Справа № 514/1734/25
Суддя: Кирилюк І. М.
Дата ухвалення: 2026-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Справа №514/1734/25
Провадження по справі № 2-а/514/22/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2026 року с-ще Бессарабське

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Кирилюк І.М.

при секретарі судового засідання - Царан К.П.,

за участю адвоката -Китаєвої О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , третя особа ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Представник ОСОБА_1 - адвокат Китаєва О.А. (діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги, виданого Південним міжрегіональним центром з надання безоплатної правничої допомоги від 21.11.2025 року № 2953, свідоцтвом про прав на зайняття адвокатською діяльністю) звернулася до суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 28.04.2025 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_4 ) виніс постанову №1114, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме порушення абзацу 2 п.1 ст.22 України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року № 3543-XII (далі - Закон № 3543-XII), у зв`язку із неявкою за викликом. Оскільки позивач не отримував повістки про виклик, в його діях відсутній склад правопорушення, тому просить скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Ухвалою суду від 01.12.2025 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження.

Ухвалою суду від 27.01.2026 року у справі було залучено до участі у справі співвідповідачем ІНФОРМАЦІЯ_5 , повторно витребувано з ІНФОРМАЦІЯ_6 копію матеріалів адміністративної справи .

18 лютого 2026 року представник ІНФОРМАЦІЯ_7 надав суду матеріали адміністративної справи стосовно ОСОБА_1 .

У призначений день в судовому засіданні взяла участь представник позивача адвокат Китаєва О.А., Пателі В.М.

ІНФОРМАЦІЯ_5 участь представників у судовому засіданні не забезпечив, про розгляд справи обласний та районний ТЦК та СП повідомлені в системі Електронний суд, про поважні причини неявки суду не повідомили, правом подати відзив на позовну заяву не скористались.

Третя особа - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений.

В силу ч.3 ст. 268 КУпАП неприбуття у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи.

За таких обставин суд дійшов висновку про можливість її розгляду без участі представників відповідачів та третьої особи.

Заслухавши пояснення позивача, адвоката Китаєву О.А., дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини.

Позивач - ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства, що підтверджується довідкою МСЕК №133026 серія 2-18 АВ від 21.02.1996 року, безстроково.

18 квітня 2025 року начальником мобілізаційної підготовки ІНФОРМАЦІЯ_8 майором ОСОБА_3 складений протокол, згідно з яким 18 квітня 2025 року ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_8 в с-ще Бессарабське, який будучи військово-зобов`язаний та належним чином повідомлений про виклик на 21.02.2025 року на 10.00 год до ІНФОРМАЦІЯ_6 , в порушення вимог абз.8 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_6 у зазначеній в повістці час та місце.

Цим протоколом повідомлено позивача про дату та час розгляду його справи в ІНФОРМАЦІЯ_9 на 22 квітня 2025 року о 15.00 год. Протокол підписаний власноруч ОСОБА_1 , до протоколу додана копія паспорта позивача.

Начальник ІНФОРМАЦІЯ_6 майор ОСОБА_4 28 квітня 2025 року виніс постанову №1114 у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, якою визнав його винним у вчиненні правопорушення та притягнув до відповідальності у вигляді штрафу в сумі 17 000 грн 00 коп, з посиланням неявку останнього на виклик в ТЦК та СП та на складений протокол про адміністративне правопорушення. від 18.04.2025 року.

Водночас матеріали адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності не містять жодних відомостей на підтвердження здійснення такого виклику до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи безстроково за рішенням МСЕК та виключений з військового обліку за станом здоров`я, згідно з рішенням призовної комісії 26.12.1997 року .

Позивач місце проживання не міняв, повістку від ІНФОРМАЦІЯ_6 не отримував, не ховався, тому вважає, що його довіритель не порушував абз. 2 п.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» і безпідставно притягнутий до відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Також представник позивача зазначила, що за змістом постанова не відповідає вимогам закону, оскільки не ґрунтується на повному та об`єктивному встановленні всіх обставин, прийнята за відсутністю належних та допустимих доказів, які б вказували на подію та склад правопорушення в діях позивача.

Позаяк у протоколі про адміністративне правопорушення №1114 від 18.04.2025 зазначена дата розгляду адміністративної справи «22 квітня 2025 о 15.00 год», а фактично оскаржувана постанова винесена 28 квітня 2025 року, позивач не був обізнаний про дату, час та місце розгляду справи стосовно нього.

Про притягнення до відповідальності дізнався 19.11.2025 року, коли отримав постанову у відділі державної виконавчої служби.

Пояснення представника позивача підтверджені:

- довідкою МСЕК №133026 серія 2-18 АВ від 21.02.1996 року стосовно ОСОБА_1 , із якої убачається, що йому встановлена ІІ група інвалідності з дитинства, безстроково;

- копією обліково - послужної картки до військового квитка № НОМЕР_1 , із якого убачається, що ОСОБА_1 на підставі рішення призовної комісії Тарутинського району Одеської області від 26 грудня 1997 року виключений з військового обліку за станом здоров`я. Вказаний запис зроблений ТВП військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_10 , майором ОСОБА_5 , печатка та підпис особи наявні;

- копією постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 від 28 квітня 2025 року №1114;

- копією постанови про відкриття виконавчого провадження за постановою ІНФОРМАЦІЯ_6 , у якій міститься підпис ОСОБА_1 про отримання копії спірної постанови 19.11.2025 року;

- направлення ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_1 для визначення придатності до військової служби від 18.04.2025 №3230272.

- копією висновку психіатра лікаря ОСОБА_7 від 12.08.2025 №1307 з висновком про непридатність ОСОБА_1 на підставі ст.19а графи І Розкладу хвороб до військової служби;

- копією акту про дослідження стану здоров`я ОСОБА_1 від 13.08.2025 з якої убачається поставлений позивачу діагноз.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Здійснюючі правову оцінку встановлених у справі фактичних обставин, суд зазначає таке.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України (ст. 65 Конституції України, ст. 1 Закону № 2232-XII).

Військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями ( ч.2 ст.1 Закону № 2232-XII).

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку( ч.3 ст.1 Закону № 2232-XII)..

На виконання вимог частини 10 статті 1 Закону № 2232-XII громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

У зв`язку із повномасштабною військовою агресією Російської Федерації проти України Указами Президента України від 24.02.2022 N 64/2022 та № 65/2022,, які затверджено Законами України від 24.02.2022 № 2102-IX та від 03.03.2022 року № 2105-IX, введено воєнний стан в Україні та оголошено проведення загальної мобілізації, дія яких продовжена на території держави дотепер.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначені нормами Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року № 3543-XII (далі - Закон № 3543-XII).

Відповідно до пункту 1 «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 154 (далі по тексту Положення № 154) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

До обов`язків громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації відноситься, зокрема обов`язок з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період (абз. 2 ч. 1 та ч. 3 ст.22 Закону № 3543-XII)

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 (далі - Порядок).

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк (абз.8 ч.3 ст. 22 Закону № 3543-XII, п. 21 Порядку).

Відповідно до п. 41 Порядку належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 або його відділу є особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом у разі вручення повістки; день отримання поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; або зареєстрованого місця проживання, у разі, якщо особа не повідомила ТЦК та СП про інше місце проживання -у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

Отже особа вважається оповіщеною про її виклик до ТЦК та СП у разі дотримання одного з перелічених у Порядку способів її повідомлення.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Положенням про ТЦК та СП передбачено повноваження районних ТЦК та СП розглядати зазначені адміністративні справи ( п.9, п.10 Положення).

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ст. 280 КУпАП).

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що вчинене в особливий період.

Зі змісту спірної постанови убачається, що позивач не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_6 за викликом. Водночас відсутні відомості коли, яким чином позивач був оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 для вирішення питань щодо взяття його на військовий облік та проходження ВЛК. Ураховуючи те, що на відповідача як на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок доказування правомірності прийнятого рішення, суд дійшов висновку, що відокремлений підрозділ ІНФОРМАЦІЯ_11 - ІНФОРМАЦІЯ_12 не довів обґрунтованість такого.

Інших доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, внаслідок чого його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 статті 210-1 КУпАП, матеріали справи не містять.

Також суд бере до уваги, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю безстроково, був виключений з військового обліку ще у 90-роках, а отже не є суб`єктом правопорушення, за яке його притягнуто до відповідальності, оскільки в силу п.2 ч.1 ст. 23 Закону № 3543-XII звільнений від призову на військову службу під час мобілізації.

Ця обставина, у свою чергу вказує на те, що спірне рішення не відповідає принципам розсудливості та пропорційності, оскільки уповноваженою на його прийняття особою не дотриманий баланс між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких це рішення спрямоване.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач є особою, яка відповідно до п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору. Матеріали справи не містять доказів понесення судових витрат.

Тому згідно з ч.5 ст. 139 КАСУ судовий збір компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (на момент звернення до суду з позовом).

Ураховуючи наведене та керуючись статтями 2, 6, 22, 242-246, 268-271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , третя особа ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Скасувати постанову від 28 квітня 2025 року №1114 у справі про адміністративне правопорушення, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про накладення на ОСОБА_1 на підставі частини 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 17000 (сімнадцять тисяч гривень). Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 (шістдесят) коп.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (неналежного відповідача) - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення та складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 13.03.2026 року.

Суддя І.М. Кирилюк