Справа № 520/29741/25
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2026-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2026 р. № 520/29741/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕРЖАВНИЙ ЗЕМЕЛЬНИЙ БАНК" (вул. Саксаганського, буд. 1, м. Київ, 01033) до Слобожанської міської ради Чугуївського району Харківської області (вул. Миру, буд. 7, м. Слобожанське, Чугуївський р-н, Харківська обл., 63460) про визнання бездіяльності протиправною та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕРЖАВНИЙ ЗЕМЕЛЬНИЙ БАНК", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом до Слобожанської міської ради Чугуївського району Харківської області, в якому просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність Слобожанської міської ради Чугуївського району Харківської області () щодо неналежного розгляду заяви ТОВ «Державний земельний банк» (№ 03/22 від 08.08.2025 р.) про встановлення податкових пільг щодо земельних ділянок, зазначених у цій заяві;

2. Визнати протиправним та скасувати п. 3 Рішення LXXIV сесії VIII скликання Слобожанської міської ради № 3222-VIII від 18.09.2025 р. в частині відмови у наданні податкової пільги щодо 19 земельних ділянок.

3. Зобов`язати Слобожанську міську раду Чугуївського району Харківської області () прийняти рішення про надання ТОВ «Державний земельний банк» () пільг зі сплати орендної плати за землю на 2025 рік в розмірі 100% на період з 01.09.2025 по 31.12.2025, а номером: саме щодо земельних ділянок з кадастровим :03:000:0002, :03:000:0005, :03:000:0014, :03:000:0019, :03:000:0028, :03:000:0030, :03:000:0043, :03:000:0047, :03:000:0061, :03:000:0073, :03:000:0075, :03:000:0099, :03:000:0105, :03:000:0107, :03:000:0146, :03:000:0159, :03:000:0166, :03:000:0167, :03:000:0169., які вказані у Заяві № 03/22 від 08.08.2025 р.

4. Стягнути з Слобожанської міської ради Чугуївського району Харківської області () на користь ТОВ «Державний земельний банк» () сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).

В обґрунтування позову зазначено, що бездіяльність Слобожанської міської ради Чугуївського району Харківської області щодо неналежного розгляду заяви ТОВ «Державний земельний банк» (№ 03/22 від 08.08.2025 р.) про встановлення податкових пільг щодо земельних ділянок, зазначених у цій заяві та п. 3 Рішення LXXIV сесії VIII скликання Слобожанської міської ради № 3222-VIII від 18.09.2025 р. в частині відмови у наданні податкової пільги щодо 19 земельних ділянок є протиправними та такими, що порушують права позивача.

Ухвалою суду від 25.11.2025 року відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Представником відповідача 08.12.2025 року надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що в спірних правовідносинах діяв в межах чинного законодавства України, а п. 3 Рішення LXXIV сесії VIII скликання Слобожанської міської ради № 3222-VIII від 18.09.2025 р. в частині відмови у наданні податкової пільги щодо 19 земельних ділянок є законним та не підлягає скасуванню.

10.12.2025 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

16.12.2025 року до суду від представника позивача надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

22.12.2025 року до суду надійшли пояснення представника позивача.

25.12.2025 року до суду надійшли пояснення представника відповідача.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини, дійшов наступних висновків та мотивів.

Судом встановлено, що позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕРЖАВНИЙ ЗЕМЕЛЬНИЙ БАНК", 08.08.2025 року, з метою отримання податкової пільги передбаченої Податковим кодексом України, звернувся з листом № 03/22 від 08.08.2025 до Слобожанської міської ради про визнання земельних ділянок з кадастровими номерами :03:000:0002, :03:000:0005, :03:000:0014, :03:000:0019, :03:000:0028, :03:000:0030, :03:000:0031, :03:000:0043, :03:000:0047, :03:000:0061, :03:000:0073, :03:000:0075, :03:000:0076, :03:000:0099, :03:000:0104, :03:000:0105, :03:000:0107, :03:000:0146, :03:000:0159, :03:000:0166, :03:000:0167, :03:000:0169, :03:000:0200, :03:000:0201 непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами, встановити податкову пільгу щодо плати за землю та про що надати передбачене ПКУ рішення.

Відповідач листом від 03.10.2025 року № 03-03/2924 надав завірену копію рішення LXXIV сесії Слобожанської міської ради VIII скликання від 18.09.2025 року № 3222-VIII «Про встановлення податкової пільги зі сплати орендної плати за земельні ділянки ТОВ «Державний земельний банк».

Даним рішенням відповідачем частково задоволено клопотання ТОВ «ДЕРЖЗЕМБАНК» про надання податкової пільги у розмірі 100% зі сплати орендної плати на об`єкти оподаткування на період з 01.09.2025 р. по 31.12.2025 р., а саме на земельні ділянки з кадастровим номером: :03:000:0031, :03:000:0201, :03:000:0076, :03:000:0200, :03:000:0104.

Також п. 3 вказаного рішення було відмовлено позивачу у наданні пільги зі сплати орендної плати на об`єкти оподаткування: :03:000:0002, :03:000:0005, :03:000:0014, :03:000:0019, :03:000:0028, :03:000:0030, :03:000:0043, :03:000:0047, :03:000:0061, :03:000:0073, :03:000:0075, :03:000:0099, :03:000:0105, :03:000:0107, :03:000:0146, :03:000:0159, :03:000:0166, :03:000:0167, :03:000:0169.

Позивач, вбачаючи в зазначеному порушення своїх прав, звернувся за їх захистом до суду.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Податковий кодекс України (далі ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Приписами п.п.16.1.4 п. 16.1 ст.16 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Приписами п.п.14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що плата за землю обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Основним документом, що регулює земельні відносини в Україні, є Земельний кодекс України від 25.10.2001 №2768-111 (далі по тексту ЗК України).

За приписами ст. 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до пункту 30.1 статті 30 Податкового кодексу України податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 статті 30 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 30.5 статті 30 Податкового кодексу України податкові пільги, порядок та підстави їх надання встановлюються з урахуванням вимог законодавства України про захист економічної конкуренції виключно цим Кодексом, рішеннями Верховної Ради Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування, прийнятими відповідно до цього Кодексу.

Приписами статті 288 Податкового кодексу України визначає порядок визначення орендної плати за земельні ділянки.

Відповідно до пункту 288.1 статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Відповідно до положень пункту 288.8 статті 288 Податкового кодексу України за земельні ділянки, визначені цим пунктом, у цілях розрахунку орендної плати розмір податкових зобов`язань з орендної плати визначається з урахуванням положень, визначених цим Кодексом. Не нараховується орендна плата за договорами оренди земельних ділянок державної і комунальної власності, які забруднені вибухонебезпечними предметами, за період, який починається з першого числа місяця, на який припадає дата початку обстеження земельної ділянки операторами протимінної діяльності, та завершується останнім числом місяця, в якому такі земельні ділянки визнані придатними для використання.

У частині земельних ділянок, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) активні бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, період, коли земельні ділянки визнаються забрудненими вибухонебезпечними предметами, визначається як період, що починається з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому завершено активні бойові дії або тимчасова окупація на відповідній території (у тому числі коли дата початку обстеження небезпечної території операторами протимінної діяльності настає після дати завершення бойових дій або тимчасової окупації на відповідній території), за умови подання платником плати за землю заяви до органу місцевого самоврядування, військової адміністрації та військово-цивільної адміністрації про потенційне забруднення земельної ділянки вибухонебезпечними предметами та прийняття таким органом місцевого самоврядування, військовою адміністрацією або військово-цивільною адміністрацією рішення про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів щодо земельної ділянки, зазначеної в такій заяві, та завершується останнім числом місяця, в якому такі земельні ділянки визнані придатними для використання.

Не нараховується орендна плата за договорами оренди земельних ділянок державної і комунальної власності, які непридатні для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами, протягом періоду, що починається з першого числа місяця, на який припадає дата прийняття рішення сільською, селищною, міською радою, військовою адміністрацією або військово-цивільною адміністрацією про надання податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів на підставі заяви платника податків, та завершується останнім числом місяця, на який припадає дата, що настає раніше, - або останній день строку, на який надано пільгу зі сплати місцевих податків та зборів відповідно до прийнятого рішення (у тому числі з урахуванням змін, внесених до такого рішення), або дата скасування відповідного рішення, або дата початку обстеження земельної ділянки операторами протимінної діяльності чи визнання земельної ділянки придатною для використання.

Приписи статті 292-1 Податкового кодексу України визначають об`єкт та базу оподаткування для платників єдиного податку ІV групи.

Відповідно до положень пункту 292-1.1 статті 292-1 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування для платників єдиного податку четвертої групи є площа сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ і багаторічних насаджень) та/або земель водного фонду (внутрішніх водойм, озер, ставків, водосховищ), що перебуває у власності сільськогосподарського товаровиробника або надана йому у користування, у тому числі на умовах оренди.

При цьому слід звернути особливу увагу, що період, коли земельні ділянки визнаються забрудненими вибухонебезпечними предметами, визначається як період, що починається з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому завершено активні бойові дії або тимчасова окупація на відповідній території та завершується останнім числом місяця, в якому такі земельні ділянки визнані придатними для використання.

Відповідно до підпункту 12.3.7 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України не дозволяється сільським, селищним, міським радам встановлювати індивідуальні пільгові ставки місцевих податків та зборів для окремих юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців і фізичних осіб або звільняти їх від сплати таких податків та зборів.

Дія абзацу першого цього підпункту не поширюється на прийняття сільськими, селищними, міськими радами, військовими адміністраціями та військово-цивільними адміністраціями рішень про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів на підставі заяв платників податків про визнання земельних ділянок непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами (з обов`язковим зазначенням кадастрових номерів таких земельних ділянок), а також про внесення змін до таких рішень.

Рішення про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів на підставі заяв платників податків про визнання земельних ділянок непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами повинні прийматися на кожний календарний рік окремо, за умови наявності відповідних заяв платників податків, та на період не більше ніж до кінця поточного календарного року.

Відтак вказаною нормою встановлено обов`язок сільських, селищних, міських рад, військових адміністрацій та військово-цивільних адміністрацій приймати рішення про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів на кожний календарний рік окремо, за умови наявності відповідних заяв платників податків про визнання земельних ділянок непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами, та на період не більше ніж до кінця поточного календарного року.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адміністративну процедуру" від 17.02.2022 №2073-IX (далі по тексту - Закон України №2073-IX), цей Закон регулює відносини органів виконавчої влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, інших суб`єктів, які відповідно до закону уповноважені здійснювати функції публічної адміністрації, з фізичними та юридичними особами щодо розгляду і вирішення адміністративних справ шляхом прийняття та виконання адміністративних актів.

Відповідно до підпунктів 1-3 частини першої статті 2 Закону України №2073-IX адміністративний орган - орган виконавчої влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, їх посадова особа, інший суб`єкт, який відповідно до закону уповноважений здійснювати функції публічної адміністрації; адміністративна справа (далі - справа) - справа, що стосується публічно-правових відносин щодо забезпечення реалізації права, свободи чи законного інтересу особи та/або виконання нею визначених законом обов`язків, захисту її права, свободи чи законного інтересу, розгляд якої здійснюється адміністративним органом; адміністративний акт - рішення або юридично значуща дія індивідуального характеру, прийняте (вчинена) адміністративним органом для вирішення конкретної справи та спрямоване (спрямована) на набуття, зміну, припинення чи реалізацію прав та/або обов`язків окремої особи (осіб).

Відповідно до сфери дії Закон України «Про адміністративну процедуру» поширюється також на вирішення відповідачем питання щодо встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів, відповідач підпадає під визначення адміністративний орган, процедура розгляду відповідачем заяви позивача підпадає під визначення адміністративна справа.

Згідно з частинами першою та третьою статті 69 Закону України №2073-IX за результатами розгляду справи адміністративний орган у межах своїх повноважень приймає адміністративний акт.

Рішення про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів на підставі заяв платників податків про визнання земельних ділянок непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами повинні прийматися на кожний календарний рік окремо, за умови наявності відповідних заяв платників податків, та на період не більше ніж до кінця поточного календарного року.

Суд системно аналізуючи наведене, вважає, що пільги з місцевих податків та зборів (зі сплати орендної плати за землю та сплати єдиного податку) надаються платнику податків якщо дві умови (в сукупності) збігаються, а саме:

- платником податку (позивачем) подана Заява про потенційне забруднення земельної ділянки вибухонебезпечними предметами до військової адміністрації (відповідача) щодо земельних ділянок, зазначених в такій заяві (із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок);

- розташування земельної ділянки на територіях, на яких ведуться (велися) активні бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.

З огляду на вищевикладене суд зазначає, що згідно з Наказом Міністерства розвитку громад та територій від 28.02.2025 року № 376, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 11.03.2025 року за № 380/43786, «Про затвердження Переліку території, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» територія Слобожанської селищної територіальної громади Чугуївського району Харківської області з 24.02.2022 року віднесена до території можливих бойових дій, для якої не визначена дата припинення можливих бойових дій.

В попередньому Наказі Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309, який втратив чинність, містилася така сама інформація.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 року №1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведеться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», прирівнювання територій можливих бойових дій, для яких не визначена дата припинення можливості бойових дій, до територій, на яких ведуться бойові дії, не застосовується для цілей оподаткування території активних бойових дій.

Отже земельні ділянки, стосовно яких позивач просить надати пільги зі сплати орендної плати за землю на 2025 рік в розмірі 100% на період з 01.09.2025 по 31.12.2025, не є земельними ділянками, які розташовані на території, на якій ведуться (велися) активні бойові дії або тимчасово окупованій російською федерацією.

Суд наголошує, що в листах Центру протимінної діяльності, які додані до позовної заяви, вказано, що перетин земельних ділянок з імовірно забрудненими ділянками здійснено на основі геопросторового аналізу, а робота операторів гуманітарного розмінування щодо виявлення та ідентифікації небезпечних ділянок не завершені та продовжуються.

Відповідно до підпункту і) пункту 1 статті 13, статті 15 Закону України «Про земельний кадастр» до складу відомостей Державного земельного кадастру про землі в межах територій адміністративно-територіальних одиниць віднесено відомості про землі, забруднені вибухонебезпечними предметами внаслідок надзвичайних ситуацій та/або збройної агресії, та бойових дій під час дії воєнного стану: назва; площа; контури земель з координатами їх поворотних точок та довжиною; дата початку обстеження небезпечної території операторами протимінної діяльності та дата визнання земельних ділянок придатними для користування.

Згідно з пунктом 23 статті 21 вищевказаного Закону, відомості про земельні ділянки, забруднені вибухонебезпечними предметами внаслідок надзвичайних ситуацій та/або збройної агресії, та бойових дій під час дії воєнного стану, вносяться до Державного земельного кадастру на підставі інформації, отриманої в порядку електронної інформаційної взаємодії між Державним земельним кадастром та Центром протимінної діяльності, Центром гуманітарного розмінування.

Також суд наголошує, що позивачем не заперечується факт того, що з 04.02.2022 року земельні ділянки не обстежувалися операторами протимінної діяльності, які б могли надати висновок про можливість їх використання у такий період, у Слобожанської міської ради відомості, які підтверджували чи спростували вищевказаний факт, теж відсутні, оскільки громада не є власником земель або замовником послуг з гуманітарного розмінування.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що в спірних правовідносинах відповідач діяв в межах чинного законодавства України, а отже п. 3 Рішення LXXIV сесії VIII скликання Слобожанської міської ради № 3222-VIII від 18.09.2025 р. в частині відмови у наданні податкової пільги щодо 19 земельних ділянок є таким, що не підлягає скасуванню.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України"(п.58) суд вказує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕРЖАВНИЙ ЗЕМЕЛЬНИЙ БАНК" (вул. Саксаганського, буд. 1, м. Київ, 01033) до Слобожанської міської ради Чугуївського району Харківської області (вул. Миру, буд. 7, м. Слобожанське, Чугуївський р-н, Харківська обл., 63460) про визнання бездіяльності протиправною та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Спірідонов М.О.