Справа № 457/375/26
Суддя: Грицьків В. Т.
Дата ухвалення: 2026-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 457/375/26
провадження №2-а/457/10/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

у складі:

головуючого судді Грицьківа В.Т.,

з участю секретаря Ринди О.О.,

розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, треті особи: ВП №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області - поліцейський Мулярський Володимир Ярославович, ВП №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області - начальник Комар Роман Миколайович, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області з позовною заявою до Головного управління Національної поліції у Львівській області, треті особи: ВП №2 (Трускавець)Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області (Мулярський Володимир Ярославович), ВП №2 (Трускавець) Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області (Комар Роман Миколайович) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позовна заява мотивована тим, що 21 лютого 2026 року сержантом поліції Мулярським В.Я. було винесено постанову серії ЕНА № 6699725, згідно з якою позивача притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 510 грн. В постанові зазначено, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем VOLKSWAGEN TIGUAN д.н.з. НОМЕР_1 , нібито не подав сигнал покажчиком повороту. Однак 21.02.2026 близько 11.00 год. він рухався по вул. Стебницькій у м.Трускавці із суворим дотриманням ПДР. При виконанні повороту праворуч, він завчасно ввімкнув відповідний покажчик повороту. Під час розгляду справи на місці він спільно з поліцейським переглядав відеозапис події з автомобільного реєстратора авто поліції, на якому було чітко видно, що покажчик повороту працював належним чином. Попри очевидну відсутність порушення, сержант ОСОБА_2 проігнорував фактичні дані відеозапису. Позивач категорично не погоджується з даною постановою, оскільки ПДР не порушував, а процедура розгляду справи була грубо порушена.

Представник відповідача ГУНП у Львівській області - Коваль І.А. подала відзив на позов, в якому позову не визнала. Відзив обгрунтовано тим, що 21.02.2026, рухаючись на службовому автомобілі близько 11 год 00 хв. та проїжджаючи по вул. Стебницька, що у м. Трускавці, працівники поліції помітили автомобіль марки VOLKSWAGEN TIGUAN д.н.з. НОМЕР_2 , водій якого, не ввімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку при повороті. Відтак, даний транспортний засіб було зупинено та підійшовши до автомобіля, поліцейський представився, роз`яснив водію його порушення та попередив про відеофіксацію бесіди згідно ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію України» та у відповідності до ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію України», керуючись п.п. 2.4.а, 2.1.а, 2.1.б, попросив водія надати його документи. Так, у відповідності до п. 2.4.а, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог ПДР, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1. Факт руху та момент вчинення правопорушення чітко зафіксовано на відеозаписі, що спростовує будь-які твердження Позивача про відсутність події. В цей же час, керуючись ст. 279 КУпАП, поліцейський СРПП Дольський А.Р. повідомив водія про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення та роз`яснив основні положення ст.ст. 55,56,59,63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Також, керуючись ст. 252 КУпАП, Дольським А.Р. та Мулярським А.Р. здійснилася оцінка доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Позивач подав відповідь на відзив, в якому заперечив проти доводів позивача, зазначив, що постанова винесена на підставі хибного, надуманого і упередженого трактування інспектором прямолінійної ділянки дороги, з порушенням права на захист, із грубим порушенням процедури розгляду справи (розгляд після винесення постанови) та ґрунтується на неналежних і змонтованих відеодоказах, які разом з тим у своїй сукупності і взаємозв`язку спростовують вчинення ним правопорушення.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та додатково пояснив, що 21.02.2026, близько 11 год 00 хв. проїжджаючи по вул. Стебницька, що у м. Трускавці він не порушував ПДР України і маючи намір здійснити поворот, він ввімкнув показчик повороту. Це чітко видно на відеозйомці, а працівник поліції підробив постанову, оскільки у ній зазначено, що показчик повороту включений не був.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, оглянувши відеозапис з патрульного автомобіля працівників поліції, оцінивши та дослідивши в сукупності наявні у справі докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що позивач 21.02.2026 рухався автомобілем марки VOLKSWAGEN TIGUAN д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Стебницька, що у м. Трускавці та близько 11.00 год. здійснив з"їзд праворуч з вул.Стебницької, яка являється головною дорогою.

Згідно ПДР України, головна дорога - це шлях, позначений знаками 2.3, 1.22, 1.23.11.23.4, або дорога з покриттям відносно ґрунтової.

На ділянці дороги, з якої здійснив з"їзд позивач відсутні вищевказані знаки, однак значення головної дороги свідчить продовження розмітки на дорозі, з якої з"їхав позивач.

Крім того, з перехрестку на виїзд на вул.Стебницьку з дороги, на яку з"їхав позивач, встановлено знак 2.1. "Дати дорогу".

Отже позивач здійснював маневр з"їзду з головної дороги.

Правила маневрування регулюються Розділом 10 ПДР України, згідно якого маневрування (маневр) визначається як початок руху, перестроювання транспортного засобу з однієї смуги на іншу, поворот праворуч або ліворуч, розворот, рух заднім ходом та з`їзд з проїзної частини на узбіччя.

Згідно п 9.4. ПДР України, подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.

Як вбачається з відеозапису з патрульного автомобіля працівників поліції, позивач почав здіснювати маневр з"їзду праворуч з головної дороги і тільки після цього увімкнув попереджувальний сигнал повороту, тобто з порушенням п.9.4 ПДР України.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

До того ж, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції частина друга статті 258 КУпАП.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З аналізу положення ст. 247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Представником відповідача було надано докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме: диск з відеозаписом з патрульного автомобіля.

В свою чергу позивачем не спростовано обставину викладену в оскаржуваній постанові. Позивачем не надано суду належних, достатніх та достовірних доказів, які б спростували дані факти.

Суд вважає, що працівники поліції діяли відповідно до закону та в рамках своїх повноважень.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити.

Щодо розподілу судових витрат, то при подачі позову до суду та заяви про забезпечення позову, позивачем сплачено судовий збір в розмірі 798,72 грн згідно платіжної інструкції № 2.554798473.1 від 02.03.2026 та судовий збір в розмірі 1064,96 грн згідно платіжної інструкції №1.554767437.1 від 02.03.2026.

В матеріалах справи наявна копія посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_3 , виданого на ім"я позивача.

Згідно п. 13 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій.

Згідно ч. 5 ст. 139 КАС України, у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Тому, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивачу необхідно повернути з державного бюджету сплачений ним судовий збір.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 194, 211, 217, 288, 289, 373 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, треті особи: ВП №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області - поліцейський Мулярський Володимир Ярославович, ВП №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області - начальник Комар Роман Миколайович, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету судовий збір в розмірі 798,72 грн сплачений ним згідно платіжної інструкції № 2.554798473.1 від 02.03.2026 та судовий збір в розмірі 1064,96 грн сплачений ним згідно платіжної інструкції №1.554767437.1 від 02.03.2026.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому копію рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом .

Повний текст рішення виготовлено 20.03.2026.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління національної поліції у Львівській області, площа Генерала Григоренка, 3, Львів, Львівська область, 79000, .

Треті особи: ВП №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області - поліцейський Мулярський Володимир Ярославович, м.Трускавець, вул.Мазепи, 19А.

ВП №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області - начальник Комар Роман Миколайович, , м.Трускавець, вул.Мазепи, 19А.

Суддя: В. Т. Грицьків