Справа № 440/10780/25
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2026-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року м. ПолтаваСправа № 440/10780/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Головка А.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Гаврильєва С.С.,

прокурора Снісаренко Ю.Л.,

представника відповідача Дзюбла О.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Заступника керівника Полтавської обласної прокуратури в інтересах держави до Полтавської міської ради, третя особа: Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

Позивач Заступник керівника Полтавської обласної прокуратури в інтересах держави звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Полтавської міської ради про визнання протиправною бездіяльності щодо невжиття заходів організації реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міста за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами та нормами; зобов`язання вжити заходів щодо організації реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міста за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами та нормами та визначити відповідальних за утримання вулично-шляхової мережі міста Полтави.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на даний час в місті Полтаві та Полтавській ОТГ відсутня організація, яка б фактично займалася поточним експлуатаційним управлінням вулиць на постійній основі та відповідала за безпечні умови дорожнього руху. Балансоутримувачем вулично - шляхової мережі міста Полтави документально залишається Комунальне підприємство "Полтавська міська шляхово - експлуатаційна дільниця", яка знаходиться в процедурі ліквідації. Постановою Господарського суду Полтавської області від 28.03.2024 року у справі № 917/1597/19 вказане підприємство визнано банкрутом та відносно нього відкрито ліквідаційну процедуру. У зв`язку з цим визначене органом місцевого самоврядування підприємство не здійснює діяльність з нагляду, утримання і ремонту міських шляхів, вулиць, проїздів, площ та інших об`єктів вуличної інфраструктури міста Полтави, а будь - яких інших осіб, відповідальних за утримання вулично - шляхової мережі міста Полтави не визначено. Вважає, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність щодо невжиття заходів організації реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міста за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами та нормами.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13.08.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/10780/25 за позовом заступника керівника Полтавської обласної прокуратури в інтересах держави до Полтавської міської ради про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21.08.2025 року прийнято рішення перейти до розгляду справи № 440/10780/25 за правилами загального позовного провадження.

28.08.2025 року від Полтавської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечував задоволення позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначав, що сфера благоустрою м. Полтава відноситься до питань місцевого значення, тому Полтавська міська рада, в межах власної компетенції, створила Управління житлово - комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради та наділила його повноваженнями, передбаченими вищезазначеними нормами законодавства. Одним з основних завдань Управління є забезпечення в межах повноважень виконання завдань по утриманню, експлуатації, поточному ремонту, капітальному ремонту, будівництву і реконструкції об`єктів міського благоустрою, житлового фонду та інших об`єктів. Пунктом 2 рішення шістдесят четвертої сесії Полтавської міської ради восьмого скликання "Про бюджет Полтавської міської територіальної громади на 2025 рік" від 27.12.2024 р. було затверджено бюджетні призначення головним розпорядникам бюджету Полтавської міської територіальної громади на 2025 рік у розрізі відповідальних виконавців за бюджетними програмами, згідно з додатком № 3 до цього рішення. Зокрема, у відповідності до Розподілу видатків бюджету Полтавської міської територіальної громади на 2025 рік (додаток № 3 до рішення шістдесят четвертої сесії Полтавської міської ради восьмого скликання "Про бюджет Полтавської міської територіальної громади на 2025 рік" від 27.12.2024 р.) було визначено Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради відповідальним виконавцем у м. Полтава за здійснення організації благоустрою населених пунктів (Код програмної класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів 1216010) та визначено вказаний виконавчий орган Полтавської міської ради розпорядником коштів місцевого бюджету на виконання зазначених повноважень. Вважає, твердження позивача щодо невжиття Полтавською міською радою заходів щодо організації реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міста за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами та нормами та не визначення відповідальних за утримання вулично - шляхової мережі міста Полтави не підтверджені належними і допустимими доказами.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.10.2025 року залучено до участі у справі № 440/10780/25 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.11.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судових засіданнях прокурор позові підтримав, а представники відповідача та третьої особи заперечували задоволення позовних вимог.

Заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини справи.

23.05.2025 року на адресу Полтавської обласної прокуратури надійшов лист Управління патрульної поліції в Полтавській області від 21.05.2025 року № 6913/41/26/01-2025 щодо проблемних питань в організації утримання вулично - шляхової мережі Полтавської міської ОТГ.За інформацією поліції на даний час в місті Полтаві та Полтавській ОТГ відсутня організація, яка б фактично займалася поточним експлуатаційним управлінням вулиць на постійній основі та відповідала за безпечні умови дорожнього руху.

06.06.2025 року Полтавською обласною прокуратурою направлено запит № 15/2-405вих-25 до Полтавської міської ради, в якому пропонувала проінформувати щодо вжитих уповноваженим органом законодавчо визначених заходів із захисту інтересів держави та про наміри реалізувати повноваження по організації діяльності з утримання вулично - шляхової мережі міста Полтави.

Листом від 03.07.2025 року Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради повідомило, що ліквідатор КП "ПМШЕД" Полтавської міської ради ухиляється від виконання рішень суду у справі № 917/1597/19 та не вживає заходів щодо повернення і передачі майна. Встановлення нового балансоутримувача та відповідної особи щодо утримання вулиць м. Полтави можливе лише після передачі ліквідатором КП "ПМШЕД" Полтавської міської ради майна, яке становить комунальну інфраструктуру Полтавської територіальної громади та обліковується на балансі КП "ПМШЕД" Полтавської міської ради.

Вважаючи, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність щодо вжиття заходів з організації реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міста за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами та нормами та визначення відповідальних за утримання вулично-шляхової мережі міста Полтави, прокурор звернувся з позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Частиною третьою статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Спеціальним законом, яким визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді, є Закон України "Про прокуратуру".

Згідно з частиною першою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини третьої статті 23 цього Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до частини 4 даної статті наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Зі змісту наведеної норми Закону вбачається, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.

Перший випадок передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Проте підстави представництва інтересів держави прокуратурою в цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту інтересів держави або здійснює їх неналежно.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі №826/13768/16, у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №806/1000/17, від 30 вересня 2019 року у справі №802/4083/15-а, від 13 грудня 2019 року у справі №810/3160/18, від 27 грудня 2019 року у справі №826/15235/18 та інших.

У справі, що розглядається, прокурор обґрунтував наявність "інтересів держави" порушенням, на його думку, положень Закону України "Про благоустрій населених пунктів" в частині допущення Полтавською міською радою протиправної бездіяльності щодо вжиття заходів з організації реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міста за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами та нормами та визначення відповідальних за утримання вулично-шляхової мережі міста Полтави. Зазначає, що вказана бездіяльність порушує безпечні умови дорожнього руху та ставить під загрозу права громадян на життя, охорону здоров`я.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами статті 143 Конституції України передбачено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Благоустроєм населених пунктів відповідно до положень статті 1 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" (далі - Закон № 2807-IV) є комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Також, згідно з нормами цієї статті, заходами з благоустрою населених пунктів є роботи щодо відновлення, належного утримання та раціонального використання територій, охорони та організації упорядкування об`єктів благоустрою з урахуванням особливостей їх використання.

Згідно з нормами статті 12 Закон № 2807-IV суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закон № 2807-IV до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить, зокрема, затвердження місцевих програм та заходів з благоустрою населених пунктів, затвердження правил благоустрою територій населених пунктів, створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб`єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб), визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об`єктів благоустрою.

Власники або балансоутримувачі об`єктів благоустрою вулично-дорожньої мережі населених пунктів забезпечують її утримання відповідно до Правил утримання вулично-дорожньої мережі населених пунктів та технічних засобів регулювання дорожнього руху, які затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства (частина 1 статті 28-1 Закон № 2807-IV).

Згідно частини 1 статті 16 Закону України "Про автомобільні дороги" вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.

Управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться (стаття 17 Закону України "Про автомобільні дороги").

Основними обов`язками органів місцевого самоврядування у частині управління функціонуванням і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є: 1) забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів і пішоходів вулицями і дорогами міст та інших населених пунктів; 2) організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів за встановленими для них будівельними нормами, правилами та нормами (стаття 19 Закону України "Про автомобільні дороги").

Органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, відповідають за: 1) стан вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відповідно до діючих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів; 2) якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів (стаття 21 Закону України "Про автомобільні дороги").

До компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить: термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах (стаття 9 Закону України "Про дорожній рух").

Організація дорожнього руху здійснюється спеціалізованими службами, що створюються відповідними органами: на автомобільних дорогах, що перебувають у власності територіальних громад, - органами місцевого самоврядування; на інших автомобільних дорогах - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами; на залізничних переїздах - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпеки на залізничному транспорті (стаття 27 Закону України "Про дорожній рух").

Відповідно до підпункту 1 пункту "а" статті 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: власні (самоврядні) повноваження: управління об`єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв`язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню.

Згідно пункту 31 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: прийняття рішень про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення.

Таким чином, чином уповноваженим органом у спірних правовідносинах є Полтавська міська рада, як орган, який наділений компетенцією щодо організації діяльності по утриманню вулично - шляхової мережі міста Полтави, зокрема, шляхом покладання відповідних обов`язків на утворених нею суб`єктів.

Як слідує з матеріалів справи та не заперечується сторонами, на даний час балансоутримувачем вулично - шляхової мережі міста Полтави документально залишається Комунальне підприємство "Полтавська міська шляхово - експлуатаційна дільниця", яка знаходиться в процедурі ліквідації.

Постановою Господарського суду Полтавської області від 28.03.2024 року у справі №917/1597/19 вказане підприємство визнано банкрутом та відносно нього відкрито ліквідаційну процедуру.

Згідно частини 1 статті 59 Кодексу України з процедур банкрутства з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу, крім укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу у процедурі ліквідації тощо.

Таким чином, визначене органом місцевого самоврядування - Полтавською міською радою підприємство на даний час не здійснює діяльність з нагляду, утримання і ремонту шляхів, вулиць, проїздів, площ та інших об`єктів вуличної інфраструктури міста Полтави.

Як слідує з листування патрульної поліції до Полтавської міської ради та Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради уповноваженим органом не визначено посадових осіб, які відповідають за неналежне утримання вулично - шляхової мережі міста Полтави.

Згідно постанов Октябрського районного суду міста Полтави у справах № 554/7054/24, № 554/13844/22 та інш. суд дійшов висновків щодо відсутності даних про визначення посадових осіб, до обов`язків яких належить усунення порушення правил, норм та стандартів, що стосується забезпечення дорожнього руху, і що саме посадова особа Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради у зв`язку з цим несе відповідальність за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції щодо усунення правил, норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, матеріали справи взагалі не містять жодного посилання на закріплення за відповідною посадовою особою обов`язків у сфері забезпечення експлуатаційного стану вулично-дорожньої мережі.

Крім того, відсутні докази, що про те, що зазначені у вимогах (приписах) вулиці перебувають саме на балансі в Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради.

Суд зазначає, що утримання доріг є надзвичайно важливим для забезпечення безпеки руху, ефективності транспортних перевезень та підтримки економічного розвитку. Якісне утримання доріг сприяє збереженню дорожнього покриття, мостів, шляхопроводів та інших елементів інфраструктури, що є важливим для довготривалої експлуатації доріг.

Регулярне обслуговування та ремонт доріг значно знижує ризик аварій та травмування учасників дорожнього руху.

Проте, в ході розгляду справи відповідачем не надано докази, що балансоутримувачем вулично-шляхової мережі міста Полтави є Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради або Полтавське КАТП-1628 та ними здійснюється утримання і ремонту міських шляхів, вулиць, проїздів, площ та інших об`єктів вуличної інфраструктури міста Полтави.

За загальним правилом повноваження (компетенція) трактується як сукупність прав і обов`язків державних органів (органів місцевого саморядування), а також посадових та інших осіб, закріплених за ними у встановленому законодавством порядку для здійснення покладених на них функцій.

При цьому, протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень має місце у тому випадку, коли в межах компетенції суб`єкта владних повноважень існує обов`язок вчинити конкретні дії, але він не виконаний.

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача про те, що бездіяльність Полтавської міської ради з питань незабезпечення безпечних умов дорожнього руху на території міста Полтави, ставить під загрозу права громадян на життя, охорону здоров`я, та грубо порушує вимоги Закону.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Заступника керівника Полтавської обласної прокуратури в інтересах держави (вул. 1100-річчя Полтави, 7, м. Полтава, 36000; ) до Полтавської міської ради (вул. Соборності, 36, м. Полтава, 36000; ), третя особа: Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради (вул. Стрітенська, 19, м. Полтава, 36000; ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Полтавської міської ради щодо невжиття заходів організації реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міста за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами та нормами.

Зобов`язати Полтавську міську раду вжити заходів щодо організації реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міста за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами та нормами та визначити відповідальних за утримання вулично-шляхової мережі міста Полтави.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 23 березня 2026 року.

Головуючий суддя А.Б. Головко