Справа № 461/2108/26
Суддя: Стрельбицький В. В.
Дата ухвалення: 2026-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №461/2108/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2026 року місто Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря судового засідання Герман М.І.,

представника позивача Стебко І.Ю.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Крупінської Н.Л.,

перекладача Ачилова І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом

Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби

(79007, м. Львів, вул. Січових Стрільців, 11; ),

в особі представника Стебко Інни Юріївни,

до

громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_1

( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце перебування Волинський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України: 45213, Волинська обл., Луцький р-н, с. Журавичі, вул. Перемоги, 27)

про продовження строку затримання у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні,

встановив:

I. Позиції сторін та учасників справ, заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Західне міжрегіональне управління Державної міграційної служби, в інтересах якого діє Стебко І.Ю., звернулось до суду з позовом до громадянина Республіки Туркменістана ОСОБА_1 про продовження строку затримання у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відповідно до прохальної частини позовної заяви, представник просить продовжити строк затримання в Пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, терміном на шість місяців громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

В обґрунтування поданого позову покликається на те, що рішенням Галицького районного суду міста Львова від 28 березня 2025 року у справі №461/2451/25 за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області до громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, позов задоволено, затримано громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, терміном на 6 місяців, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2025 року у справі №461/2451/25 апеляційну скаргу громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Галицького районного суду м. Львова від 28 березня 2025 року по справі №461/2451/25 - без змін.

Рішенням Галицького районного суду міста Львова від 26 вересня 2025 року у справі №461/7910/25 за адміністративним позовом Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби (далі Позивач) до громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі Відповідач, ОСОБА_2 ), про продовження строку затримання особи в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, терміном на шість місяців, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, позов задоволено, продовжено строк затримання громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, на строк шість місяців, з метою вжиття заходів щодо його ідентифікації та примусового видворення.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2025 року у справі №461/7910/25 суд вирішив апеляційну скаргу громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Галицького районного суду м. Львова від 26 вересня 2025 року у справі №461/7910/25 - без змін.

Зазначає, що строк затримання ОСОБА_1 в Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України закінчується.

З метою забезпечення ідентифікації відповідача та видачі йому свідоцтва на повернення був надісланий лист Надзвичайному і Повноважному Послу Туркменістану в Україні за №4601.18.4-4981/46.2-25 від 23.09.2025. З метою забезпечення ідентифікації відповідача, видачі йому свідоцтва на повернення в країну походження та сприяння у отримані транзитної візи через Республіку Молдову та Республіку Румунію був надісланий лист Надзвичайному і Повноважному Послу Туркменістану в Україні за №4601.18.4-4291/46.2-26 від 20.03.2026.

Відповідач не звертався до територіальних органів ДМС із заявою про визнання його біженцем, або особою, яка потребує додаткового захисту.

Відтак, у зв`язку із неможливістю забезпечити примусове видворення/реадмісію відповідача просить позов задовольнити.

Представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого остання заперечує проти задоволення позовних вимог, зокрема вказує на те, що позивач не подав суду належні та допустимі докази необхідності продовження примусового тримання відповідача. Не подано доказів неможливості виконання позивачем реальних дій щодо ідентифікації та видворення відповідача протягом останніх 6 (шести) місяців (вдруге), а лише формальна відписка. ОСОБА_2 має паспорт яким був ідентифікований, а також прибув в Україну через легальний пункт пропуску.

У судовому засіданні представник позивача Стебко І.Ю. заявлені вимоги підтримала та просила суд ухвалити рішення про задоволення позову.

Представник відповідача Крупінська Н.Л. в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог

Відповідач у судовому засіданні доводи представника підтримав та повідомив про бажання оформити документи для ідентифікації та виїзду.

II. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, оцінка доводів учасників справи, норми права та мотиви їх застосування та незастосування

Дослідивши та оцінивши позовну заяву та докази у справі у їх сукупності, заслухавши доводи учасників процесу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 5 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Суд встановив, що рішенням Галицького районного суду міста Львова від 28 березня 2025 року у справі №461/2451/25 за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області до громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, позов задоволено, затримано громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, терміном на 6 місяців, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2025 року у справі №461/2451/25 апеляційну скаргу громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Галицького районного суду м. Львова від 28 березня 2025 року по справі №461/2451/25 - без змін.

Рішенням Галицького районного суду міста Львова від 26 вересня 2025 року у справі №461/7910/25 за адміністративним позовом Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби (далі Позивач) до громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі Відповідач, ОСОБА_2 ) про продовження строку затримання особи в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, терміном на шість місяців, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, позов задоволено, продовжено строк затримання громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, на строк шість місяців, з метою вжиття заходів щодо його ідентифікації та примусового видворення.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2025 року у справі №461/7910/25 суд вирішив апеляційну скаргу громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Галицького районного суду м. Львова від 26 вересня 2025 року у справі №461/7910/25 - без змін.

На даний час наявні умови, за яких неможливо ідентифікувати відповідача та забезпечити примусове видворення особи у встановленому порядку. Відповідач не звертався до територіальних органів ДМС із заявою про визнання його біженцем, або особою, яка потребує додаткового захисту.

Так, рішеннями суду встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ПР МЛВ 002936 від 27.03.2025 за ч. 2 ст. 203 КУпАП громадянин Республіки Туркменістан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перевищив дозволений строк перебування більш як на 30 днів, та проживав на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні.

Дії відповідача порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 203 КУпАП перевищення іноземцем або особою без громадянства встановленого строку перебування в Україні більш як на 30 днів, а так само проживання на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні, за недійсними документами чи документами, термін дії яких закінчився, - тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач після скасування 17.06.2024 посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 своєчасно не здав посвідку та не залишив територію України.

Так, відповідач перебуває на території України без будь-яких документів для іноземця (посвідка, дозвіл на імміграцію, довідка про звернення за захистом тощо), що дають право законно перебувати на території України, не працює. Документи, що посвідчують особу у іноземця відсутні. Таким чином, громадянин Республіки Туркменістан ОСОБА_2 перебуває в Україні у статусі нелегального мігранта.

Також, встановлено, що громадянин Республіки Туркменістан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перевищив дозволений строк свого перебування на території України більше 90 днів протягом 180 днів, чим порушив п. 2 Порядку продовження строку перебування та проживання або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою КМУ від 15.02.2012 №150.

Відповідач ухилився від виїзду з України, не вживав заходів щодо оформлення легального перебування на території України, з заявою про надання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту не звертався, законне джерело існування та підстави для подальшого перебування на території України відсутні.

17.06.2024 ГУ ДМС у Львівській області було прийнято рішення про скасування Бабамирадову Мекану посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 (підстава 04/13- навчання) на підставі підпункту 2 пункту 63 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №322 (далі - Порядок № 322) у зв`язку з інформуванням від університету про відрахування Відповідача з числа студентів.

Згідно з пунктом 68 Порядку № 322, іноземець або особа без громадянства, стосовно яких прийнято рішення про скасування посвідки, повинні здати посвідку, зняти з реєстрації місце проживання та виїхати за межі України в семиденний строк з дня отримання копії такого рішення (крім випадків, визначених підпунктами 2, 5, 9-11 пункту 63 цього Порядку). Однак, іноземець своєчасно не здав посвідку та не залишив територію України і проживав нелегально без документів на право проживання в Україні. Таким чином, Відповідач з 17.06.2024 втратив підстави для подальшого перебування на території України, незаконно перебуває на території України та ухиляється від виїзду з України. Не вжив заходів щодо оформлення легального статусу перебування на території України, із заявою про надання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту не звертався.

З метою забезпечення ідентифікації відповідача та видачі йому свідоцтва на повернення ЗМУ ДМС надісланий лист Надзвичайному і Повноважному Послу Туркменістану в Україні за №4601.18.4-4981/46.2-25 від 23.09.2025. З метою забезпечення ідентифікації відповідача, видачі йому свідоцтва на повернення в країну походження та сприяння у отримані транзитної візи через Республіку Молдову та Республіку Румунію був надісланий лист Надзвичайному і Повноважному Послу Туркменістану в Україні за №4601.18.4-4291/46.2-26 від 20.03.2026.

Водночас, за твердженнями представника позивача, відповідей на такі не надано, а протилежного судом не встановлено.

Таким чином, наведені обставини об`єктивно ускладнюють на даний час можливість надання органами дипломатичної служби України будь-якого сприяння у підтвердженні особи і документуванні громадян країни-агресора.

Частинами 11-13 статті 289 КАС України визначено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, такий строк може бути продовжено, але загальний строк затримання не повинен перевищувати вісімнадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення чи реадмісію або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його (її) ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Відповідно до п. 2, 5 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 року № 150, Іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території: 1) протягом наданого візою дозволу в межах строку дії візи у разі в`їзду осіб без громадянства чи іноземців, які є громадянами держав з візовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України; 2) не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено законодавством та міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС.

Заява про продовження строку перебування на території України за формою згідно з додатком 1 (далі - заява) подається особисто повнолітнім дієздатним іноземцем або особою без громадянства чи законним представником повнолітньої недієздатної особи та приймаючою стороною територіальному органу/територіальному підрозділу ДМС за місцем перебування іноземця або особи без громадянства не пізніше ніж за три робочих дні до закінчення встановленого строку перебування на території України. У разі подання іноземцем або особою без громадянства заяви із порушенням строків, встановлених абзацом першим цього пункту, але до закінчення встановленого строку перебування на території України, до заяви додаються документи, що підтверджують наявність підстав, що унеможливлюють їх виїзд з території України. У разі порушення іноземцем або особою без громадянства встановленого строку перебування на території України заява приймається після притягнення іноземця або особи без громадянства та приймаючої сторони до адміністративної відповідальності.

Підтверджень про звернення відповідача до територіального органу/територіального підрозділу ДМС з заявою про продовження строку перебування на території України відсутні.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України, визначає Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773-VI (далі - Закон № 3773- VI).

Відповідно до пункту 16 частини першої статті 1 Закону № 3773- VI, паспортний документ іноземця - документ, виданий уповноваженим органом іноземної держави або статутною організацією ООН, що підтверджує громадянство іноземця, посвідчує особу іноземця або особу без громадянства, надає право на в`їзд або виїзд з держави і визнається Україною.

У частині 3 статті 3 розділу І Закону № 3773- VI зазначено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України.

Частиною 1 ст. 289 КАС України визначено, а наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України;

2) затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття на поруки підприємством, установою чи організацією;

4) зобов`язання внести заставу.

Суд критично ставиться до тверджень представника відповідача про те, що відсутні ризики передбачені ч. 1 ст. 289 КАС України, адже відповідач, нелегально перебуваючи на території України, не має постійного місця проживання та місця праці, не має стабільного джерела доходів для свого існування. Відтак, існує ризик втечі громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та уникнення ним подальшого примусового видворення за межі території України.

Суд приймає до уваги те, що виконання завдань адміністративного судочинства залежить від встановлення адміністративним судом у справі об`єктивної істини та правильного застосування норм матеріального та процесуального права, а тому статтею 9 КАС України на суд покладено обов`язок вживати передбачені законом заходи, необхідні для правильного з`ясування всіх обставин справи. Дієвість адміністративного судочинства залежить від того, наскільки повно і всебічно будуть підтверджені доказами обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12 березня 2026 року, справа №460/27538/23, провадження № К/990/47474/25).

Згідно частини 4 статті 30 Закону № 3773-VI, іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців. У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Відповідно до ч.11 ст. 289 КАС України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, такий строк може бути продовжено, але загальний строк затримання не повинен перевищувати вісімнадцять місяців.

Таким чином, виходячи з наведених вище доводів та мотивів, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову.

Разом з тим, реагуючи на пояснення громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_1 висловленні в судовому засіданні, суд звертає увагу Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби на необхідність активізації дій щодо встановлення особи відповідача, зокрема скерування повторних запитів відповідним особам, які представляють країну походження відповідача, а також пришвидшення вирішення питань про які клопоче відповідач.

На підставі викладеного, керуючись, ст. 6, 14, 72-77, 90, 241-243, 245-246, 250, 371 КАС України,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Продовжити строк затримання громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України за адресою АДРЕСА_1 , на строк шість місяців, тобто до 23.09.2026 року.

Апеляційні скарги на судові рішення в адміністративних справах, визначених цією статтею, можуть бути подані в десятиденний строк з дня проголошення судового рішення. Оскарження рішення про затримання іноземця або особи без громадянства не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: Західне міжрегіональне управління Державної міграційної служби

(79007, м. Львів, вул. Січових Стрільців, 11; ; );

представник позивача: Стебко Інна Юріївна

відповідач: громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_2

( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце перебування Волинський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України: 45213, Волинська обл., Луцький р-н, с. Журавичі, вул. Перемоги, 27)

представник відповідача Крупінська Наталія Леонідівна

( АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 )

Повний текст рішення складено 23 березня 2026 року.

Головуючий суддя В.В. Стрельбицький