Справа № 420/8025/25
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2026-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2026 р.м. ОдесаСправа № 420/8025/25
Перша інстанція: суддя Хлімоненкова М.В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Бітова А.І.,

Єщенка О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 7 листопада 2025р. по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МАШЕ» до Одеської митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2025р. ТОВ «МАШЕ» звернулося до суду із позовом до Одеської митниці, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Державної митної служби України про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту №UA500020/2025/000032/2 від 23.01.2025р.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що між ним (покупець) та фірмою RUGOAGRO LTD (BULGARIA) (Продавець) укладено контракт №21/10, згідно якого продавець зобов`язаний поставити, а покупець прийняти та оплатити товар на умовах контракту.

В подальшому, з метою здійснення митного оформлення товарів позивачем було подано митну декларацію за №25UA86U8 від 23.01.2025р. Проте, декларантом було отримано рішення про коригування митної вартості за №UA500020/2025/000032/2 від 23.01.2025р.

Позивач вважає оскаржуване рішення митниці про коригування митної вартості є протиправними, безпідставними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки під час декларування товарів, ТОВ «МАШЕ» було подано повний пакет документів, необхідний для митного оформлення вказаного в деклараціях товару. Разом із тим, не дивлячись на подання позивачем повного пакету необхідних, передбачених МК України документів, відповідачем прийнято спірне рішення відповідно до якого митна вартість товарів була визначена за резервним методом. У той же час, розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім аргументом для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом.

Посилаючись на зазначене просив позов задовольнити.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 7 листопада 2025р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано Рішення Одеської митниці Державної митної служби України про коригування заявленої митної вартості товарів, №UA500020/2025/000032/2 від 23.01.2025р.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці на користь ТОВ «МАШЕ» 7 571,18грн. сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі митний орган, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що митний орган приймаючи оскаржувані рішення діяв з порушенням норм митного законодавства України, оскільки товариством надано усі необхідні документи для розмитнення товару, а митницею не надано їм належної оцінки та протиправно визнано, що представлені документи не підтверджують митну вартість товару за ціною договору.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що 21.10.2023р. між ТОВ «МАШЕ» (Покупець) та фірмою RUGOAGRO LTD (BULGARIA) (Продавець) укладено контракт за №21/10 (надалі - Контракт) на поставку товару, за умовами якого Продавець продає, а Покупець купляє Декоративну тканину та зразки тканини, надалі - «Товар», згідно інвойсам до Контракту на кожну поставку. Пунктом 1.3. Контракту передбачено, що декоративна тканина та зразки тканини поставляються під наступними торговими марками: TONGXIANGEONGGENG TEXTILE CO., LTD (п. 1.2 Контракту).

Згідно п.2.1. Контракту вид, кількість, ціна, вартість Товару, узгоджується між Продавцем і Покупцем і фіксується в інвойсах до Контракту.

Пунктами 5.1, 5.2. Контракту передбачалось, що поставка Товару може здійснюватися морським та автомобільним транспортом, умови поставки згідно цього Контракту обумовлюються сторонами для кожної окремої поставки в інвойсі до Контракту згідно з правилами Інкотермс- 2020.

Оплата за Товар, як було узгоджено Сторонами у п.6.2 Контракту, здійснюється з відстроченням платежу протягом 30 днів від дати митного оформлення на території України. Датою митного оформлення вважати дату у вантажній митній декларації.

22.11.2024р. Продавцем виставлено в адресу Покупця інвойс №LG24X10 до Контракту, згідно якого Продавець відвантажив в адресу Покупця декоративну тканину та зразки тканини загальною вагою нетто 22 180,4кг, ціною 2,20дол.США за 1 кг. Загальна вартість товару за вказаним інвойсом становила 48 796,88дол.США. Умовами зазначеного інвойсу передбачено базис поставки - DAP, Одеса, Україна, виробник товару - TONGXIANG LONGGENG TEXTILE CO., LTD, країна виробництва: Китай.

Також, Продавцем надано в адресу Покупця пакувальний лист від 22.11.2024р. №1/11 до інвойсу від 22.11.2024р. за №LG24X10 на пакування та відвантаження Товару загальною вагою нетто 22 180,40кг та вагою брутто 23 043кг.

Вказаний товар загальною вагою брутто 23 043,40кг завантажений в адресу Покупця на морський транспорт, що підтверджується коносаментом від 25.11.2024р. №BW24110500.

На виконання умов Контракту Продавцем, згідно Правил Інкотермс-2020: DAP та умов інвойсу від 22.11.2024р. за №LG24X10 доставлено на Одеську митницю Товар, що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною CMR №470 від 21.01.2025р.

За результатами зважування Товару, що проведено у зоні митного контролю ВМК ТОВ «Євротермінал», м.Одеса, встановлено розбіжність у фактичній вазі брутто і нетто Товару. Так, фактична вага нетто склала 22 920,4кг, фактична вага брутто склала 23 800кг, що підтверджується актами про зважування транспортного засобу від 22.01.2025р. № та від 22.01.2025р. №/1.

З метою приведення у відповідність даних супровідних документів до фактичної ваги Товару, визначеною на вантажному митному комплексі, Покупцем повідомлено Продавця про вказаний факт та запропоновано надати інвойс та пакувальний лист з відкоригованими даними.

У відповідь на даний запит від Продавця отримано лист від 23.01.2025р. №2301/2025 щодо коригування даних фактичної ваги Товару та надання скоригованого інвойсу від 23.01.2025р. JN&LG24X10-1 та пакувального листа від 23.01.2025р. №1/11-1.

Згідно даних інвойсу від 23.01.2025р. №LG24X10-1 загальна вага нетто Товару складає 920,4кг ціною 2,2дол.США за 1 кг загальною вартістю 50 424,88дол.США. Згідно даних пакувального листа від 23.01.2025р. №1/11-1 загальна вага нетто Товару складає 22 920,4кг, загальна вага брутто 23 800кг. Інші дані залишились аналогічними попереднім інвойсу та пакувальному листу.

З метою здійснення митного оформлення товару, декларантом позивача 23.01.2025р. була подана митна декларація №25UA86U8, відповідно до якої за умовами поставки DAP на митну територію України надійшов товар ТОВ «МАШЕ», а саме: - товар №1 1.Полотна трикотажні ворсові, з розрізаним ворсом, із синтетичних волокон, пофарбовані, без покриття та просочення, у рулонах та відрізках. Тканина 100% поліестер: DECORATION FABRIC MATTEO (24232,1 м.) - 18774,8 кг.; DECORATION FABRIC SIMONE (6006,9 м.) - 4008,8 кг.; SAMPLE HANGER (торгівельні зразки тканини - 439 шт. MATTEO та 127,1 м. SIMONE) -136,8кг. Торгівельна марка - немає даних. Виробник - TONGXIANG LONGGENG TEXTILE CO.,LTD. Країна виробництва CN.

Митна вартість товару визначена декларантом самостійно за основним методом.

Для здійснення митного оформлення імпортованого в Україну товару та підтвердження заявленої митної вартості товару, разом з митною декларацію №25UA86U8 від 23.01.2025 декларантом надані документи, які зазначені у графі 44 МД, зокрема: Зовнішньоекономічний контракт від 22.10.2023 № 22/10; Додаткова угода № 1 до Контракту від 07.01.2025; Інвойс від 22.11,2024 № LG24X10; Пакувальний лист від 22.11.2024 № 1 /11 ; Коносамент від 25.11.2024 № ВW24110500; Копія митної декларації країни відправника від 22.11.2024 № 04629606; Довіреність від 02.01.2025 №1-2025; Договір про надання послуг митного брокера від 15,01.2025 № 15/01; Міжнародна товарно-транспортна накладна від 17.01.2025 № 470; Акт про зважування від 22.01.2025 № ; Акт про зважування від 23.01.2025 № /1; Лист Продавця про коригування ваги Товару від 23.01.2025 № 2301/2025; Інвойс від 23.01.2025 № 14324X10-1; Пакувальний лист від 23.01.2025 №1/11-1; Декларація про походження Товару від 23.01.2025 № LG24X10-1.

За результатами перевірки МД №25UA86U8 від 23.01.2025 та поданих з нею документів, митницею було встановлено наявність розбіжностей, у зв`язку із чим, відповідно до ч.3 ст.53 МКУ, декларанта зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) переклад копії митної декларації країни відправлення на українську мову; 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. Повідомлено, що у відповідності до частини 6 статті 53 МКУ декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

У зв`язку з відсутністю додаткових документів, можливих до пред`явлення до митної декларації, в адресу контролюючого органу направлено було заяву від 23.01.2025р. №23-01/2025 про відсутність запитуваних документів.

23.01.2025р. Одеською митницею Держмитслужби України було прийнято рішення за №UA500020/2025/000032/2 про коригування митної вартості товарів, яким здійснено коригування до рівня митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, з заявленої декларантом по товару №1 2,2дол.США до - 3,97дол.США.

Джерелом інформації для коригування вказано МД від 18.11.2024р. за №UA205170/2024/030259, від 18.11.2024п. за №UA408020/2024/ 057254.

Підставою для прийняття вказаного вище рішення про коригування митної вартості товарів стало те, що в поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, про що повідомлено декларанту, яким додаткові документи не надані та виявлені розбіжності не усунуто, а саме:

1) п. 1 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) відповідно до пп.в) п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно п.4.1. зовнішньоекономічного договору (контракту) від 21.10.2023 № 21/10 витрати на пакування та маркування включені у вартість товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо включення даної складової митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів;

3)відповідно до п.6 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як витрати на навантаження оцінюваних товарів, пов`язана з їх транспортуванням до порту ввезення на митну територію України. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару. Відповідно до коносаменту від 25.11.2024 № BW24110500 товар поставляється в порт Константа, а товар поставляється на умовах DAP Одеса;

4) відповідно до п. 1.3 контракту від 21.10.2023 № 21/10 декоративна тканина та зразки тканини поставляються під наступними торговими марками TONGXIANG LONGGENG TEXTILE CO.,LTD, однак відповідно до декларації та товаросупровідних документів торгова марка відсутня, а TONGXIANG LONGGENG TEXTILE CO.,LTD є відправником та виробником;

5) до митного оформлення подано інвойс від 22.11.2024 № LG24X10, а також інвойс від 23.01.2025 № LG24X10-1 та лист відправника від 23.01.2025 № № 2301/2025, щодо правильності інвойсу від 23.01.2025 № № 2301/2025, що ставить під сумнів правдивість заявлених відомостей;

6) до митного оформлення подано пакувальний лист від 22.11.2024 №1/11, а також пакувальний лис від 23.01.2025 № 1/11-1 та лист відправника від 23.01.2025 №2301/2025, щодо правильності пакувального листа від 23.01.2025 № 1/11-1, що ставить під сумнів правдивість заявлених відомостей;

7) в поданому до митного оформлення документі, а саме декларації країни відправлення від 22.11.2024 № 04629606 вказана вага товару, відмінна від пакувального листа від 23.01.2025 № 1/11-1, що відповідно до листа відправника від 23.01.2025 № № 2301/2025 є вірним;

8) відповідно Акту про зважування від 22.01.2025 № , Акту про зважування від 23.01.2025 № /1, автотранспортної накладної від 17.01.2025 №470 вага є різною, що ставить під сумнів правдивість заявленої інформації в декларації.».

Зважаючи на викладене, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.2-4 ст.53 МК України, Одеською митницею не визнано заявлену митну вартість. Застосовано метод - 2ґ (ст.64 МК України). Джерелом інформації для коригування слугували МД від 18.11.2024р. №UA205170/2024/030259, від 18.11.2024р. UA408020/2024/ 057254.

У зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів від 23.01.2025р. № UA500020/2025/000032/2, відповідачем сформовано карту відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення 23.01.2025р. №UA500020/2025/000051.

Товар, який надійшов на адресу позивача, було випущено у вільний обіг за митною декларацією №25UA88U6 від 23.01.2025р., з умовою забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X МКУ. Сплату різниці митних платежів за митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом, при митному оформленні товарів забезпечено фінансовою гарантією у розмірі 504 745,43грн. шляхом внесення коштів на відповідний рахунок митного органу.

Не погоджуючись із прийнятим відповідачем рішенням про коригування митної вартості, вважаючи його протиправним та таким, що порушує його права і законні інтереси, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Перевіряючи правомірність та законність оскаржуваних рішень митного органу про коригування митної вартості товарів, з урахуванням підстав, з якими позивач просить їх скасувати, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За правилами ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до п.23,24 ст.4 МК України, митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно положень Митного кодексу України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст.49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст.50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно з ч.1 ст.51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Приписами ч.1,2,3 ст.52 МК України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Відповідно до ч.1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Положеннями ч.3 ст.53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Тобто, вимоги вказаних норм дають змогу відокремити такі обставини, за наявності яких митний орган має право зобов`язати декларанта подати додаткові документи для підтвердження митної вартості:

1) наявність розбіжностей між окремими документами;

2) наявність ознак підробки певних документів;

3) відсутність достатніх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Отже, висновок митного органу щодо наявності даних обставин повинен бути обґрунтованим та підтверджений відповідними доказами. Так, встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Відповідно до ч.3 ст.54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч.1,2 ст.55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Приписами ч.1 ст.57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

У відповідності до ч.2,3 ст.57 МК України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Положеннями ч.9 ст.58 МК України передбачено, що розрахунки при застосуванні методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню, а отже, враховуючи вищевикладені обставини не було можливим застосувати метод визначення митної вартості за ціною договору.

Приписами ч.8 ст.57 МК України визначено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Отже, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом та визначення митної вартості.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що позивачем при митному оформленні товару було надано пакет документів, які містили числові показники ціни товару.

Як вбачається із матеріалів справи, що відповідно до п.4.1. Контракту Продавець відвантажує в адресу Покупця Товар у пакуванні, що повинне відповідати технічним умовам, а також забезпечувати за умови належного поводження з вантажем схоронність Товару під час транспортування морським транспортом.

Умовами інвойсів на оплату Товару визначені умовах Поставки DAP згідно Правил Інкотермс-2020, які затверджені 1.01.2020р. Міжнародною торгівельною палатою.

Згідно з базисом DAP (Delivered At Place Поставка в місце призначення), продавець несе ризики за вантаж до моменту його доставки в місце призначення. Умова може застосовуватися до будь-якого способу перевезення.

За умовами DAP вантажовідправник передає товар одержувачу готовим до розвантаження в кінцевому пункті призначення. Всі транспортні витрати лягають на продавця, у той час як митне оформлення (для імпорту) оплачує покупець.

Статтею А9 Правил Інкотермс-2020, визначено обов`язки продавця за умовами DAP: упакувати і промаркувати вантаж; оплатити експортне митне оформлення; доставити вантаж до кінцевого пункту призначення, сплатити транспортні витрати; нести ризики за товар до моменту доставки в кінцевий пункт і розвантаження; оплатити вантажні роботи; повідомити покупця про доставку.

Статтею В9 Правил Інкотермс-2020, визначено обов`язки покупця за умовами DAP: вивантажити товар; оплатити послуги з митного оформлення для імпорту; оплатити вартість товару згідно з договором; своєчасно прийняти вантаж у пункті призначення.

Отже, відповідно до базису поставки DAP Правил Інкотермс-2020 усі витрати, пов`язанні з пакуванням, маркуванням, навантаженням та доставкою в обумовлене місце поставки, у даному випадку в м.Одеса, Україна, покладені на Продавця та включені у вартість товару.

Висновки контролюючого органу щодо відсутності у супровідних документах на Товар даних про вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, витрат на навантаження оцінюваних товарів, пов`язана з їх транспортуванням до порту ввезення на митну територію України, що унеможливило визначення правильності вартості Товару не відповідають дійсності, оскільки вартість даних складових вже включені до ціни Товару, що поставляється на умовах DAP Правил Інкотермс-2020.

Доводи апелянта про поставку Товару без зазначення торгової марки, натомість із зазначенням виробника та відправника, жодним чином не вказує на невідповідність заявленій митній вартості Товару та не може рахуватись обставинами, які ставлять під сумнів правдивість заявленої митної вартості, зазначеної в декларації.

Посилання контролюючого органу на надання до митного оформлення інвойсу від 22.11.2024р. за №LG24X10, інвойсу від 23.01.2025р. №LG24X10-1, пакувального листа від 22.11.2024р. №1/11 та пакувального листа від 23.01.2025р. №1/11-1 з різною вагою нетто та брутто Товару, що ставить під сумнів правдивість заявленої митної вартості не відповідає дійсності.

Як вже зазначалось вище, що під час відвантаження Продавцем Товару в адресу Покупця проведено його зважування, за результатами якого виписано інвойс від 22.11.2024р. №LG24X10 та пакувальний лист від 22.11.2024р. №1/11, після чого оформлено декларацію країни відправлення від 22.11.2024р. №04629606.

При цьому у вказаних документах вага нетто та брутто є однаковою.

Лише при доставці Товару за місцем призначення у м.Одеса, Україна, за результатами переважування Товару, встановлено відмінність у вазі нетто та брутто Товару, про що невідкладно повідомлено Продавця, яким вжито заходів щодо коригування вказаних даних та видачі інвойсу від 23.01.2025р. №LG24X10-1 та пакувального листа від 23.01.2025р. №1/11-1 із зазначенням фактичної ваги Товару.

При цьому Покупцем, як вказувалось позивачем у позовній заяві та підтверджується матеріалами справи, що одразу відомості щодо коригування фактичної ваги Товару внесено у ВМД №25UA86U8 від 23.01.2025р. з долученням усіх підтверджуючих документів.

Враховуючи викладене, доводи митниці щодо надання позивачем зазначених супровідних документів з різними числовими значеннями щодо ваги Товару не відповідають фактичним обставинам справи.

Крім цього, посилання контролюючого органу на подання позивачем інвойсу від 23.01.2025р. №2301/2025 не відповідають дійсності, оскільки інвойс з такими реквізитами (датою та номером) ніколи декларантом не подавався.

Посилання митниці, що розбіжність даних про вагу Товару у автотранспортній накладній від 17.01.2025р. №470 та Актах про зважування від 22.01.2025р. № і від 23.01.2025р. №/1, ставить під сумнів правдивість заявленої інформації в декларації не ґрунтуються на жодному доказі, оскільки у заявленій до митного оформлення декларації зазначена фактична вага Товару визначена за результатами зважування та що зазначена у вищевказаних актах зважування, на що ґрунтовно на думку суду звертає увагу позивач у своїх доводах.

За наведених обставин, судова колегія вважає, що сумніви митного органу у достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв`язку з тим, що надані документи містили розбіжності, є необґрунтованими.

Також, судова колегія зазначає, що встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти такі дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Однак, на думку судової колегії, наявними у справі доказами підтверджується, що заявлена позивачем митна вартість товару базувалась на документально підтверджених відомостях, що піддавалась обчисленню, поданих документів було достатньо для прийняття рішення на їх підставі, а тому відповідач неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, визначив митну вартість за резервним методом визначення митної вартості та прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів.

При цьому, судова колегія зазначає, що відсутність визначених митним органом додаткових документів не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за першим методом, що підтверджується наданими до митного оформлення основними документами. Неподання декларантом зазначених документів під час митного оформлення, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Що стосується застосування митним органом при коригуванні заявленої позивачем митної вартості товарів резервного методу, то судова колегія зазначає наступне.

Дослідивши матеріалами справи, колегією суддів встановлено, що рівень митної вартості подібних товарів митне оформлення яких вже здійснено є більшим і становить 2,2дол.США до - 3,97дол.США. Джерелом інформації для коригування вказано МД від 18.11.2024р. №UA205170/2024/030259, від 18.11.2024р. №UA408020/2024/ 057254.

Положеннями п.2.1 розділу ІІ Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №598, встановлено про необхідність у рішенні при визначенні митної вартості відповідно до положень ст.59,60 та 64 МК України, крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, робити пояснення щодо зроблених коригувань.

Діюче законодавство з питань державної митної політики не передбачає іншого документа, в якому митний орган зобов`язаний давати свої висновки щодо причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, аніж рішення про коригування митної вартості товарів.

Отже, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

У рішенні про коригування заявленої митної вартості у разі використання митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен зазначити реквізити таких декларацій, а також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися органом доходів і зборів при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядного методу - за ціною щодо подібних (аналогічних) товарів.

При обґрунтуванні неможливості застосування певних другорядних методів орган доходів і зборів повинен конкретизувати підстави незастосування цих методів, навести у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

Однак, в оскаржуваному рішенні зазначено лише про те, що митним органом встановлено, що рівень митної вартості подібних товарів є більшим. Рішення містить лише дату та номер митної декларації, яку було використано для коригування.

Отже, оскаржуване рішення митниці не містить інформації, який саме товар було використано в якості джерела інформації, відсутні обґрунтування числового значення митної вартості товарів, відсутнє її коригування, не зазначені факти, які вплинули або повинні були вплинути на таке коригування, щодо обсягів, умови поставки, фактурної вартості, країни походження, методи визначення митної вартості тощо.

Окрім того, суд зазначає, що наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, не відповідає вартості, заявленій ТОВ «МАШЕ», не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.

Враховуючи вищевказане, судова колегія вважає, що в даному випадку відсутні підстави вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм п.2,4 ч.2 ст.55 МК України. Аналогічна правова позиція наведена в рішенні Верховного суду 02 липня 2020 року справа №804/2061/17.

З урахуванням зазначеного, зауваження митного органу стосовного того, що у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо цієї складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару, є необґрунтованими.

Зазначивши у оскаржуваному рішенні про виявлені розбіжності, митний орган не зазначає яким чином це вплинуло на митну вартість товару та чому це є перешкодою до її визначення за першим методом.

Тобто, за встановленими у цій справі обставинами, суть виявлених митним органом недоліків знайшла своє відображення безпосередньо у рішенні про коригування митної вартості, які у процедурі митного оформлення є кінцевими та позбавляють декларанта можливості подавати додаткові документи. В той же час у вимогах про надання додаткових документів відповідач не зазначив законодавчо визначених підстав для цього та не вказав, чому з наданих до митного оформлення документів неможливо визначитись з правильністю (неправильністю) визначення декларантом митної вартості товару, а виключно наведено пропозицію надання додаткових документів за переліком, встановленим частиною третьої статті 53 МК України.

Такий підхід відповідача суперечить нормам статті 53 МК України, оскільки встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника. Натомість, у цій справі декларант фактично був позбавлений можливості зрозуміти, які саме складові митної вартості викликали сумнів у митного органу та які належить усунути додатковими документами.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 28.10.2020р. у справі №1.380.2019.000724 (адміністративне провадження №К/9901/25406/19).

Окрім того, Верховний Суд неодноразово висловлював позицію, зокрема у постанові від 30 квітня 2020р. у справі №820/231/16, що витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Отже, судова колегія вважає, що витребуючи перелік документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що для митного оформлення позивачем були надані всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, які містили необхідні числові показники митної вартості.

Крім того, надані митному органу документи є належними та в повній мірі відповідають вимогам МК України до документів, які підтверджують митну вартість товарів, однак останні не лише не спростовані митним органом, але й взагалі залишені без уваги, а тому відповідачем безпідставно застосовано інший метод визначення митної вартості у спірних рішеннях про коригування митної вартості товарів.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «МАШЕ», визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2025/000032/2 від 23.01.2025р.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У контексті оцінки доводів позовної заяви та апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311, 315, 316, 322 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 7 листопада 2025р. залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.І. Бітов

О.В. Єщенко