Справа № 160/6875/26
Суддя: Рянська Вікторія В'ячеславівна
Дата ухвалення: 2026-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
23 березня 2026 р.Справа № 160/6875/26
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Рянська В.В., розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Юріївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області про визнання протиправними та скасування рішень, визнання протиправними дій та стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди,
20.03.2026 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Юріївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області, подана через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» представником позивачів адвокатом Мерцаловим Максимом Юрійовичем, про:
- визнання протиправним та скасування рішення № 2023 від 23.02.2026, прийнятого виконавчим комітетом Юріївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області «Про виведення дітей-вихованців зі складу дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 »;
- визнання протиправними дій виконавчого комітету Юріївської селищної ради щодо односторонньої відмови від договору про організацію діяльності дитячого будинку сімейного типу;
- визнання протиправним та скасування рішення № 2019 від 16.02.2026, прийнятого виконавчим комітетом Юріївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області «Про негайне відібрання дітей вихованців у батьків-вихователів дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 »;
- стягнення з Юріївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області, Служби у справах дітей Юріївської селищної ради та Служби у справах дітей Дніпропетровської обласної державної адміністрації на користь позивачів моральну шкоду, заподіяну незаконним рішенням та протиправними діями, у розмірі 130000 грн.
До позовної заяви додано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення № 2023 від 23.02.2026, прийнятого виконавчим комітетом Юріївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області, до набрання законної сили рішенням суду у цій справі, в частині припинення дії договору про організацію діяльності дитячого будинку сімейного типу від 24.07.2025 № 4 між батьками-вихователями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та виконавчим комітетом Юріївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області.
Заяву про забезпечення позову обґрунтовано тим, що на розгляді Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення № 2019 від 16.02.2026, прийнятого виконавчим комітетом Юріївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області «Про негайне відібрання дітей вихованців у батьків-вихователів дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ». Внаслідок прийняття виконавчим комітетом Юріївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області рішення № 2023 від 23.02.2026 «Про виведення дітей-вихованців зі складу дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 » позивачів позбавлено можливості виконувати обов`язки батьків-вихователів, припинено виплату державної допомоги, погіршився стан здоров`я ОСОБА_2 та позивачі перебувають у стані постійного нервового напруження. Крім того, ОСОБА_2 не має відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, яку було оформлено йому як батькові-вихователю. Невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити фактичне відновлення сімейного життя після тривалого роз`єднання. Також можлива мобілізація.
Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Частиною першою статті 154 КАС України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
За правилами частини 6 статті 120 КАС України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Другим днем з дня надходження заяви було 22.03.2026 - вихідний день (неділя), у зв`язку з чим ухвалу постановлено у перший робочий день 23.03.2026.
Частиною четвертою статті 150 КАС України передбачено, що подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Отже, забезпечення позову здійснюється з метою гарантування виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог та спрямоване на те, щоб не допустити настання незворотних наслідків щодо відновлення порушеного права.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії (зупинення оскаржуваного рішення).
З огляду на приписи статті 150 КАС України небезпека істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, до вирішення справи по суті не є фактом, який підлягає встановленню, а є елементом аргументації або оціночною категорією.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Виходячи з системного тлумачення зазначених положень закону, застосування заходів забезпечення позову можливе лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або неможливість захисту цих прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів чи необхідність докладання значних зусиль та витрат для їх відновлення, як підстава для забезпечення адміністративного позову, полягає в тому, що на момент подання такого позову у позивача наявні обґрунтовані підстави, підтверджені належними та допустимими доказами, вважати можливим настання юридичних фактів, які призведуть до порушення його прав та законних інтересів.
До вирішення справи по суті суд може застосувати заходи забезпечення позову. Забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбачених законом.
Виходячи із наведеного, у випадку звернення сторони з вимогою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою вимогою. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.
Згідно з відомостями на сайті «Судова влада України» та Єдиного державного реєстру судових рішень у провадженні Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа № 198/102/26 за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до Юріївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області та Служби у справах дітей Юріївської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення № 2019 від 16.02.2026, прийнятого виконавчим комітетом Юріївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області «Про негайне відібрання дітей вихованців у батьків-вихователів дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ».
До позовної заяви додано копію рішення виконавчого комітету Юріївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області № 2023 від 23.02.2026 «Про виведення дітей-вихованців зі складу дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ». Цим рішенням виведено зі складу дитячого будинку сімейного типу п`ятеро дітей, припинено дію договору про організацію діяльності дитячого будинку сімейного типу від 24.07.2025 № 4 між батьками-вихователями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та виконавчим комітетом Юріївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області на підставі пункту 4 Положення про дитячий будинок сімейного типу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2002 № 564, пункту 6 договору, через відмову від договору органом, який створив дитячий будинок сімейного типу.
Відповідно до статті 256-8 Сімейного кодексу України рішення про створення дитячого будинку сімейного типу приймається районною в місті Києві чи Севастополі державною адміністрацією, виконавчим комітетом міської, районної у місті (у разі її створення), селищної, сільської ради в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Між батьками-вихователями та органом, який прийняв рішення про створення дитячого будинку сімейного типу, на основі типового договору укладається договір про організацію діяльності дитячого будинку сімейного типу. Орган, який прийняв рішення про створення дитячого будинку сімейного типу, зобов`язаний контролювати виконання батьками-вихователями своїх обов`язків щодо виховання та утримання дітей. Положення про дитячий будинок сімейного типу і типовий договір про організацію діяльності дитячого будинку сімейного типу затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом 4 Положення про дитячий будинок сімейного типу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2002 № 564, на підставі рішення про створення дитячого будинку сімейного типу між батьками-вихователями та органом, який прийняв рішення про його створення, укладається договір за формою згідно з додатком (далі - договір). Договір про організацію діяльності дитячого будинку сімейного типу - адміністративний договір, що укладається на підставі закону, одним із учасників якого обов`язково є суб`єкт владних повноважень, його зміст становлять права та обов`язки учасників, передбачені законом та цим договором, у сфері захисту прав та інтересів дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування. Дія договору припиняється у разі, коли в дитячому будинку сімейного типу виникають несприятливі умови для виховання та спільного проживання дітей (тяжка хвороба батьків-вихователів, відсутність взаєморозуміння з дітьми, конфліктні стосунки між дітьми, невиконання батьками-вихователями обов`язків щодо належного виховання, розвитку та утримання дітей, невиконання індивідуальної програми реабілітації дитини з інвалідністю), вибуття із сім`ї усіх вихованців, досягнення молодшим з батьків-вихователів пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (крім випадку, передбаченого абзацом шостим пункту 11 цього Положення), відмови батьків-вихователів від обов`язкової евакуації разом з вихованцями у разі загрози виникнення або виникнення надзвичайної ситуації, під час дії на території України або в окремих її місцевостях надзвичайного або воєнного стану, виявлення обставин щодо навмисного виведення дитини із дитячого будинку сімейного типу з метою усиновлення її іноземцями, за винятком ситуацій, коли іноземець є родичем дитини, за згодою сторін, з інших причин, передбачених договором, за рішенням суду, а також за наявності обставин, зазначених у статті 212 Сімейного кодексу України. У разі припинення дії договору питання про подальше влаштування вихованців вирішується органом опіки і піклування за місцем походження дитини-сироти, дитини, позбавленої батьківського піклування, який вживає вичерпних заходів влаштування дітей у сім`ї громадян України - на усиновлення, під опіку або піклування, у прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, сім`ї патронатних вихователів, а у разі проведення обов`язкової евакуації - також до закладів, в яких передбачається цілодобове перебування дітей.
Пунктом 6 договору про організацію діяльності дитячого будинку сімейного типу від 24.07.2025 № 4, укладеного між виконавчим комітетом Юріївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області та батьками-вихователями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , передбачено, що дія договору припиняється шляхом розірвання договору за згодою сторін, за рішенням суду, а також відмови від договору органом, який створив дитячий будинок сімейного типу, у випадках, передбачених абзацами третім і четвертим пункту 4 Положення про дитячий будинок сімейного типу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2002 № 564.
До заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову не додано доказів на підтвердження наявності підстав, передбачених ст. 150 КАС України, які є обов`язковими для постановлення ухвали про забезпечення позову.
Заява не містить належного та достатнього обґрунтування необхідності забезпечення позову та не містить доказів, які би вказували, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів, або ж вказували на наявність очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень виконавчого комітету Юріївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області, та порушення у зв`язку із цим прав, свобод або інтересів осіб, які звернулися до суду.
Сам собою факт прийняття відповідачем рішень, які стосуються прав та інтересів позивачів, не може автоматично свідчити про те, що такі рішення є очевидно протиправними і невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, а факт порушення прав та інтересів позивачів підлягає доведенню у встановленому законом порядку.
Під час розгляду заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову судом не виявлено існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивачів до прийняття у справі судового рішення, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докласти значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення у разі його ухвалення на користь позивачів.
За таких обставин, наведені доводи, якими обґрунтовано необхідність забезпечення позову, не є достатніми для вжиття заходів забезпечення позову.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -
У задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали.

Суддя В.В. Рянська