Справа № 440/744/26
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2026-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року м. ПолтаваСправа № 440/744/26

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С., за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо обмеження пенсії максимальним розміром із застосуванням з 01.01.2026 понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 № 1778 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану» при нарахуванні та виплаті пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити нарахування та подальшу виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 пенсії з 01.01.2026 без обмеження максимальним розміром та без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 №1778 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану», з урахуванням раніше проведених виплат.

Під час розгляду справи суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою від 30 січня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, а також призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Аргументи учасників справи

В обґрунтування вимог позивач зазначав, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 №1778 Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану відповідач провів з 01.01.2026 перерахунок його пенсії і здійснив її виплату в розмірі 31 859,57 грн. Однак розмір нарахованої пенсії становить 42 188,55 грн. На переконання позивача, відповідач протиправно обмежив розмір його пенсійної виплати.

Від відповідача не надходив відзив у встановлений строк, отже суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Обставини справи, встановлені судом

Позивач є пенсіонером, отримує пенсію у відповідності до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та перебуває на обліку у ГУПФ України в Полтавській області.

На виконання постанови Кабінету Міністрів №1778 від 30.12.2025 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану" позивачу виплату пенсії з 01.01.2026 встановлено в розмірі 31 859,57 грн.

08.01.2026 позивач звернувся до відповідача із заявою про надання інформації про перерахунок його пенсії, проте на момент подання позовної заяви відповіді від відповідача не отримав.

Не погоджуючись з діями пенсійного органу щодо обмеження пенсійної виплати максимальним розміром, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Норми права, які підлягають застосуванню

Згідно з абзацом першим преамбули Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб №2262-ХІІ (надалі Закон №2262-ХІІ) цим Законом визначаються умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Згідно з частинами першою і третьою статті 1-1 Закону №2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 30 Закону України Про Державний бюджет України на 2026 рік установлено, що у 2026 році у період дії воєнного стану пенсії, призначені (перераховані) відповідно до Митного кодексу України, законів України Про державну службу, Про прокуратуру, Про статус народного депутата України, Про Національний банк України, Про Кабінет Міністрів України, Про дипломатичну службу, Про службу в органах місцевого самоврядування, Про судову експертизу, Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів, Про наукову і науково-технічну діяльність, Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року №379/95-ВР Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких (пенсійної виплати) перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів у розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 №1778 Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану установлено, що у період воєнного стану у 2026 році пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані) відповідно до Митного кодексу України, Законів України Про державну службу, Про прокуратуру, Про статус народного депутата України, Про Національний банк України, Про Кабінет Міністрів України, Про дипломатичну службу, Про службу в органах місцевого самоврядування, Про судову експертизу, Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів, Про наукову і науково-технічну діяльність, Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 р. №379/95-ВР Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, установленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням коефіцієнтів до відповідних сум перевищення:

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму та не перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, 0,5;

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму та не перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, 0,4;

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму та не перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, 0,3;

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму та не перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, 0,2;

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, 0,1.

Висновки щодо правозастосування

Таким чином, Законом України Про Державний бюджет України на 2026 рік та постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 №1778 Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану установлено додаткові підстави для обмеження пенсії військовослужбовця шляхом застосування коефіцієнтів розміру пенсій, призначених на підставі Закону №2262-ХІІ.

У той же час частиною третьою статті 1-1 Закону №2262-ХІІ встановлена пряма заборона зміни правового регулювання пенсійного забезпечення військовослужбовців та прирівняних до них осіб у спосіб, інакший, аніж внесення змін до цього Закону та Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

При цьому з часу прийняття Закону України Про Державний бюджет України на 2026 рік та постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 №1778 будь-які зміни до Закону №2262-ХІІ щодо визначення розміру пенсійного забезпечення військовослужбовців не вносилися.

Таким чином, спірні правовідносини одночасно врегульовані положеннями Закону №2262-ХІІ, який не містить будь-яких норм щодо обмеження розміру пенсійного забезпечення військовослужбовців, і Законом України Про Державний бюджет України на 2026 рік та постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 №1778, якими передбачено обмеження вказаного розміру шляхом застосування коефіцієнтів, що винесені з порушенням частини третьої статті 1-1 Закону №2262-ХІІ.

З цього приводу суд зазначає, що відповідно до принципу тлумачення закону на користь особи (in dubio pro persona) у разі існування неоднозначності у правовому регулюванні має застосовуватися підхід, який найбільшою мірою забезпечує захист прав та інтересів фізичної особи. Такий висновок викладено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 10.01.2024 у справі №240/4894/23.

Конституційний Суд України у рішеннях від 09.07.2007 №6-рп/2007, від 22.05.2008 №10-рп/2008, від 30.11.2010 №22-рп/2010 наголосив, що законом Про Державний бюджет України не можуть вноситися зміни до інших законів, зупинятися їх дія чи скасовуватися їх положення. У рішенні від 28.08.2020 №10-р/2020 Конституційний Суд України додатково підкреслив, що зміна обсягу прав і гарантій, встановлених спеціальними законами, через закон про державний бюджет суперечить Конституції України.

Також Конституційний Суд України у рішенні від 20.12.2016 №7-рп/2016 зазначив, що обмеження максимального розміру пенсії для осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону №2262-ХІІ, порушує сутність конституційних гарантій соціального захисту, передбачених статтею 17 Конституції України.

Відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує норми права з урахуванням їх юридичної сили та не застосовує нормативно-правові акти, які суперечать Конституції та законам України. Верховний Суд у своїй практиці неодноразово наголошував, що такі акти не підлягають застосуванню навіть у разі їх чинності (постанови від 12.03.2019 у справі №913/204/18, від 10.03.2020 у справі №160/1088/19).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 14.10.2010 у справі Щокін проти України зазначив, що у разі неоднозначності правового регулювання держава зобов`язана застосовувати підхід, найбільш сприятливий для особи.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що для осіб, які отримують пенсію за нормами Закону №2262-ХІІ, не передбачено обмеження розміру пенсії шляхом застосування понижуючих коефіцієнтів, у зв`язку з чим застосування постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 №1778 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану» при визначенні розміру виплати пенсії є протиправним.

Враховуючи викладене, відповідач зобов`язаний здійснювати виплату пенсії позивачу без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених зазначеною постановою, з урахуванням раніше проведених виплат.

Так само протиправним є обмеження максимального розміру пенсії позивача, оскільки відсутність правових підстав для її обмеження встановлена Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2026 року у справі № 400/15246/25, що набрало законної сили.

Після набрання цим судовим рішенням законної сили правове регулювання обмеження розміру пенсії не змінилося, а відтак відсутні як підстави для повторного застосування такого обмеження відповідачем, так і підстави для повторного розгляду цього питання судом, оскільки відповідні правовідносини вже були предметом судового розгляду та отримали остаточну правову оцінку.

Таким чином, відповідач зобов`язаний виплачувати позивачу пенсію без обмеження її максимальним розміром, а також без застосування коефіцієнтів до відповідних сум перевищення, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 №1778 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану».

Обираючи належний та ефективний спосіб захисту прав позивача, суд виходить з того, що визначення конкретного розміру пенсії належить до повноважень відповідача, а тому суд не підміняє собою суб`єкта владних повноважень, а зобов`язує його діяти відповідно до закону. З огляду на це, суд вважає за необхідне змінити формулювання способу захисту права порівняно з формулюванням заявлених позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити нарахування та виплату пенсії позивачу з 01.01.2026 без застосування понижуючих коефіцієнтів, установлених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 №1778, без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше проведених виплат.

Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню.

03 лютого 2026 року представником позивача до Полтавського окружного адміністративного суду подано заяву про встановлення судового контролю за виконання рішення суду.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення суду, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, за приписами вказаної норми покладення таких зобов`язань на суб`єкта владних повноважень є правом, а не обов`язком суду.

Суд не вбачає підстав для застосування зазначеної форми контролю за виконанням судового рішення, оскільки не вважає, що відповідачем після набрання рішенням суду законної сили не будуть добровільно вживатися заходи з метою виконання даного судового рішення.

Таким чином, у задоволенні клопотання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення слід відмовити.

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при поданні позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 2168,34 грн.

Натомість судовий збір мав бути сплачений за ставкою 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, і, разом з тим, при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою ст. 4 Закону України "Про судовий збір", в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Керуючись правилами розподілу судових витрат, встановленими статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд стягує 1064,96 грн на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ПФУ в Полтавській області.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

А тому суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу про право на повернення надміру сплаченого судового збору за клопотанням особи, яка його сплатила.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром з 01.01.2026 шляхом застосування до її обрахунку та виплати положень статті 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» та понижуючих коефіцієнтів згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 №1778 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 01.01.2026 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без урахування коефіцієнтів зменшення пенсії, передбачених статтею 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» та пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 №1778 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану», без обмеження максимальним розміром, з урахуванням фактично проведених виплат.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1064,96 одна тисяча шістдесят чотири гривні 96 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.С. Шевяков