Справа № 420/10681/25
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2026-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 березня 2026 року

м. Київ

справа №420/10681/25

адміністративне провадження № К/990/9595/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мацедонської В.Е.,

суддів - Білак М.В., Жука А.В.,

перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1

на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2026 року

у справі № 420/10681/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 за період з 14.06.2017 року по 28.02.2018 року індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 14.06.2017 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати індексації-різниці за період з 01.03.2018 року по 31.12.2022 року та з 01.01.2024 року по 31.12.2024 року відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату на користь позивача індексації-різниці за період з 01.03.2018 року по 31.12.2022 року та з 01.01.2024 року по 31.12.2024 року відповідно до вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, із одночасною компенсацією втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати відповідно до Закону України "Про компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 14.06.2017 року по 31.12.2017 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.

Зобов?язано Військову частину НОМЕР_2 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 14.06.2017 року по 31.12.2017 року включно, із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2018 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.

Зобов?язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2018 року по 28.02.2018 року включно, із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 28.01.2020 року включно індексації грошового забезпечення, відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, у фіксованій величині 4 052,16 грн. в місяць.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 28.01.2020 року включно індексацію грошового забезпечення відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, у фіксованій величині 4 052,16 грн. в місяць.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням першої інстанції, Військова частина НОМЕР_1 оскаржила його до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 грудня 2025 апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишено без руху.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2026 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2025 року повернуто скаржнику.

Не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції від 03 лютого 2026 року, відповідач подав касаційну скаргу до Верховного Суду.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

У силу пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Вищезазначеному конституційному положенню щодо забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках кореспондують стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та стаття 13 КАС України.

Згідно з частиною третьою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З матеріалів касаційного провадження вбачається, що ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 грудня 2025 апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишено без руху. Надано апелянту десять днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків поданої апеляційної скарги шляхом подання до суду квитанції про сплату судового збору.

07 січня 2026 року Військовою частиною НОМЕР_1 надано до суду заяву, в якій апелянт просив визнати обґрунтованим розрахунок судового збору у розмірі 1453,44 грн.; розглянути питання щодо продовження усунення недоліків апеляційної скарги; продовжити строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги. В обґрунтування заяви апелянт зазначав, що військова частина НОМЕР_1 не має можливості сплатити визначений судом судовий збір у встановлений строк, оскільки процедура виділення коштів та фактичне здійснення оплати судового збору займає велику кількість часу та фактично не може бути здійснена у короткі строки. При цьому, військова частина НОМЕР_1 вживає всіх необхідних заходів для отримання фінансування. Крім цього, апелянт зазначає, що відповідно до Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду у справі немайнового характеру розмір збору становить 150 відсотків ставки, передбаченої для відповідного позову немайнового характеру, така ставка становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня календарного року. Таким чином, апелянт вважав, що судовий збір підлягає сплаті у розмірі однієї ставки за одну апеляційну скаргу, яка оскаржує єдине рішення суду першої інстанції, а не множенню ставки на кількість календарних років у межах предмета спору.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2026 року Заяву Військової частини НОМЕР_1 про продовження процесуального строку - задоволено. Продовжено Військовій частині НОМЕР_1 строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги, зазначених в ухвалі П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 грудня 2025 року, надавши десять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків поданої апеляційної скарги.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа, ухвалу про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги доставлено до електронного кабінету Військової частини НОМЕР_1 16.01.2026 року о 18:04.

26 січня 2026 року до суду надійшла заява Військової частини НОМЕР_1 , в якій апелянт просив визнати причини неможливості усунення недоліків у встановлений судом строк поважними; повторно продовжити процесуальний строк на 15 днів з дня отримання ухвали про продовження строку. В обґрунтування заяви апелянт зазначав, що станом на січень 2026 року бюджетні асигнування за КЕКВ 2800, з яких здійснюється сплата судового збору, на рахунки військової частини фактично не надійшли, що унеможливлює своєчасне виконання вимог суду.

Колегія суддів зазначила, що апеляційну скаргу Військовою частиною НОМЕР_1 подано до П`ятого апеляційного адміністративного суду 18 грудня 2025 року. Таким чином, в суді апеляційної інстанції апеляційна скарга Військової частини НОМЕР_1 знаходиться вже більше місяця.

Крім цього, судом було продовжено строк для усунення недоліків апеляційної скарги та надано апелянту додатковий час для сплати судового збору, однак, зазначені недоліки апелянтом не усунуті.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів прийшла до висновку, що апелянту було надано достатньо часу для усунення недоліків апеляційної скарги та з урахуванням тривалого перебування апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції на стадії залишення її без руху, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вищезазначеної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 298 КАС України питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Станом на 03 лютого 2026 року Військова частина НОМЕР_1 не виконала вимоги ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 грудня 2025 р., а тому є підстави для повернення апеляційної скарги.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2026 року у задоволенні заяви Військової частини НОМЕР_1 про продовження строку для усунення недоліків - відмовлено, апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2025 року повернуто скаржнику.

Доводи касаційної скарги не спростовують і не ставлять під сумнів установлені судами обставини, а до скарги не додано будь-яких доказів які б спростовували зазначене.

При цьому, Суд зауважує, що Військова частина НОМЕР_3 не позбавлена можливості звернутися повторно до суду апеляційної інстанції з відповідними вимогами у передбачений КАС України спосіб звернення.

Ураховуючи, що зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, Суд дійшов до висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 169, 296, 298, 333 КАС України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2026 року у справі № 420/10681/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, у спосіб їх надсилання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська

Судді М. В. Білак

А. В. Жук