Справа № 160/30493/25
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2026-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рищенко А. Ю.
22.10.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла сформована 22.10.2025 року через систему «Електронний суд» позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо проведення перерахунку та виплати пенсії за віком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до п.4-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням понаднормового стажу тривалістю 28 років за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років;
Означені позовні вимоги вмотивовані тим, що бездіяльність ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо проведення перерахунку та виплати пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до п.4-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням понаднормового стажу тривалістю 28 років за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років є протиправною.
Головним управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до суду подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив щодо задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своєї правової позиції відповідач зазначив наступне. Позивачу з 09.01.2007 призначено пенсію за віком відповідно Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058). Частиною першою ст. 9 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Згідно частини першої ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється урахуванням зазначених сум. За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений Згідно з частиною першою статті 28 Закону № 1058 за кожний повний рік страхового стажу понад 30 років чоловікам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. При цьому пунктом 4-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058 передбачено, що для осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи, крім тих, яким після набрання чинності зазначеним Законом здійснювався перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за періоди страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, збільшення пенсії, передбачене абзацом другим частини першої статті 28 цього Закону, встановлюється за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років жінкам. Розрахунок збільшення за понаднормовий стаж проводився за нормами пунктом 4-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058. Відповідно до статті 42 Закону № 1058 у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії. Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Отже, з 01.04.2022 позивачу проведено в автоматичному режимі перерахунок пенсії з додаванням страхового стажу та заробітної плати, набутих після попереднього перерахунку пенсії відповідно до частини четвертої статті 42 Закону № 1058, з урахуванням вимог пункту 4-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058. Враховуючи вищевикладене, для збільшення пенсії, передбаченого абзацом другим частини першої статті 28 цього Закону, яке встановлюється за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років жінкам, законні підстави відсутні. Іншого чинним законодавством не передбачено.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом установлено, матеріалами справи підтверджено, що позивачу, ОСОБА_1 з 09.01.2007 року призначено пенсію за віком відповідно Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Як вбачається з протоколу перерахунок пенсії доплату за понаднормовий стаж обчислено відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 28 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за 18 років у сумі 424,98 грн. Загальний страховий стаж становить 48 років.
Не погодившись з зазначеним вище розрахунком доплати за понаднормовий стаж позивач 11.08.2025 року через вебпортал Пенсійного фонду України направила до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області звернення в якому просила обчислити доплату за понаднормовий стаж на підставі пункту 4-1 розділу XV Прикінцеві положення ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за 28 років понаднормового стажу.
У відповідь на своє звернення позивач отримала лист, в якому повідомлялося про відсутність підстав для здійснення перерахунку пенсії.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.
Відповідно до пункту 4-1 Прикінцевих положень Закону №1058-IV для осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», крім тих, яким після набрання чинності зазначеним Законом здійснювався перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за періоди страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії: мінімальний розмір пенсії за віком, передбачений абзацом першим частини першої статті 28 цього Закону, встановлюється за наявності у чоловіків 25 років, а у жінок 20 років страхового стажу; збільшення пенсії, передбачене абзацом другим частини першої статті 28 цього Закону, встановлюється за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам.
Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» прийнятий 08.07.2011 та набрав чинності 01.10.2011.
Частиною 2 статті 5 Закону №1058-IV встановлено, що виключно цим Законом визначається мінімальний розмір пенсії за віком.
Відповідно до абзаців 1 та 2 частини 1 статті 28 Закону №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.
За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.
З 1 січня 2018 року для осіб, які досягли віку 65 років, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі 40 відсотків мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, але не менше прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом (частина 2 статті 28 Закону №1058-IV).
Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Закону №1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп*Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.
Частиною 1 статті 40 Закону №1058-IV встановлено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Пенсія позивачу призначена 21.02.2007 року після набрання чинності Законом №1058-IV, у зв`язку з чим, для визначення заробітної плати для обчислення пенсії позивача, повинні застосовуватись норми вказаного закону. При цьому, пенсія призначена з 21.02.2007, тобто до 01.10.2011 - набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».
Таким чином, бездіяльність відповідача щодо проведення позивачу перерахунку та виплати пенсії відповідно до пункту 4-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням понаднормового стажу тривалістю 28 років за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років є протиправною.
Щодо аргументів відповідача про те, що позивачу з 01.04.2022 в автоматичному режимі проведено перерахунок пенсії з додаванням страхового стажу та заробітної плати, набутих після попереднього перерахунку пенсії відповідно до частини 4 статті 42 ЗУ №1058, з урахуванням вимог пункту 4-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» ЗУ №1058, суд зазначає наступне.
Відповідно до абзацу 5 частини 4 статті 42 ЗУ №1058 органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення. Отже законодавець акцентує увагу на те, що перерахунок пенсії має проводитися на найбільш вигідних для пенсіонера умовах.
З довідки по зарплаті, що врахована для призначення/перерахунку пенсії позивачу (додається) вбачається, що її заробітна плата була нижчою за середню заробітну плату по народному господарству, тому її врахування при перерахунку пенсії не є доцільним, оскільки призведе до зменшення розміру пенсії. Отже відповідач не міг робити і не робив перерахунок пенсії позивачці з урахуванням заробітної плати, тому вона має визначене пунктом 4-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» ЗУ №1058 право на врахування понаднормового стажу тривалістю 28 років за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років.
Про проведення перерахунку пенсії пенсійний фонд приймає відповідне рішення, результат якого оформлюється відповідним протоколом призначення/ перерахунку пенсії, в якому зазначається підстава такого перерахунку. В пенсійній справі позивачки та в даній судовій справі відсутні протоколи перерахунку її пенсії в зв`язку з набутим додатковим стажем роботи та з врахуванням заробітної плати після призначення пенсії.
Стверджуючи що з 01.04.2022 позивачу було проведено в автоматичному режимі перерахунок її пенсії з додаванням страхового стажу та заробітної плати, набутих після попереднього перерахунку пенсії відповідно до частини четвертої статті 42 ЗУ №1058, з урахуванням вимог пункту 4-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону 1058, відповідач повинен був надати суду протокол призначення/ перерахунку пенсії позивачки з відповідним алгоритмом розрахунку її пенсії.
Однак, відповідач не надав належних та допустимих доказів здійснення позивачу з 01.04.2022 перерахунку пенсії саме з урахуванням заробітної плати за періоди страхового стажу, набутого після призначення пенсії.
Таким чином, бездіяльність ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо проведення перерахунку та виплати пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до п.4-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням понаднормового стажу тривалістю 28 років за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років є протиправною.
Згідно з частинами першою та другою статті 6 КАС України суд при вирішенні справи повинен керуватися принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Згідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі «Кечко проти України» (рішення від 08.09.2005) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.
Згідно зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 №475/97-ВР кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Крім того, ст. 1 Першого Протоколу Конвенції кожній фізичній або юридичні особі гарантовано право мирно володіти своїм майном. При цьому зазначено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У пунктах 21, 24 рішення у справі «Федоренко проти України» від 1 червня 2006 р., Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути «існуючим майном» або «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи «законними сподіваннями» отримання права власності (cf., Pressos Compania Naviera S.A. v. Belgium, рішення від 20 листопада 1995 p., серія A, № 332, с. 21, п. 31),
Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1211,20 грн.
Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 1211,20 грн. підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо проведення перерахунку та виплати пенсії за віком ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до п.4-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням понаднормового стажу тривалістю 28 років за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А. Ю. Рищенко