Справа № 320/34262/24
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2026-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2026 року м. Київ № 320/34262/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ТОВ "СПАВЕЛНЕСТЕХНОЛОГІЇ" до Міністерства економіки України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось ТОВ "СПАВЕЛНЕСТЕХНОЛОГІЇ" з позовом до Міністерства економіки України, у якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства економіки України від 05.01.2024 № 454 про відмову у видачі висновку за заявою ТОВ «СПАВЕЛНЕСТЕХНОЛОГІЇ» від 18 грудня 2023 р. про одержання висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком (вх. № П 5298);

- зобов`язати Міністерство економіки України ухвалити рішення про видачу висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком за заявою ТОВ «СПАВЕЛНЕСТЕХНОЛОГІЇ» від 18 грудня 2023 р. (вх. № П 5298).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Міністерство економіки України протиправно прийняло спірний наказ про відмову у видачі висновку про продовження граничних строків розрахунків за зовнішньоекономічною операцією, що здійснюється відповідно до зовнішньоекономічного договору купівлі-продажу від 05.06.2023 № 02-05062023, укладеного з «PANATTA S.r.I.» (Італія), оскільки жодних обґрунтованих та законних підстав для відмови у видачі висновку відповідач не зазначено, а тому вважає, що оскаржуване рішення є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідач надав суду відзив, в якому заперечує проти задоволення позову та зазначає про відсутність правових підстав для прийняття позитивного рішення за поданим позивачем пакетом документів, а тому наказом від 05.01.2024 № 454 йому було відмовлено у видачі висновку. Листом від 10.01.2024 № 4432-10/2239-07 позивачу роз`яснено про причини відмови. У зв`язку з викладеним, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

У наявній у справі відповіді на відзив позивач не погоджується із доводами відзиву, вказує при цьому на те, що такими доводами висновок позову не спростовано. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.07.2024 відкрито провадження у адміністративній справі, визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Встановивши правові позиції сторін по справі та їх обґрунтування, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши письмові докази, які були надані до матеріалів справи, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "СПАВЕЛНЕСТЕХНОЛОГІЇ" зареєстровано 10.11.2020.

Основний вид діяльності позивача є 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля (код за КВЕД 46.90).

05 червня 2023 р. ТОВ «СПАВЕЛНЕСТЕХНОЛОГІЇ» уклало контракт із PANATTA S.r.l. (Італія) на закупівлю (імпорт) спортивних фітнес товарів механічних тренажерів на загальну суму 72541 євро, згідно якого 28 червня 2023 року сплатило на користь постачальника перший авансовий платіж 36 271 євро, а 03 серпня 2023 року сплатило другий авансовий платіж 36 270 євро (а всього: 72541 євро).

Граничні строки розрахунків за вказаними вище операціями, згідно з положеннями постанови Правління НБУ від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (далі - постанова НБУ № 18), спливали 28 грудня 2023 р.

Разом з тим, предметом контракту № 02-05062023 від 05.06.2023 є складні технічні вироби, строк виготовлення та транспортування яких перевищував 180 днів (а саме складав 190-230 робочих днів згідно італійського національного календаря) у зв`язку із використанням у виробництві деталей (елементів) ручної роботи.

Зокрема, згідно пункту 3.1. зовнішньоекономічного контракту строк поставки товару складає 10 січня 2024 року на умовах EXW Via Madonna della Fonte, 3/c, 62021 Apiro, Italy.

У зв`язку із цим, ТОВ «СПАВЕЛНЕСТЕХНОЛОГІЇ» звернулося до Міністерства економіки України із заявою від 18.12.2023 (вх. Мінекономіки від 18.12.2023 № П 5298).

У вказаній заяві ТОВ «Спавелнестехнології» просить Мінекономіки видати висновок щодо продовження граничних строків розрахунків за зовнішньоекономічною операцією, що здійснюється відповідно до зовнішньоекономічного договору купівлі-продажу від 05.06.2023 № 02-05062023 (далі договір), укладеного з «PANATTA S.r.I.» (Італія).

На підтвердження відомостей, викладених у цій заяві, товариство надало копії таких документів: контракту від 05.06.2023; специфікації № 1 від 05.06.2023; платіжної інструкції від 28.06.2023; платіжної інструкції від 07.08.2023 р.; заявки на логістичні послуги від 15.12.2023; договору логістичних послуг від 15.12.2023; листа виробника товарів PANATTA S.r.l. від 12.12.2023 щодо пояснення строку їх виготовлення; Datasheet PANATTA S.r.l. від 18.12.2023.

Наказом від 05.01.2024 № 454 відповідачем прийнято рішення про відмову у видачі висновку ТОВ «Спавелнестехнології» за операціями, що здійснюються відповідно до зовнішньоекономічного договору купівлі-продажу від 05.06.2023 № 02-05062023, укладеного з PANATTA S.r.l. (Італія).

Відповідно до абзацу другого пункту 12 Порядку № 104 Мінекономіки листом від 10.01.2024 № 4432-10/2239-07 повідомило позивача про прийняте рішення і додатково роз`яснено про причини відмови, вказавши наступне:

- в поданому пакеті документів відсутні копії листів, повідомлень, які обумовлюють та обґрунтовують необхідність продовження установлених строків розрахунків, засвідчені в установленому законодавством порядку, що передбачені абзацом п`ятим пункту 3 Порядку;

- не надано повного перекладу на українську мову додатку № 1 (специфікація) до Договору, який відповідно до пункту 1.1 Договору є його невід`ємною частиною. При цьому згідно з абзацом третім пункту 3 Порядку № 104 у разі коли зовнішньоекономічний договір (контракт) укладено іноземною мовою, резидент додає його переклад на українську мову;

- згідно з наданим пакетом документів зовнішньоекономічна операція, яка здійснюється відповідно до Контракту, не належить до окремих операцій з експорту та імпорту товарів, що здійснюються резидентами, визначених пунктом 2 Порядку № 104.

Вважаючи вищевказані висновки відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд вказує наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 236 пункту 4 Положення про Міністерство економіки України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №459, Мінекономіки відповідно до покладених на нього завдань, видає в установленому порядку висновки щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком.

Порядок видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2019 № 104 (далі - Порядок № 104).

Порядок № 104 визначає механізм видачі висновків щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком (далі - висновки), перелік документів, які подаються для видачі висновку, підстави для відмови у видачі висновку або залишення документів без розгляду і перелік товарів, за якими документи для видачі висновку залишаються без розгляду (пункт 1 Порядку № 104).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 104 висновок за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, що здійснюються резидентами, видається Мінекономіки.

Згідно з пунктом 4 Порядку Мінекономіки розглядає подані резидентом для одержання висновку документи згідно з цим Порядком і протягом 10 робочих днів з дати їх одержання приймає рішення про видачу або про відмову у видачі висновку.

Предметом правового регулювання Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 № 2473-VIII (далі Закон № 2473-VIII) є правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства.

Частиною 4 статті 13 Закону № 2473-VIII визначено, що за окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку. При цьому, як дана стаття, так і Закон в цілому не містять переліку таких окремих операцій.

Абзацом четвертим частини 4 статті 13 Закону № 2473-VIII передбачено, що порядок видачі висновку, у тому числі перелік документів, які подаються для видачі висновку, підстави для відмови у видачі висновку або залишення документів без розгляду, включаючи перелік товарів, за якими документи для видачі висновку підлягають залишенню без розгляду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже, затвердивши Порядок № 104 Уряд визначив механізм видачі висновків щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, перелік документів, які подаються для видачі висновку, підстави для відмови у видачі висновку або залишення документів без розгляду і перелік товарів, за якими документи для видачі висновку залишаються без розгляду.

Згідно з пунктом 3 Порядку №104 для одержання висновку резидент надсилає поштою або подає особисто у паперовому вигляді чи через Єдиний державний портал адміністративних послуг Мінекономіки в електронній формі такі документи:

- заяву на одержання висновку за формою, затвердженою Мінекономіки, що містить відомості про стан виконання зовнішньоекономічного договору (контракту) на момент звернення та обґрунтування необхідності продовження установленого строку розрахунків на певний період;

- копії зовнішньоекономічного договору (контракту), усіх специфікацій, додатків, додаткових угод та інших документів, які є невід`ємними частинами договору (контракту), засвідчені в установленому законодавством порядку. У разі коли зовнішньоекономічний договір (контракт) укладено іноземною мовою, резидент додає його переклад на українську мову;

- копії документів, що підтверджують здійснення операції, з експорту (імпорту) товарів, зокрема платіжних банківських документів, довідок банків, митних декларацій, коносаментів, транспортних документів, актів приймання-передачі товару (виконання робіт, надання послуг), засвідчені в установленому законодавством порядку;

- копії листів, повідомлень, які обумовлюють та обґрунтовують необхідність продовження установлених строків розрахунків, засвідчені в установленому законодавством порядку.

Судом встановлено, що від ТОВ "СПАВЕЛНЕСТЕХНОЛОГІЇ" на адресу Мінекономіки надійшла заява від 18.12.2023 (вх. Мінекономіки від 18.12.2023 № П 5298) з додатками.

У зазначеній заяві ТОВ «Спавелнестехнології» просило Мінекономіки видати висновок щодо продовження граничних строків розрахунків до 22.01.2024 за зовнішньоекономічною операцією, що здійснюється відповідно до зовнішньоекономічного договору купівлі-продажу від 05.06.2023 № 02-05062023, укладеного з «PANATTA S.r.I.» (Італія).

За результатами розгляду заяви позивача від 18.12.2023 встановлено, що ТОВ «Спавелнестехнології» до комплекту документів не надано повного перекладу на українську мову додатку № 1 (специфікація) до Договору, який відповідно до пункту 1.1 Договору є його невід`ємною частиною. При цьому згідно з абзацом третім пункту 3 Порядку у разі коли зовнішньоекономічний договір (контракт) укладено іноземною мовою, резидент додає його переклад на українську мову. Оскільки додаток № 1 (специфікація) є невід`ємною частиною Договору, тому на нього поширюється вимога щодо перекладу на українську мову.

Суд звертає увагу на те, що, відповідно до пункту 3 Порядку № 104, для одержання висновку резидент повинен надати разом із заявою, зокрема, копію контракту та копії усіх інших документів, які є невід`ємними частинами контракту із перекладом на українську мову.

Пунктом 6 статті 13 Закону України Про забезпечення функціонування української мови як державної визначено, що органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної і комунальної форм власності беруть до розгляду документи, складені державною мовою, крім випадків, визначених законом.

Відповідно до норм статей 37 та 38 Закону України Про забезпечення функціонування української мови як державної мовою листування юридичних осіб, зареєстрованих в Україні, з органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями державної і комунальної форм власності в Україні є державна мова.

Згідно з частиною 4 ст. 13 Закону «Про валюту і валютні операції» порядок видачі висновку, у тому числі перелік документів, які подаються для видачі висновку, підстави для відмови у видачі висновку або залишення документів без розгляду, включаючи перелік товарів, за якими документи для видачі висновку підлягають залишенню без розгляду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже, будучи наділеним правом звернутися до Мінекономіки за отриманням висновку та маючи бажання реалізувати таке право позивач повинен погодитись із встановленими державою правилами (Порядком № 104) та подати пакет документів саме у відповідності до положень пункту 3 Порядку № 104, зокрема надати копії усіх документів, які є невід`ємними частинами договору (контракту) із перекладом на українську мову.

Крім того, відповідно до абзацу сьомого пункту 2 Порядку № 104 висновок видається Мінекономіки за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, що здійснюються резидентами, під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) постачання складних технічних виробів - імпортними операціями з постачання устаткування частинами або складних технічних виробів, що потребують установки, монтажу, налагодження, гарантійного обслуговування і введення їх у дію на місці експлуатації, а також з постачання складних технічних виробів, строк виготовлення та транспортування яких перевищує 180 днів.

Разом з тим, судом встановлено, що, подаючи заяву від 18.12.2023 на одержання висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, позивач у реквізиті 21 «Обґрунтоване пояснення щодо необхідності продовження встановленого строку розрахунків за зовнішньоекономічними операціями на певний період» заяви зазначив, що предметом контракту № 02-05062023 від 05.06.2023 є складні технічні вироби (спортивні фітнес товари механічні тренажери), строк виготовлення та транспортування яких перевищує 180 днів (а саме складає 190-230 робочих днів згідно італійського національного календаря) у зв`язку із використанням у виробництві деталей (елементів) ручної роботи.

При цьому, відповідно до пункту 1.1 зовнішньоекономічного договору купівлі-продажу від 05.06.2023 № 02-05062023 предметом цього договору є купівля-продаж спортивних та фітнес товарів, які купуються відповідно до додатку 1 (специфікації) та мають свій артикул (зазначений у специфікації).

Зокрема, на офіційному сайті https://www.panattasport.com компанії нерезидента «PANATTA S.r.I.» (Італія) розміщено каталог товарів для продажу.

Відповідно до цього каталогу та згідно артикулів зазначених товарів у специфікації, зрозуміло що товар, який постачається має серійне виробництво, а тому, не є складним технічним виробом у розумінні абзацу сьомого пункту 2 Порядку № 104.

Жодної інформації, що передбачається саме виробництво товару, а не постачання товару, у договорі не зазначено.

Жодних додаткових документів, що могли б підтвердити належність зазначеного договору до видів договорів, визначених пунктом 2 Порядку № 104 позивачем не надавалось.

Отже, згідно з наданим пакетом документів зовнішньоекономічна операція, яка здійснюється відповідно до Контракту, не належить до окремих операцій з експорту та імпорту товарів, що здійснюються резидентами, визначених пунктом 2 Порядку № 104.

Належних доводів та доказів протилежного позивачем не наведено та не надано.

Крім того, відповідно до абзацу п`ятого пункту 3 Порядку № 104 резидент повинен надати копії листів, повідомлень, які обумовлюють та обґрунтовують необхідність продовження установлених строків розрахунків, засвідчені в установленому законодавством порядку.

Відповідно до пункту 3 Інструкції щодо заповнення форми заяви на одержання висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, затвердженої наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 27.02.2019 № 329, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.03.2019 за № 218/33189 (далі - Інструкція № 329), у реквізиті 21 резидент зазначає у довільній формі підстави продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами опрацювання заяви позивача від 18.12.2023 Мінекономіки встановлено, що у поданому пакеті документів відсутні копії листів, повідомлень, які обумовлюють та обґрунтовують необхідність продовження установлених строків розрахунків, засвідчені в установленому законодавством порядку, що передбачені абзацом п`ятим пункту 3 Порядку.

При цьому, суд відхиляє доводи позивача про надання разом із заявою від 18.12.2023 листа виробника товарів PANATTA S.r.l. від 12.12.2023 щодо обґрунтування строку виготовлення обладнання, який, на думку позивача, залишений без жодної оцінки з боку відповідача, оскільки даний лист викладений англійською мовою, що вказує на порушення вимог Порядку № 104. Зокрема, позивачем не було надано переклад листа PANATTA S.r.l. від 12.12.2023 на українську мову, що свідчить про порушення положень пункту 6 статті 13 Закону України Про забезпечення функціонування української мови як державної.

Суд наголошує, що за порядком у позивача не має права вибору, які саме документи подавати для отримання висновку, є конкретний перелік, який не може тлумачитись звужено за бажанням позивача.

Надання таких документів є обов`язком позивача чітко визначеним Порядком № 104.

Абзацом 3 пункту 10 Порядку № 104 передбачено, що Мінекономіки може відмовити у видачі висновку у разі, коли документи подано з порушенням вимог, зазначених у пункті 3 цього Порядку, в тому числі вимог щодо комплектності та оформлення документів.

Отже, подавши заяву від 18.12.2023 позивач не дотримався вимог пункту 3 Порядку № 104 та не надав повний комплект документів.

Таким чином, у Мінекономіки були відсутні підстави для прийняття позитивного рішення за поданими позивачем пакетами документів, а тому наказом від 05.01.2024 № 454 йому правомірно було відмовлено у видачі висновку, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Стосовно доводів позивача про те, що у полях специфікації, які не супроводжувалися одночасним перекладом на українську мову, зазначені лише цифрові позначення (графи 1, 3-6), а також артикули моделі обладнання (графа 2), яка також не може бути предметом дослівного перекладу, суд не приймає їх до уваги з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у специфікації назву третьої графи зазначено англійською та українською мовами, яка називається «найменування», але перелік (назви) усіх товарів у цій графі зазначено англійською мовою.

При цьому, суд враховує, що при відсутності перекладу на українську мову найменувань товару неможливо знати достовірно, що саме є предметом зовнішньоекономічного договору купівлі-продажу, чи складні технічні вироби, чи деталі до виробів, які мають серійне виробництво.

Вказане додатково свідчить про те, що позивач не дотримався вимог пункту 3 Порядку № 104 та не надав повного перекладу на українську мову додатку № 1 (специфікація) до Договору, який відповідно до пункту 1.1 Договору є його невід`ємною частиною.

Стосовно посилань позивача на порушення відповідачем строків розгляду поданої заяви суд вказує, що під час оцінки рішень суб`єктів владних повноважень на їх відповідність критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, суди повинні уникати надмірного формалізму.

Вказане узгоджується із практикою Верховного Суду щодо застосування принципу правової визначеності та уникнення під час розгляду судами адміністративних справ надмірного формалізму, застосованого у постановах від 31.05.2019 у справі №826/9758/17, від 20.06.2019 у справі №809/1018/18, від 11.07.2019 у справі №182/634/17(6-а/0182/32/2018), від 11.07.2019 у справі №805/2621/18-а, від 10.09.2019 у справі №640/1374/19, від 21.05.2021 у справі №1.380.2019.006107, від 22.07.2021 у справі № 340/141/21, від 13.08.2021 у справі № 440/5178/20, від 16.09.2021 у справі № 240/10995/20, від 17.12.2021 у справі № 460/713/21 та від 10.02.2022 у справі № 560/11791/21, де судом було зазначено, що формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний ж формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

Суд зауважує, що підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

При цьому, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття. Не кожен дефект акта призводить до його неправомірності.

Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Аналогічний вимір суттєвості порушень застосовує Європейський суд з прав людини, який у своїх рішеннях демонструє виважений підхід до оцінки характеру допущених порушень належної процедури з точки зору їх можливого впливу на загальну справедливість судового розгляду. Метод «оцінки справедливості процесу в цілому» не передбачає дослідження правомірності будь-якої окремої процесуальної дії у відриві від інших етапів процесу.

Отже, суд, не применшуючи значення необхідності дотримання встановленої законодавством процедури оформлення того чи іншого рішення, вважає, що навіть у разі підтвердження факту порушення відповідачем окремих процедурних питань при здійсненні розгляду заяви, які не були дотримані відповідачем у повному обсязі під час прийняття оскаржуваного рішення, не може потягнути за собою безумовне його скасування у випадку, якщо такі порушення не мали наслідком прийняття незаконного рішення.

Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 16.12.2021 у справі № 640/11468/20, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення»; межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови безумовного дотримання ним передбаченої законом процедури прийняття такого рішення.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 11.05.2022 у справі № 400/1510/19, від 05.07.2022 у справі № 522/3740/20, від 27.09.2022 у справі № 320/1510/20, від 03.10.2022 у справі № 400/1510/19, від 01.11.2022 у справі № 640/6452/19 та від 18.01.2023 року у справі № 500/26/22.

Позивачем не було доведено наявності порушень відповідачем процедури прийняття оскаржуваного рішення, оформленого наказом, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду заяви позивача.

Зазначене відповідає правовим позиціям, що викладені у постановах Верховного Суду від 23.04.2020 у справі №813/1790/18 та від 22 травня 2020 року у справі №825/2328/16.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що процедурні порушення стосовно порушення відповідачем строків розгляду заяви позивача не є самостійною підставою для висновків про неправомірність прийняття відповідачем спірного наказу.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач не довів правомірність позовних вимог, а суб`єкт владних повноважень, який заперечує проти позову, довів правомірність прийняття оскаржуваного рішення, оформленого у вигляді наказу, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Суд також вказує, що з огляду на залишення без задоволення основної позовної вимоги, інша позовна вимога, яка є похідною від основної, теж підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до статті 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволені адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.