Справа № 260/5575/25
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2026-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 березня 2026 року м. Ужгород№ 260/5575/25
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Іванчулинець Д.В.,

при секретарі судового засідання - Грига Н.В.,

за участю сторін та осіб, які беруть участь у розгляді справи:

представник позивача - Ємчук Л.В.,

представник відповідача - Штефура Є.О.,

представник третьої особи 1 - не з`явився,

представник третьої особи 2 - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовною заявою Карпатського біосферного заповідника (вул. Красне Плесо, буд. 77, м. Рахів, Закарпатська область, 90600, ) до Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області (вул. Шевченка, буд. 114, с. Богдан, Рахівський район, Закарпатська область, 90645, ), третя особа Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України (01008, Україна, м. Київ, вулиця М. Грушевського, 12/2, ідентифікаційний код 37508596) та Головного управління ДПС у Закарпатській області (вул. Волошина, буд. 52, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до ч. 3 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 05 березня 2026 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено 13 березня 2026 року.

Карпатський біосферний заповідник (далі позивач) в особі представника - адвоката Ємчук Лідії Вікторівни (далі представник позивача) звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області (далі відповідач), третя особа Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України (далі третя особа 1) та Головного управління ДПС у Закарпатській області (далі тертя особа 2), яким просить:

1) позов задовольнити;

2) визнати протиправним та нечинним рішення Богданської сільської ради, затверджене рішенням 42 сесії VIII скликання Богданської сільської ради №1001 від 10.06.2024 року «Про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку на території Богданської територіальної громади», в частині абзацу 1 пункту «Пільги щодо сплати податку для юридичних осіб» додатку 2 до рішення;

3) зобов`язати Богданську сільську раду прийняти новий нормативно-правовий акт на заміну нормативно-правового акта, визнаного незаконним у відповідній частині;

4) стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області на користь Карпатського біосферного заповідника понесені судові витрати.

Разом з позовом представником позивача подано до суду заяву про забезпечення позову, якою просить: зупинити дію нормативно-правового акту - рішення Богданської сільської ради від 10.06.2024 № 1001 «Про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку на території Богданської територіальної громади» в частині абзацу 1 пункту «Пільги щодо сплати податку для юридичних осіб» додатку 2 до рішення - до набрання законної сили судовим рішення у даній справі.

09 липня 2025 року ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду було відмолено позивачеві у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Богданською сільською радою Рахівського району Закарпатської області прийнято рішення №1001 від 10.06.2024 року «Про встановлення ставок та пільг зі сплати земельного податку на території Богданської територіальної громади». Даним рішенням відповідача вирішено встановити з 01.01.2025 року на території Богданської територіальної громади: 1) ставки земельного податку згідно з додатком 1; 2) пільги для фізичних та юридичних осіб, надані відповідно до пункту 284.1 статті 284 Податкового кодексу України, за переліком згідно з додатком 2.

Згідно з абзацом 1 пункту «Пільги щодо сплати податку для юридичних осіб» додатку 2 до рішення «Перелік пільг для фізичних та юридичних осіб, наданих відповідно до пункту 284.1 статті 284 Податкового кодексу України із сплати земельного податку», пільги щодо сплати податку для юридичних осіб у розмірі 100% встановлені для: дошкільних та загальноосвітніх навчальних закладів незалежно від форми власності і джерел фінансування, закладів культури (крім національних та державних дендрологічних парків) (за умови використання за цільовим призначенням), освіти, охорони здоров`я, соціального захисту, фізичної культури та спорту, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів. Вказане рішення позивач вважає протиправним, у зв`язку з чим звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого в проти позову заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, як безпідставних. Заперечуючи проти позову представник відповідача вказує на те, що Рішенням 42 сесії 8 скликання Богданської сільської ради від 10.06.2024 року №1001 «Про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку на території Богданської територіальної громади», установлено на території Богданської територіальної громади: 1) ставки земельного податку, згідно з додатком 1 даного рішення; 2) пільги для фізичних та юридичних осіб, надані відповідно до пункту 284.1 статті 284 Податкового кодексу України, за переліком згідно з додатком 2 даного рішення. Дане рішення Богданської сільської ради від 10.06.2024 року №1001 прийнято з урахуванням вимог чинного законодавства, норм статтей 10, 12, 269, 281 - 284 Податкового кодексу України, статті 64 Бюджетного кодексу України, Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», пунктів 24, 28 частини першої статті 26, частини першою статті 59, статті 69 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Згідно з абзацом 1 пункту «Пільги щодо сплати податку для юридичних осіб» додатку 2 оспорюваного рішення «Перелік пільг для фізичних та юридичних осіб, наданих відповідно до пункту 284.1. статті 284 Податкового кодексу України із сплати земельного податку, розмір пільги (відсоток суми податкового зобов`язання за рік) - 100 %, від сплати податку звільняються: дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади незалежно від форми власності і джерел фінансування, заклади культури (крім національних та державних дендрологічних парків) (за умови використання за цільовим призначенням), освіти, охорони здоров`я, соціального захисту, фізичної культури та спорту, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів. Позивач вважає, що даний пункт рішення прийнято Богданською сільською радою всупереч вимогам п.п. 282.1.4. п. 282.1. ст. 282 ПК України, яким визначено, що від сплати податку звільняються дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади незалежно від форми власності і джерел фінансування, заклади культури, науки (крім національних та державних дендрологічних парків) (за умови використання за цільовим призначенням), освіти, охорони здоров`я, соціального захисту, фізичної культури та спорту, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, чим звужено перелік суб`єктів юридичних осіб, які звільняються від сплати земельного податку, виключивши з переліку заклади науки.

Представник позивача скористався своїм правом та подав до суду відповідь на відзив.

Представником третьої особи 1 подано до суду письмові пояснення щодо позову, відповідно до яких просить позовну заяву задовольнити, у зв`язку з тим, Богданською сільською радою Рахівського району Закарпатської області прийнято рішення № 1001 від 10.06.2024 «Про встановлення ставок та пільг зі сплати земельного податку на території Богданської територіальної громади». Даним рішення на території Богданської територіальної громади з 01.01.2025 встановлено: - ставки земельного податку (додаток 1 до рішення); - пільги для фізичних та юридичних осіб, надані відповідно до пункту 284.1 статті 284 Податкового кодексу України (за переліком згідно з додатком 2 до рішення). Відповідно до абзацу 2 пункту «Пільги щодо сплати податку для юридичних осіб» додатку 2 до рішення «Перелік пільг для фізичних та юридичних осіб, наданих відповідно до пункту 284.1 статті 284 Податкового кодексу України із сплати земельного податку» встановлено, пільги щодо сплати податку для юридичних осіб у розмірі 100% для: дошкільних та загальноосвітніх навчальних закладів незалежно від форми власності і джерел фінансування, закладів культури (крім національних та державних дендрологічних парків) (за умови використання за цільовим призначенням), освіти, охорони здоров`я, соціального захисту, фізичної культури та спорту, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів. Разом з тим, відповідно до підпункту 282.1.4. пункту 282.1 статті 282 Податкового Кодексу України від сплати земельного податку звільняються дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади незалежно від форми власності і джерел фінансування, заклади культури, науки (крім національних та державних дендрологічних парків) (за умови використання за цільовим призначенням), освіти, охорони здоров`я, соціального захисту, фізичної культури та спорту, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів. Таким чином, приймаючи оспорюване рішення, відповідач необґрунтовано звузив перелік суб`єктів юридичних осіб, які звільняються від сплати земельного податку, виключивши з цього переліку заклади науки, тим самим порушив норми пункту 24 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та підпункту 282.1 статті 282 Податкового кодексу України. Дискреція органу місцевого самоврядування у затвердженні ставок земельного податку не може штучно звужувати законодавчо встановлені норми щодо переліку осіб, до яких податкова пільга застосовується. Відтак, вказане рішення порушує права Позивача, оскільки Позивач є бюджетною, неприбутковою, природоохоронною, науково-дослідною установою міжнародного значення, яка повністю утримується за рахунок державного бюджету (загального та спеціального фондів), що підтверджується: - Положенням про Карпатський біосферний заповідник, затвердженим наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 31.08.2020 року №101 (у редакції наказу Міндовкілля від 04.04.2022 № 168); - рішенням Головного управлінням ДПС у Закарпатській області № 022 від 10.06.2024 про зміну ознаки неприбутковості з коду « 0048 інші юридичні особи» на код « 0031 бюджетні установи»;- листом Головного управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області від 12.06.2025 № 6-17-06/2931, яким зазначено, що Заповідник є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня, включений до мережі розпорядників та одержувачів коштів державного бюджету протягом 2022 2025 років за кодом відомчої класифікації видатків 270 (головний розпорядник Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України), та обслуговується і має відкриті реєстраційні рахунки в Управлінні Державної казначейської служби України у Рахівському районі Закарпатської області; - наказом Міністерства освіти і науки України від 09.06.2023 № 711 «Про затвердження Висновків про результати державної атестації наукових установ»; - свідоцтвом про державну атестацію наукової установи серії ДА № 00587 від 09.06.2023. Поряд з цим, Богданською сільською радою не наведено жодних законодавчо визначених підстав, які б уповноважували орган місцевого самоврядування всупереч вимог Податкового кодексу України змінювати на власний розсуд категорії осіб, яким Законом надано пільги.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі з мотивів наведених у позовній заяві та відповіді на відзив, просила суд задовольнити такі вимоги повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву та просила суд відмовити позивачеві в задоволенні позову.

Представник третьої особи 1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з мотивів наведених в поданих своїх поясненнях.

Представник третьої особи 2 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Клопотання про розгляд справи без його участі до суду не надходили.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що Богданською сільською радою Рахівського району Закарпатської області (далі - відповідач) прийнято рішення №1001 від 10.06.2024 року «Про встановлення ставок та пільг зі сплати земельного податку на території Богданської територіальної громади». Вказаним рішенням відповідача вирішено встановити з 01.01.2025 року на території Богданської територіальної громади: 1) ставки земельного податку згідно з додатком 1; 2) пільги для фізичних та юридичних осіб, надані відповідно до пункту 284.1 статті 284 Податкового кодексу України, за переліком згідно з додатком 2.

Згідно з абзацом 1 пункту «Пільги щодо сплати податку для юридичних осіб» додатку 2 до рішення «Перелік пільг для фізичних та юридичних осіб, наданих відповідно до пункту 284.1 статті 284 Податкового кодексу України із сплати земельного податку», пільги щодо сплати податку для юридичних осіб у розмірі 100% встановлені для: дошкільних та загальноосвітніх навчальних закладів незалежно від форми власності і джерел фінансування, закладів культури (крім національних та державних дендрологічних парків) (за умови використання за цільовим призначенням), освіти, охорони здоров`я, соціального захисту, фізичної культури та спорту, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон) органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Згідно ч. 1, 2, 5 ст. 59 Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.

За правилами ст. 25 Закону сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно з п. 24 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України.

Приписами ч. 1 ст. 69 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що органи місцевого самоврядування відповідно до Податкового кодексу України встановлюють місцеві податки і збори. Відповідно до п. 35 ч.1 ст. 26 Закону до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належить затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів та податкових пільг зі сплати місцевих податків.

Зі змісту оскаржуваного рішення відповідача слідує, що таке прийняте, зокрема, відповідно до ст. 282 Податкового кодексу України.

Згідно з абзацом 1 пункту «Пільги щодо сплати податку для юридичних осіб» додатку 2 до рішення відповідача «Перелік пільг для фізичних та юридичних осіб, наданих відповідно до пункту 284.1 статті 284 Податкового кодексу України із сплати земельного податку», пільги щодо сплати податку для юридичних осіб у розмірі 100% встановлені для: дошкільних та загальноосвітніх навчальних закладів незалежно від форми власності і джерел фінансування, закладів культури (крім національних та державних дендрологічних парків) (за умови використання за цільовим призначенням), освіти, охорони здоров`я, соціального захисту, фізичної культури та спорту, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Вказаний пункт рішення відповідача прийнятий всупереч вимогам пп. 282.1.4. п. 282.1 ст. 282 ПК України, який встановлює, що від сплати податку звільняються: дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади незалежно від форми власності і джерел фінансування, заклади культури, науки (крім національних та державних дендрологічних парків) (за умови використання за цільовим призначенням), освіти, охорони здоров`я, соціального захисту, фізичної культури та спорту, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Тобто, відповідач звузив перелік суб`єктів юридичних осіб, які звільняються від сплати земельного податку, зокрема виключив з цього переліку заклади науки.

Відповідач приймаючи спірне рішення не діяв у спосіб, встановлений законодавством України, а саме нормами п. 24 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та пп. 282.1.4. п. 282.1 ст. 282 Податкового кодексу України.

Як наслідок, абзац 1 пункту «Пільги щодо сплати податку для юридичних осіб» додатку 2 оскаржуваного рішення відповідача суперечить нормам Податкового кодексу України, є таким, що не відповідає критеріям, визначеним у ч. 2 ст. 2 КАС України, зокрема прийнятий не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Поряд з цим, позивач є бюджетною, неприбутковою, природоохоронною, науково-дослідною установою міжнародного значення, яка повністю утримується за рахунок державного бюджету (загального та спеціального фондів), що підтверджується: - Положенням про Карпатський біосферний заповідник, затвердженим наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 31.08.2020 року №101 (у редакції наказу Міндовкілля від 04.04.2022 № 168); - рішенням Головного управлінням ДПС у Закарпатській області № 022 від 10.06.2024 про зміну ознаки неприбутковості з коду « 0048 інші юридичні особи» на код « 0031 бюджетні установи»; - листом Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області від 12.06.2025 № 6-17-06/2931, яким зазначено, що Заповідник є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня, включений до мережі розпорядників та одержувачів коштів державного бюджету протягом 2022-2025 років за кодом відомчої класифікації видатків 270 (головний розпорядник Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України), та обслуговується і має відкриті реєстраційні рахунки в Управлінні Державної казначейської служби України у Рахівському районі Закарпатської області; - наказом Міністерства освіти і науки України від 09.06.2023 № 711 «Про затвердження Висновків про результати державної атестації наукових установ»; - свідоцтвом про державну атестацію наукової установи серія ДА № 00587 від 09.06.2023.

Позивач, як бюджетна, неприбуткова, наукова, природоохоронна установа, отримав право на пільгу (звільнення від сплати земельного податку), встановлену пп. 282.1.4 п. 282.1 ст. 282 Податкового кодексу України для закладів науки, які повністю утримуються за рахунок коштів державного бюджету (код пільги 18010550), що підтверджено індивідуальною податковою консультацією, наданою ДПС України №1590/ІПК/99-00-04-01-04 ІПК від 24.03.2025 року.

З моменту підтвердження права на звільнення від сплати земельного податку відповідно до пп. 282.1.4 п. 282.1 ст. 282 Податкового кодексу України, позивачем подано уточнюючі розрахунки земельного податку до контролюючого органу на 2025 рік із застосуванням податкової пільги в загальній сумі 21703635,79 грн. (код податкової пільги 18010550, відповідно до Довідника № 127/1 податкових пільг).

У зв`язку з наявністю оскаржуваного рішення відповідача, позивач звернувся до Державної податкової служби України із запитом про надання індивідуальної податкової консультації з цього приводу.

У відповідь ДПС України надала індивідуальну податкову консультацію №3150/ ІПК/99-00-04-01-04 ІПК від 09.06.2025, в якій зазначила, що: «У рішенні Ради 1 пільга зі сплати Податку встановлена для суб`єктів - юридичних осіб, а саме: «.... заклади культури (крім національних та державних дендрологічних парків) (за умови використання за цільовим призначенням),...», тобто цим рішенням звужено перелік суб`єктів - юридичних осіб, які звільненні від сплати Податку. Отже, на території повноважень Ради 1 пільга поширюється на заклади культури, до яких Заповідник не належить. Водночас Заповідник має керуватися рішенням Ради 1, а у випадку незгоди з таким рішенням, має право оскаржити його у суді, у визначеному законодавством порядку. Разом з цим, Заповіднику доцільно звернутися до Рад щодо поширення (уточнення) переліку у рішеннях суб`єктів, на які поширюються пільга зі сплати Податку. При цьому, у випадку уточнення Радами зазначених рішень Рад, нові рішення мають передбачати можливість їх застосування з дати набрання чинності рішень, які містили звужене коло суб`єктів».

Враховуючи рекомендації індивідуальної податкової консультації позивач звернувся до відповідача із листом від 10.06.2005 № 507 щодо усунення порушень вимог податкового законодавства при прийнятті оскаржуваного рішення, а саме просив доповнити перелік пільгових категорій платників земельного податку терміном «заклади науки».

Однак відповідач не забезпечив розгляд даного питання у порядку передбаченого ст.ст. 26, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», зокрема не виніс дане питання на розгляд сесії сільської ради та не прийняв рішення на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради.

Відповідач надіслав на адресу позивача лист від 27.06.2025 року № 1012, який не є нормативно-правовим актом, за підписом заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів, в якому повідомив про фактичне відхилення клопотання позивача.

Таким чином, оскаржуваним рішенням відповідач порушив право позивача на застосування вищевказаної податкової пільги.

Органи місцевого самоврядування та органи державної влади при реалізації своїх повноважень у сфері встановлення та справляння місцевих податків та зборів мають можливість вибору конкретних варіантів управлінських рішень, тобто здійснюють дискреційні повноваження.

Пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 № 1395/5 передбачено, що дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно- правовим актом, проектом нормативно-правового акта. Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № К (80)2, прийняті Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, визначають, що дискреційні повноваження - це повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за таких обставин.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідність розмежування дискреційних повноважень органів державної влади і місцевого самоврядування, та повноважень, при виконанні яких не дозволяється множинність вибору управлінських рішень.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у рішенні по справі №823/59/17 від 24.12.2019 зазначає наступне: «Повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку»; «Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким».

Відтак, Богданська сільська рада як орган, до повноважень якого належить встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та зборів, є вільною у прийнятті рішення про надання податкової пільги, але лише в межах норм чинного законодавства.

Підпункт 282.1.4. п. 282.1 ст. 282 ПК України встановлює, що від сплати податку звільняються: дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади незалежно від форми власності і джерел фінансування, заклади культури, науки (крім національних та державних дендрологічних парків) (за умови використання за цільовим призначенням), освіти, охорони здоров`я, соціального захисту, фізичної культури та спорту, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Відповідно до пп. 12.3.3 п. 12.3 ст. 12 ПК України постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2020 № 1330 затверджено Порядок та форми надання контролюючим органам в електронному вигляді інформації щодо ставок та податкових пільг із сплати місцевих податків та/або зборів. Зокрема Додатком 3 до Порядку (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2024 р. № 1191) встановлено форму Переліку пільг із земельного податку, наданих за рішенням органу місцевого самоврядування, яка містить примітку 6 наступного змісту «Пільги визначаються з урахуванням норм підпункту 12.3.7 пункту 12.3 статті 12, пункту 30.2 статті 30, статей 281 і 282 Податкового кодексу України».

У Довіднику № 123/1 податкових пільг, що є втратами доходів бюджету станом на 27.03.2024, затвердженому Державною податковою службою України 27 березня 2024 року (чинному на момент прийняття оскаржуваного рішення відповідача) за кодом 18010550 значиться податкова пільга - звільнення від сплати земельного податку заклади науки (крім національних та державних дендрологічних парків), які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, відповідно до пп. 282.1.4. п. 282.1 ст. 282 ПК України.

За кодом 18010510 значиться пільги надані органи місцевого самоврядування щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території відповідно до п. 284.1 ст. 284 ПК України - тобто здійсненні дискреційних повноважень.

Норма пп. 282.1.4. п. 282.1 ст. 282 ПК України не надає дискреційних повноважень органу місцевого самоврядування.

Згідно з абзацом 1 пункту «Пільги щодо сплати податку для юридичних осіб» додатку 2 до рішення відповідача «Перелік пільг для фізичних та юридичних осіб, наданих відповідно до пункту 284.1 статті 284 Податкового кодексу України із сплати земельного податку», пільги щодо сплати податку для юридичних осіб у розмірі 100% встановлені для: дошкільних та загальноосвітніх навчальних закладів незалежно від форми власності і джерел фінансування, закладів культури (крім національних та державних дендрологічних парків) (за умови використання за цільовим призначенням), освіти, охорони здоров`я, соціального захисту, фізичної культури та спорту, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Вказаним рішенням відповідач надав пільгу закладам культури (крім національних та державних дендрологічних парків) (за умови використання за цільовим призначенням). Згідно ст. 33 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» дендрологічні парки є науково-дослідними установами, а не закладами культури, як помилково встановив відповідач в оскаржуваному рішенні.

Оскільки норми ПКУ містять імперативний припис щодо поведінки суб`єкта владних повноважень, то він зобов`язаний чітко слідувати закону при ухваленні рішення про встановлення податкових пільг, оскільки таке повноваження відповідача не є дискреційними,

Відповідач не може на власний розсуд встановлювати суб`єктів на яких поширюється пільга, передбачена нормою податкового кодексу, оскільки вичерпний перелік таких суб`єктів-юридичних осіб встановлюється виключно податковим кодексом, а саме ст. 282 ПКУ.

Відповідно до пп. 69.34 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України тимчасово, на період дії воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, по 31 грудня року, в якому припинено або скасовано воєнний стан, до рішень сільських, селищних, міських рад, військових адміністрацій або військово-цивільних адміністрацій щодо встановлення ставок та пільг з місцевих податків та/або зборів та/або рішень про внесення змін до таких рішень не застосовуються вимоги підпункту 4.1.9 пункту 4.1 та пункту 4.5 статті 4, підпунктів 12.3.3, 12.3.4 і 12.3.7 пункту 12.3, підпункту 12.4.3 пункту 12.4 та пункту 12.5 статті 12 цього Кодексу та Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", частини четвертої статті 15 Закону України "Про доступ до публічної інформації", Закону України "Про державну допомогу суб`єктам господарювання".

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Карпатського біосферного заповідника підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сума судового збору сплачена позивачем при поданні позовної заяви підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 139, 205, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Карпатського біосферного заповідника (вул. Красне Плесо, буд. 77, м. Рахів, Закарпатська область, 90600, ) до Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області (вул. Шевченка, буд. 114, с. Богдан, Рахівський район, Закарпатська область, 90645, ), третя особа Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України (01008, Україна, м. Київ, вулиця М. Грушевського, 12/2, ідентифікаційний код 37508596) та Головного управління ДПС у Закарпатській області (вул. Волошина, буд. 52, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та нечинним рішення Богданської сільської ради, затверджене рішенням 42 сесії VIII скликання Богданської сільської ради №1001 від 10.06.2024 року «Про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку на території Богданської територіальної громади», в частині абзацу 1 пункту «Пільги щодо сплати податку для юридичних осіб» додатку 2 до рішення.

3. Зобов`язати Богданську сільську раду прийняти новий нормативно-правовий акт на заміну нормативно-правового акта, визнаного незаконним у відповідній частині.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області на користь Карпатського біосферного заповідника понесені судові витрати в розмірі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяД.В. Іванчулинець