Справа № 320/50931/24
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2026-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Ключковича В.Ю.

Суддів: Беспалова О.О., Кузьмишиної О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 1 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРБІЛДІНГ" до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРБІЛДІНГ» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у м. Києві з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 22.08.2024 №11674660/44907593 про відмову в реєстрації податкової накладної № 40 від 20.06.2024, поданої ТОВ «ПРБІЛДІНГ»;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 20.06.2024 № 40, подану ТОВ «ПРБІЛДІНГ», датою її фактичного подання на реєстрацію.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем прийнято протиправне рішення, яким позивачу відмовлено в реєстрації податкової накладної по реальній господарській операції, яка підтверджена документально належними первинними документами. Натомість позивач наголосив, що є реальним сектором економіки, добросовісно здійснює господарську діяльність (виробництво та реалізацію сільськогосподарської продукції), маючи для цього необхідні технічні та інші ресурси, подає податкову звітність у встановленому законодавством порядку та сплачує податки, тож вчинена ним операція не може бути визнана ризиковою.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 1 вересня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРБІЛДІНГ» задоволено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представником Головного управління ДПС у м. Києві подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 01.09.2025 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ТОВ «ПРБІЛДІНГ» відмовити повністю; розглянути справу за участю представника ГУ ДПС у м. Києві.

Ухвалами колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року та від 26 грудня 2025 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу та просить апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року у справі № 320/50931/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРБІЛДІНГ» до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення, рішення Київського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року - без змін; розглянути справу за участю представника позивача.

Щодо клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні, колегія суддів зазначає наступне.

Частинами 2 та 3 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

У той же час, згідно частин 1-3 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін;2) обраний позивачем спосіб захисту;3) категорію та складність справи;4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо;5) кількість сторін та інших учасників справи;6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес;7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 4 статті 12, частини 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років"; 6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

У той же час, спірні правовідносини не відносяться до категорії справ, передбачених частиною 4 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як вбачається з поданого клопотання, в такому не наведено доводів, які б свідчили про те, що характер спірних правовідносин та предмет доказування вимагають проведення судового засідання або посилань на обставини, які можливо встановити лише у такий спосіб.

Дослідивши клопотання сторін, матеріали справи, предмет та підстави позову, склад учасників справи, тощо, беручи до уваги пункт 20 частини 1 статті 4 та частини 6 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку, що дана справа є справою незначної складності, а характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають її розгляду в порядку загального позовного провадження, а тому у задоволенні зазначеного клопотання необхідно відмовити.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Відповідно до фактичних обставин справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРБІЛДІНГ» (, адреса місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, буд. 8, літера 3) зареєстроване 12.07.2022, номер запису про реєстрацію 000047850, що підтверджується відповідним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Видами діяльності ТОВ «ПРБІЛДІНГ» згідно з відомостями, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є: виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій (основний) (код КВЕД 25.11); кування, пресування, штампування, профілювання; порошкова металургія (код КВЕД 25.50); оброблення металів та нанесення покриття на метали (код КВЕД 25.61); виробництво інших готових металевих виробів, н.в.і.у. (код КВЕД 25.99); організація будівництва будівель (код КВЕД 41.10); будівництво житлових і нежитлових будівель (код КВЕД 41.20); будівництво інших споруд, н.в.і.у. (код КВЕД 42.99); підготовчі роботи на будівельному майданчику (код КВЕД 43.12); електромонтажні роботи (код КВЕД 43.21); монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування (код КВЕД 43.22), інші будівельно-монтажні роботи (код КВЕД 43.29); інші роботи із завершення будівництва (код КВЕД 43.39); покрівельні роботи (код КВЕД 43.91); діяльність посередників у торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами (код КВЕД 46.31); неспеціалізована оптова торгівля (код КВЕД 46.90); надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у. (код КВЕД 63.99); консультування з питань комерційної діяльності й керування (код КВЕД 70.22); діяльність у сфері архітектури (код КВЕД 71.11); діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах (код КВЕД 71.12); технічні випробування та дослідження (код КВЕД 71.20); дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки (код КВЕД 73.20); будівництво трубопроводів (код КВЕД 42.21); будівництво споруд електропостачання та телекомунікацій (код КВЕД 42.22); будівництво водних споруд (код КВЕД 42.91); знесення (код КВЕД 43.11); розвідувальне буріння (код КВЕД 43.13); штукатурні роботи (код КВЕД 43.31); установлення столярних виробів (код КВЕД 43.32); покриття підлоги й облицювання стін (код КВЕД 43.33); малярні роботи та скління (код КВЕД 43.34); інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у. (код КВЕД 43.99); надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (код КВЕД 68.20); дослідження й експериментальні розробки у сфері інших природничих і технічних наук (код КВЕД 72.19); виготовлення виробів із бетону для будівництва (код КВЕД 23.61); холодне штампування та гнуття (код КВЕД 24.33); вантажний автомобільний транспорт (код КВЕД 49.41); надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів (код КВЕД 77.11); надання в оренду будівельних машин і устаткування (код КВЕД 77.32).

ТОВ «ПРБІЛДІНГ», як Постачальник, уклало з ТОВ «АГРОФІРМА «ІНБЕРРІ», як з Покупцем, договір поставки №22-06/06/24 від 06.06.2024 (надалі - Договір), предметом якого є зобов`язання Постачальника в порядку та на умовах, визначених Договором, передати у власність Покупця продукцію, вироби, комплектуючі вироби та їх складові частини (надалі - Товар) та здійснити роботи з монтажу Товару, а також зустрічні зобов`язання Покупця своєчасно прийняти Товар та монтажні роботи і здійснити його оплату на умовах Договору.

Згідно з Додатком №1 до Договору (Специфікація №1) ТОВ «ПРБІЛДІНГ» зобов`язуються передати у власність ТОВ «АГРОФІРМА «ІНБЕРРІ» Товар, зокрема, теплиці 2-Х видів/номенклатур (код товару УКТ ЗЕД 9406)

Згідно з додатком №2 до Договору (Договірна ціна на монтаж модульних теплиць)ТОВ «ПРБІЛДІНГ» зобов`язується здійснити роботи з монтажу модульних теплиць (монтаж опор гвинтових, установлення металевих конструкцій каркасів, покриття плівкою стін і покрівель, монтаж елементів кріплення плівки та монтаж клапанів провітрювання теплиць10x50).

Згідно з Порядком надання грантів для створення або розвитку тепличного господарства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 № 738, гранти надаються на будівництво 1000 модульних теплиць у розмірі до 70 відсотків вартості проекту будівництва модульної теплиці, але не більше 7 млн гривень, та за умови фінансування коштами отримувача (власні та/або кредитні) різниці між вартістю проекту будівництва модульної теплиці та обсягу гранту.

Після отримання гранту ТОВ «АГРОФІРМА «ІНБЕРРІ» уклало з ТОВ «ПРБІЛДІНГ» вищезазначений Договір.

Відповідно до пункту 3.1 Договору загальна ціна Договору складається з загальної вартості переданого Покупцю Товару та вартості монтажних робіт Товару Постачальником.

Згідно з пунктом 3.2 Договору ціна Договору становить суму всіх Специфікації/Договірних цін до даного Договору.

Згідно зі Специфікацією №1 від 06.06.2024, яка є додатком № 1 до Договору, та Договірною ціною на монтаж модульних теплиць (к/н :02:002:0326) від 06.06.2024, яка є додатком № 2 до Договору, загальна ціна Договору становить 4 778 469, 93 грн.

Специфікацією № 1 визначено найменування, кількість та характеристики Товару (теплиць), який має бути поставлений за Договором.

06.06.2024 ТОВ «ПРБІЛДІНГ» на підставі укладеного Договору виставило ТОВ «АГРОФІРМА «ІНБЕРРІ» рахунок на оплату № 18 від 06.06.2024 на суму4 209 047,71 грн.

ТОВ «АГРОФІРМА «ІНБЕРРІ» 20.06.2024 перерахувало передоплату (попередній платіж) на розрахунковий рахунок ТОВ «ПРБІЛДІНГ» у сумі 3 367 238,17 грн.

За фактом зарахування коштів (передоплати) від Покупця, за правилом першої події ТОВ «ПРБІЛДІНГ» складено в електронній формі податкову накладну від 20.06.2024 №40 на загальну суму 3 367 238,17грн та направлено її на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН).

Реєстрація податкової накладної ТОВ «ПРБІЛДІНГ» від 20.06.2024 №40 на загальну суму 3 367 238,17 грн, в тому числі на суму ПДВ 561 206,36 грн ,зупинена.

На адресу контролюючого органу ГУ ДПС у м. Києві позивачем направлені пояснення від 08.08.2024 за №7/ПІ та копії документів щодо господарської операції - передоплати за Товар (перша подія), за якою складена ПН, реєстрація якої зупинена.

Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН 22 серпня 2024 року прийнято рішення № 11674660/44907593 про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в ЄРПН.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд вказав про те, що відповідачами не наведено та не надано переконливих доказів, які підтверджують правомірність спірного рішення. Натомість, суд уважав, що надані позивачем первинні документи в сукупності спростовують сумніви щодо реальності спірної господарської операції позивача з контрагентами. При цьому, суд зазначив, що спірне рішення відповідача про відмову в реєстрації податкової накладної є актом індивідуальної дії, отже невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії призводить до його протиправності. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватись на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм належну правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що спірне рішення відповідача прийняте без урахування всіх обставин та не у спосіб, визначений законом, а відтак, є протиправним та підлягає скасуванню.

У апеляційній скарзі відповідач покликається на те, що рішення від 01.09.2025 року є таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, також в порушення чинного законодавства не з`ясовані всі обставини справи, не досліджені та не враховані надані до суду докази, а тому наведені порушення призвели до необ`єктивного, неправильного та незаконного вирішення справи.

Апелянт вказує, що зважаючи на ненадання позивачем необхідних первинних документів, які б підтверджували реальність здійснення господарської операції, Комісією контролюючого органу прийнято відповідне рішення ТОВ «ПРБІЛДІНГ» яке є правомірним та таким, що не підлягає скасуванню. Позивач фактично просить суд перебрати на себе функції контролюючого органу в частині дослідження документів та визначення права позивача на складення податкової накладної, є неправомірною вимогою, яка не може бути задоволеною. У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.

За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в порядку апеляційного оскарження, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України (тут та надалі в редакцій чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, уповноваженої платником особи відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з абзацом першим пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України визначено, якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Положеннями пункту 201.16 статті 201 ПК України визначено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 10 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі - Порядок №1165) у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Згідно з пунктом 11 Порядку №1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Мінфіну від 12.12.2019 № 520.

Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженому наказом Міністерства фінансів України 12.12.2019 №520 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.12.2019 за № 1245/34216; далі - Порядок №520) у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі. Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Положеннями пункту 6 Порядку №520 визначено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).

Відповідно до пунктів 9 та 10 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня. Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання/часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Отже, з наведених вище норм (з урахуванням внесених до них змін) слідує, що з метою вирішення питання про наявність/відсутність підстав для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з 8 березня 2023 року було встановлено наступний алгоритм взаємодії платника податків та податкового органу.

За наслідками отримання квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН пункт 4 Порядку №520 надає право платнику податків подати на розгляд комісії регіонального рівня письмові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Загальний перелік таких документів визначений пунктом 5 Порядку №520.

Якщо платник податків скористався правом подання письмових пояснень та копій документів, то за результатами розгляду останніх комісія регіонального рівня приймає одне із трьох наступних рішень:

1) рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН - якщо надані платником податків документи та письмові пояснення підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній/розрахунку коригування;

2) про направлення Повідомлення - якщо наданих платником податків документів та письмових пояснень недостатньо для підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування. При цьому зміст форми указаного Повідомлення (Додаток 2 до Порядку № 520) свідчить, що у ньому мають бути вказані конкретні документи, які пропонується надати платнику податків;

3) рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН - якщо платник податків надав письмові пояснення та достатній обсяг документів, передбачених пунктом 5 Порядку №520, але вони не відповідають вимогам законодавства, внаслідок чого не можуть вважатися такими, що підтверджують інформацію, зазначену в податковій накладній/розрахунку коригування.

У випадку направлення платнику податків Повідомлення, такий платник має право подати податковому органу додаткові пояснення та копії документів, зазначені у Повідомленні, за результатами розгляду яких комісія регіонального рівня приймає одне з рішень:

1) про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН;

2) про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

Реалізація такого права має бути здійснена протягом п`яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення. Неподання платником податків додаткових пояснень та копій документів, зазначених у Повідомленні, або їх неповне подання протягом означеного строку має наслідком прийняття комісією регіонального рівня рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

При цьому із змісту пункту 10 Порядку №520 та форми Рішення (Додаток 1 до Порядку №520) слідує, що комісія регіонального рівня у випадку, якщо подані платником податків пояснення/додаткові пояснення та копії документів не підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній/розрахунку коригування, проставляє відмітку у графі «надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства».

У випадку ж ненадання платником податків у встановлені строки додаткових пояснень і копій документів, встановлених абзацом шостим пункту 9 Порядку №520, комісія регіонального рівня проставляє відмітку у графі «ненадання/часткове надання додаткових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку».

У постанові від 3 листопада 2021 року у справі № 360/2460/20 Верховний Суд за наслідками аналізу положень Порядку №520 зазначив, що можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що формальне зазначення у квитанції від 15.07.2024 пропозиції «надання пояснень та копій документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній/розрахунку коригування для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН» є лише дублюванням норми пп. 3 п. 11 Порядку №1165 (а.с.58).

Умови такої пропозиції дають підстави позивачу самостійно визначати перелік необхідних документів, що спростовує покликання апелянта на їх недостатність чи неповноту та доводи про недостатність документів, поданих позивачем на підтвердження реальності проведених операцій.

Щодо надання оцінки реальності господарської операції, судова колегія враховує, що Верховний Суд у постанові від 7 грудня 2022 року у справі №500/2237/20 вказав, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкових накладних, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.

Вказані висновки також підтримані Верховним Судом у постанові від 29 січня 2026 року у справі № 160/29956/24.

Колегія суддів звертає увагу, що невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії має наслідком визнання його протиправним.

Аналогічна правова позиція вже неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21 травня 2019 року у справі №0940/1240/18, від 10 квітня 2020 року у справі №819/330/18 та від 18 червня 2020 року у справі №824/245/19-а.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Суд вважає, що відповідач рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №40 належним чином не обґрунтував (а.с.64).

Судова колегія також враховує, що сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарської операції.

Верховним Судом у постанові від 27 квітня 2023 року по справі № 460/8040/20 висловлено позицію про те, що саме лише зазначення про відсутність документів не є достатньою підставою для відмови в реєстрації податкової накладної, оскільки контролюючим органом повинно бути зазначено об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкової накладної з урахуванням відсутності таких документів, при цьому, обов`язково повинна бути надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку.

Разом з тим, за змістом оскаржуваного рішення оцінка документам, що фактично подано позивачем - відсутня.

Отже, за наведеного вище нормативного регулювання у світлі фактичних обставин справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що оскаржуване рішення в контексті взаємозв`язку підстав для його прийняття із поведінкою позивача та змістом наданих ним документів та пояснень, а також в контексті узгодженості підстав прийняття спірного рішення між собою не можна вважати вмотивованим та, як наслідок, правомірним.

Оскільки спірне рішення підлягає скасуванню то, з урахуванням положень пунктів 19, 20 Порядку № 1246, суд першої інстанції обґрунтовано, з метою належного та ефективного способу захисту порушеного права позивача, зобов`язав Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подану податкову накладну №40 датою її направлення до реєстрації. Зазначене буде гарантією остаточного вирішення спору між сторонами та належним способом поновлення порушених прав позивача.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належні докази, що підтверджують факт протиправності рішення суду першої інстанції в його оскаржуваних частинах.

За правилами статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 1 вересня 2025 року у справі № 320/50931/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя доповідач: В.Ю. Ключкович

Судді: О.О. Беспалов

О.М. Кузьмишина