відповідачем надано пояснення по справі, в яких зазначив, що 12.06.2023 ГУ ДПС направлений лист вих. № 3662/8/20-40-24-04-08 до Державної податкової служби України з проханням сприяння зняття актуальності Додатку 5 таблиці 1 № в РЗО (за листом платника від 23.05.2023 вх ГУ ДПС № 37552/6/ЕКП).

31.08.2023 після зняття актуальності з Додатку 5 № від 12.01.2018 ГУ ДПС ІКП НОМЕР_1 платника приведена у відповідність та сума заборгованості зі сплати єдиного внеску склала 5530,86 грн (за рішенням про застосування штрафних санкцій та пені від 23.11.2021 № ).

За даними ІКП НОМЕР_1 наявна інформація про сплату коштів у рахунок погашення податкового боргу/заборгованості з єдиного внеску за платіжним дорученням № @2PL134591 від 27.06.2025 в розмірі 7290,86 грн (в т.ч. 5530,86 грн - заборгованість за рішенням про застосування штрафних санкцій та пені від 23.11.2021 № та 1760,00 грн - заборгованість за Податковою декларацією платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця за 2025 рік № від 12.05.2025 терм. спл. 20.05.2025).

Таким чином відповідач повідомляє, що станом на 16.01.2026 заборгованість по сплаті єдиного внеску за даними ІКП НОМЕР_2 та НОМЕР_1 ОСОБА_1 відсутня, а податкова вимога вважається автоматично відкликаною, у зв`язку з відсутністю податкового боргу.

Відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно приписів ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч. 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У судове засідання, призначене на 19.03.2026 сторони не з`явились, представниками надано клопотання про здійснення розгляду справи без їх участі.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у матеріалах справи доказами.

Проаналізувавши доводи позову та дослідивши докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 17.03.2005 зареєстрований, як фізична - особа підприємець з 01.04.2005 перебуває на спрощеній системі оподаткування.

Основними видами діяльності за КВЕД є:

25.99 Виробництво інших готових металевих виробів, н. в. 1. у.;

47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу інтернет;

46.90 Неспеціалізована оптова торгівля;

32.99 Виробництво іншої продукції, н. в. і. y.;

25.99 Виробництво інших готових металевих виробів, н. в. і. у.

27.04.2023 ГУ ДПС сформувало та направило ФОП ОСОБА_1 вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску № Ф-4817-2040.

Станом на дату формування вказаної вимоги в інтегрованій картці платника обліковувалась заборгованість:

за кодом бюджетної класифікації НОМЕР_1 - у сумі 13 978,86 грн, що складалася з нарахувань за деклараціями з додатком 1 за 2021 рік (11 118,86 грн) та 2022 рік (2 860 грн);

за кодом бюджетної класифікації НОМЕР_2 - у сумі 1 403,45 грн, нарахованих як роботодавцем на суми заробітної плати, винагороди за договорами цивільно-правового характеру та допомоги з тимчасової непрацездатності за І квартал 2022 року.

Позивач зазначає, що аналіз інтегрованої картки платника за період починаючи з 2017 року свідчить, що 12.01.2018 ним поданий звіт з єдиного внеску за 2017 рік із додатком №5 (таблиця 1). Однак у зв`язку з тим, що у 2017 році ФОП перебував на спрощеній системі оподаткування, належним для подання був звіт із додатком №5 (таблиця 2). Подання звіту з таблицею 1 призвело до того, що 09.02.2018 в інтегрованій картці платника відобразились нарахування єдиного внеску у сумі 8 448 грн.

Водночас у 2017 році на центральному рівні автоматично були сформовані нарахування єдиного внеску у розмірі мінімального страхового внеску - по 2 112 грн щоквартально, що загалом становило 8 448 грн (за І, ІІ, ІІІ та IV квартали 2017 року).

Таким чином, нарахування єдиного внеску за 2017 рік відображене в інтегрованій картці двічі:

вперше - у вигляді автоматичних нарахувань за алгоритмами контролю;

вдруге - унаслідок подання звіту за невідповідною формою (таблиця 1 замість таблиці 2).

У результаті за 2017 рік утворилося подвійне нарахування зобов`язань на суму 8 448 грн, яка фактично не підлягала сплаті.

Крім того, позивач вказує, що недоїмка за КБК НОМЕР_2 у сумі 1 403,45 грн була сплачена ним 23.05.2023.

За наведених обставин позивач вважає, що вимога ГУ ДПС від 27.04.2023 № Ф-4817-2040 є протиправною та підлягає скасуванню в частині визначення заборгованості з єдиного внеску за 2017 рік, яка виникла внаслідок подвійного відображення нарахувань, а також у частині недоїмки, фактично сплаченої за КБК НОМЕР_2.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати, повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначені Законом України від 08.07.2010р. №2464-УІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зі змінами та доповненнями (далі Закон №2464).

Відповідно до ч.4 ст. 8 Закону №2464 порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, а в частині адміністрування Податковим кодексом України та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Фізичних осіб-підприємців, у тому числі тих, які обрали спрощену систему оподаткування відповідно до пункту 4 частини першої статті 4 Закону №2464, визначено платниками єдиного внеску.

Обов`язки платників єдиного внеску регламентовано частиною другою статті 6 Закону №2464, згідно з приписами якої платник єдиного внеску зобов`язаний:

- своєчасно та у повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок;

- подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, що визначені законодавством.

Єдиний внесок для фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, нараховується на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску (п.3 ч.1 ст. 7 Закону №2464).

Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок ч.8 ст. 9 Закону №2464.

Згідно з нормами частини п`ятої статті 8 Закону №2464 єдиний внесок для всіх платників єдиного внеску (крім пільгових категорій) встановлено у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Пунктом 6 ч.1 ст.1 Закону №2464 передбачено, що сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою та стягується із нарахуванням пені та штрафів.

А за приписами ч.10, п.2 ч.11 ст.25 Закону №2464 для платників єдиного внеску встановлена відповідальність за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у вигляді застосування штрафу у розмірі 20 відсотків своєчасно несплачених сум та нарахування пені з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Правила заповнення та подання звітності по нарахуванню та сплаті єдиного внеску, встановлені Порядком формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015р. №435 (далі Порядок №435).

Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Порядку №435 фізичні особи-підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, формують та подають до органів доходів і зборів Звіт самі за себе один раз на рік до 10 лютого року, що настає за звітним періодом. Звітним періодом є календарний рік.

Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску подається за формою №Д5 згідно з додатком 5 до цього Порядку із зазначенням типу форми «початкова».

Так, фізичні особи-підприємці, які перебувають на спрощеній системі оподаткування подають до органу ДПС звіт з ЄСВ за себе один раз на рік до 10 лютого, що настає за звітним, і заповнюють у Звіті Таблицю 2 додатку 5 (п.10, п.11 розділу ІУ Порядку №435).

При цьому, аналізом зазначеного Порядку №435 не передбачено повторне подання Звіту за один і той же період після граничного терміну подання Звіту, а також самостійне виправлення допущених помилок платником єдиного внеску, що перебуває на спрощені системі оподаткування під час заповнення Звіту, а саме: заповнення як Таблиці 1 (подається платником, який перебуває на загальній системі оподаткування), так і Таблиці 2 (подається платником, який перебуває на спрощеній системі оподаткування).

Як встановлено судом із наданих документів, позивач з 01.04.2005 перебуває на спрощеній системі оподаткування, що підтверджується копією Витягу з реєстру платників податку від 23.05.2023 №47 (а.с.10), а отже, позивачем підлягала заповненню лише Таблиця 2 додатку 5 Звіту по ЄСВ за 2017 рік.

Між тим, як вбачається зі Звіту по ЄСВ за 2017 рік, поданого позивачем до контролюючого органу 12.01.2018, а саме:

- самостійно визначена у Таблиці 1 додатку 5 (заповнюється платниками, які перебувають на загальні системі оподаткування) сума доходу, на яку нараховується ЄСВ, але не менше за розмір мінімальної заробітної плати, у розмірі 38400 грн., сума нарахованого ЄСВ становить 8448 грн. (за період з січня по грудень 2017р.) - (а.с.60);

Таким чином із аналізу вищенаведеного Звіту вбачається, що позивач, перебуваючи з 01.04.2005 на спрощеній системі оподаткування, помилково заповнив Таблицю 1 у додатку 5 як платник, який перебуває на загальній системі оподаткування, що призвело до подвоєння суми ЄСВ за 2017 рік та виставлення позивачеві недоїмки у розмірі 8448 грн. контролюючим органом внаслідок допущення такої помилки.

Як вбачається з додаткових пояснень ГУ ДПС у Харківській області 31.08.2023 внесено коригування до інтегрованої картки платника податків за кодом НОМЕР_1 ФОП ОСОБА_1 шляхом зменшення суми недоїмки у розмірі 8448,00 гривень, що підтверджується таблицею (а.с. 104).

Тобто на момент розгляду справи порушення фактично усунуто, і вимога позивача втратила актуальність.

Отже суд відмовляє в цій частині позову саме з підстав відсутності предмета спору, оскільки ІКП уже відкориговано, а борг виключено.

Також, судом встановлено, що на підставі даних інтегрованої картки платника та у зв`язку з несвоєчасною сплатою єдиного внеску Головним управлінням ДПС у Харківській області винесено рішення від 23.11.2021 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені у загальному розмірі 12 548,86 грн, з яких штрафні санкції становлять 660,84 грн, пеня - 6 088,02 грн.

Зазначене рішення контролюючого органу направлено платнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення за його податковою адресою. Доказів оскарження вказаного рішення у судовому чи адміністративному порядку позивачем не надано.

Згідно з частиною шостою статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» сплачені суми єдиного внеску зараховуються в рахунок погашення сум недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Як підтверджується матеріалами справи, 31.08.2023 після зняття актуальності з Додатку 5 № від 12.01.2018 ГУ ДПС ІКП НОМЕР_1 платника приведена у відповідність та сума заборгованості зі сплати єдиного внеску склала 5530,86 грн (за рішенням про застосування штрафних санкцій та пені від 23.11.2021 № ).

За даними ІКП НОМЕР_1 наявна інформація про сплату коштів у рахунок погашення податкового боргу/заборгованості з єдиного внеску за платіжним дорученням № @2PL134591 від 27.06.2025 в розмірі 7290,86 грн (в т.ч. 5530,86 грн - заборгованість за рішенням про застосування штрафних санкцій та пені від 23.11.2021 № та 1760,00 грн - заборгованість за Податковою декларацією платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця за 2025 рік № від 12.05.2025 терм. спл. 20.05.2025).

Суд зазначає, що у даній адміністративній справі рішення ГУ ДПС від 23.11.2021 № про застосування штрафних санкцій та пені не є предметом розгляду, а отже суд не надає йому оцінку.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України, суд перевіряє, чи прийняті рішення суб`єкта владних повноважень на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. З матеріалів справи вбачається, що відповідач діяв у межах наданих повноважень та відповідно до вимог Закону.

За вказаних обставин суд дійшов висновку про те, що позов задоволенню не підлягає.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 77, 241- 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, 46, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61057) про визнання протиправною та скасування вимоги - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мороко А.С.