Справа № 160/24787/24
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2026-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 лютого 2026 року м. Дніпросправа № 160/24787/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Лукманової О.М., Божко Л.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 року (головуючий суддя Рябчук О.С.)

у справі №160/24787/24 за заявою ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 04.08.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №160/24787/24 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, просив:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надати звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 року по справі № 160/24787/24.

В обґрунтування заяви вказано, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 року по справі №160/24787/24 частково задоволено його вимоги та зобов`язано відповідача повторно розглянути його заяву від 26.03.2024 року з прийняттям відповідного рішення. Головним управлінням ПФУ у Дніпропетровській області не виконується рішення суду, навіть при вжитті заходів з примусового виконання рішення суду. ОСОБА_1 вважає, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 року по справі №160/24787/24 не було виконано в повному обсязі, тому звернувся до суду з заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №160/24787/24 - відмовлено.

Суд першої інстанції врахував позицію відповідача у справі (Головного управління ПФУ у Дніпропетровській області) згідно судові рішення були передані на виконання до відповідних структурних підрозділів Головного управління. 12.05.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулося листом за вих. № 0400-010312-5/90455 до Департаменту пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Пенсійного фонду України про надання дозволу на макетну обробку ЕПС/ОР. Наведені в означеному листі дані потребують першочергово перевірки Пенсійним фондом України, а вже як наслідок - надання дозволу. Станом на день подання пояснень до відповідача від Пенсійного фонду України відповідь не надходила, тому Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вживає всіх дій задля виконання рішення суду.

Не погодився з ухвалою суду першої інстанції про відмову у встановленні судового контролю, позивач подав апеляційну скаргу. Просить ухвалу суду першої інстанції від 18.08.2025 року скасувати та зобов`язати відповідача надати звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 року по справі №160/24787/24.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Правовідносини з приводу судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах унормовані, приписами ст. 381-1, 382, 382-1, 382-2, 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно частин 1, 2 ст. 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

В силу ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України.

Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Матеріалами справи підтверджується, що Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 року по справі № 160/24787/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 26.03.2024 року про поновлення виплати пенсії у встановленому законодавством порядку та неприйняття відповідного рішення за результатами її розгляду.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.03.2024 року про призначення пенсії з прийняттям відповідного рішення, з урахуванням висновків суду.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у розмірі 403,73 грн.

Рішення, яке прийнято Дніпропетровським окружним адміністративним судом 02.12.2024 р. у справі № 160/24787/24 набрало законної сили 02.04.2025 року після ухвалення Постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 02.04.2025 року, якою апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Дніпропетровській області залишено без задоволення.

15.05.2025 року засобами поштового зв`язку Дніпропетровським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 160/24787/24.

26.05.2025 року Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) Дрижирук Ольгою Олександрівною прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №78175929 про примусове виконання виконавчого листа №160/24787/24 від 07.05.2025 року.

За результатом пошуку виконавчих проваджень в АСВП за №78175929 стан ВП значиться «Відкрито».

При цьому позивач вважає протиправними дії Головного управління ПФУ у Дніпропетровській області стосовно невиконання рішення суду, яке набуло законної сили, тому просить зобов`язати відповідача подати звіт про виконання вказаного рішення суду.

В силу статті 129-1 Конституції України, контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Таким чином право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

ЄСПЛ у своїх рішеннях виклав правову позицію, що право на справедливий суд є примарним, якщо судове рішення є невиконаним.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року зазначено: виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист.

З метою забезпечення виконання судового рішення статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення:

1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду;

2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, відповідно до положень статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Аналіз зазначених положень дає підстави для висновку, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання своїх зобов`язань у межах відповідної справи.

Отже використання, передбачених статтею 382 КАС України, інструментів здійснюється у випадках, коли є ознаки неналежного виконання суб`єктом владних повноважень рішення суду у відповідній справі.

У свою чергу згідно пункту 9 частини 1 статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

15.05.2025 року засобами поштового зв`язку Дніпропетровським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 160/24787/24.

26.05.2025 року Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) Дрижирук Ольгою Олександрівною прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №78175929 про примусове виконання виконавчого листа №160/24787/24 від 07.05.2025 року.

Згідно з відомостями за виконавчим провадженням №78175929 відсутня постанова про закриття провадження, а виконавче провадження має стан «Відкрито».

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи.

Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України Про виконавче провадження.

Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

При цьому, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України «Про виконавче провадження» врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Вказаний порядок встановлений ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема в ч.1 цієї статті зазначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною 6 статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Частиною 2 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 3 ст. 63 Закону України Про виконавче провадження виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що примусовий порядок виконання рішення ще не завершений, оскільки відсутні примусові дії Державної виконавчої служби стосовно відповідача, та без надання належної оцінки відповідним органом, суд не може стверджувати, що встановлені законом заходи примусового виконання рішення суду наразі є вичерпаними.

Відтак, станом на день подання позивачем заяви, що розглядається, судом не встановлено, що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції не знайшов підстав для задоволення вимоги про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по справі та зобов`язання відповідача подати суду звіт про виконання судового рішення у встановлений судом строк у цій справі, у зв`язку з передчасністю звернення заявника з відповідною заявою.

Натомість, з таким висновком суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погодитися не може, оскільки законом передбачена можливість використання особою всіх можливих заходів щодо виконання рішення суду, при цьому, наявність виконавчого провадження не обмежує особу у використанні такого засобу впливу, як встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу №1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013 року, звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року №11-рп/2012).

Розглядаючи спір, що стосується виконання судового рішення, слід зазначити, що в разі не виконання рішення суду, яке набуло законної сили, підривається авторитет судової гілки влади і в цілому авторитет демократичної держави.

Рішення суду, яке набуло законної сили - має бути виконане. Виконання рішення суду забезпечує довіру суспільства до суду.

Оскільки довіра людини до суду формується не тільки через прийняття судом справедливого рішення, а й зокрема через виконання цього рішення.

Натомість невиконання рішення суду формує недовіру людини до суду, що недопустимо в демократичній державі.

Водночас суб`єкт владних повноважень, який є стороною у справі, має бути зразком для громадськості щодо належного виконання рішення суду, не чекаючи при цьому примусового виконання такого рішення суду.

Колегія суддів апеляційної інстанції також зазначає, що статтею 13 "Право на ефективний засіб юридичного захисту" Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод установлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Ефективний засіб захисту - це дійовий спосіб захисту від порушень з боку суб`єкта владних повноважень, такий, що відповідає принципу верховенства права та укріплює демократичні устої нашої держави. При цьому, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про недоцільність встановлення судового контролю за виконанням судового рішення та зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, оскільки рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 р. у справі № 160/24787/24 (яке набрало законної сили 02.04.2025 року) на даний час не виконане, зокрема, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не розглянуто заяву ОСОБА_1 від 26.03.2024 року про призначення пенсії з прийняттям відповідного рішення, з урахуванням висновків суду, тому наявні підстави для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення та зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 року - скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення та зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення у справі №160/24787/24 - задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у строк до 19 березня 2026 року подати звіт про виконання судового рішення у справі №160/24787/24.

Електронна адреса Третього апеляційного адміністративного суду

Направити копію цієї ухвали на адресу учасників справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття 26.02.2026 та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко