Справа № 460/10623/24
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2026-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 рокуЛьвівСправа № 460/10623/24 пров. № А/857/32266/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р., Пліша М. А.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року у справі №460/10623/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

суддя в 1-й інстанції Гресько О. Р.,

дата ухвалення рішення 18 листопада 2024 року,

місце ухвалення рішення м. Рівне,

дата складання повного тексту рішення 18 листопада 2024 року,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не здійснення перерахунку та виплати з 01 квітня 2019 року пенсії виходячи з відсоткового значення 76% сум грошового забезпечення відповідно до довідки, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесеному в установленому законом порядку до категорії 2, згідно зі ст.ст.13, 51, 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХІІ; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії починаючи з 01 квітня 2019 року виходячи з відсоткового значення 76% сум грошового забезпечення відповідно до довідки виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесеному в установленому законом порядку до категорії 2, згідно зі ст.ст. 13, 51, 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХІІ, з урахуванням проведених виплат.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо не здійснення перерахунку та виплати з 01 квітня 2019 року пенсії ОСОБА_1 виходячи з відсоткового значення 76% сум грошового забезпечення відповідно до довідки виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 №ХГ13334/1883 від 21 вересня 2022 року, як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесеному в установленому законом порядку до категорії 2, згідно зі статтями 13, 51, 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХІІ. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01 квітня 2019 року виходячи з відсоткового значення 76% сум грошового забезпечення відповідно до довідки виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 №ХГ13334/1883 від 21 вересня 2022 року, як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесеному в установленому законом порядку до категорії 2, згідно зs статтями 13, 51, 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХІІ, з урахуванням проведених виплат.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набрання чинності Законом від 27 березня 2014 року №1166-VІІ, яким внесені зміни у статтю 13 Закону №2262-ХІІ, повинні застосовуватись виключно норми чинної редакції Закону, оскільки застережень щодо застосування норми, що визначала розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії позивачу Закон №2262-ХІІ не містить та не встановлює окремого порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовцям з урахуванням норми Закону №2262-ХІІ в редакції на час призначення пенсії. Крім того, покликається на строк звернення до суду. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу позивачем поданий не був. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, 2 категорії.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

01 грудня 2001 року на момент призначення пенсії позивачу така обраховувалася з урахуванням 27 років вислуги у розмірі 76% від грошового забезпечення.

З 01 січня 2008 року розмір призначеної позивачеві пенсії перераховано з урахуванням основного розміру 71% грошового забезпечення.

У подальшому на виконання рішення суду позивачу здійснено перерахунок пенсії з 01 квітня 2019 року на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення №ХГ13334/1883 від 21 вересня 2022 року з розрахунку 71% грошового забезпечення.

На звернення позивача щодо перерахунку пенсії відповідач листом від 05 вересня 2024 року №10486-9939/Л-04/8-1700/24 повідомив про те, що розмір пенсії з моменту призначення становив 76 відсотків, зокрема 50 відсотків за 20 років вислуги (як звільненому у запас) + 21% (7 років х 3% за кожен рік служби понад 20 років) +5% підвищення особі, віднесені до 2 категорії осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи. Однак з 29 квітня 2006 року Законом України «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального військовослужбовців» внесено зміни до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», якими виключено положення щодо вказаного збільшення розміру пенсій за вислугою років. У зв`язку з прийняттям цієї норми раніше призначені пенсії не перераховувалися. Проте при призначенні пенсій після 29 квітня 2006 року, особам із числа вищезазначених категорій, збільшення розмірів пенсій не проводилося. Відповідно розмір пенсії, обчислений згідно з пунктом «а» ст.13 вказаного вище Закону з врахуванням 20 років вислуги, як звільненому у запас, з 01 січня 2008 року становить 71 відсотків відповідних сум грошового забезпечення за 20 років вислуги.

Вважаючи дії відповідача щодо перерахунку та виплати пенсії у меншому відсотковому розмірі грошового забезпечення протиправними, позивач звернувся у суд з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача щодо зменшення з 01 квітня 2019 року основного розміру пенсії з 76% до 71% сум грошового забезпечення під час перерахунку пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 №ХГ13334/1883 від 21 вересня 2022 року є протиправними, оскільки при перерахунку пенсії призначений відсоток пенсії зміні не підлягає у випадку його зменшення, а тому з метою захисту прав позивача необхідно зобов`язати відповідача провести позивачу перерахунок та виплату пенсії в основному розмірі 76% сум грошового забезпечення на підставі вищевказаної довідки з 01 квітня 2019 року з урахуванням виплачених сум.

Даючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ визначено Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року №2262-XII статтею 63 якого встановлено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч.4 ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Постановою Кабінету міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби). Осіб рядового і начальницького складу. Дана постанова набрала чинності 01 січня 2018 року.

Пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №45 від 13 лютого 2008 року (далі - Порядок) встановлено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

За змістом п.4 Порядку перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Так, розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону з урахуванням доплат до попередніх розмірів пенсій згідно з пунктом 4 Порядку та підвищень, передбачених абзацом першим цього пункту, не можуть перевищувати розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону, виходячи з грошового забезпечення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", за відповідними посадами військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу станом на 1 квітня 2012 року, отже відповідачем не обмежується розмір пенсій, а приводиться у відповідність до інших нормативно-правових актів.

За змістом ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу), пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення (п. а ч.1); тим же особам, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт "б" статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43) (п. б ч.1); особам, зазначеним у пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення (п. "в" ч.1).

При цьому, частиною другою статті 13 Закону №2262-XII (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) визначено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 95 процентів, до категорій 2 і 3, - 90 процентів.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» від 04.04.2006 №3591-ІV до пункту в частини першої статті 13 Закону №2262-XII внесено зміни, відповідно до яких особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, які звільняються з військової служби на умовах Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» (пункт в статті 12): за вислугу 15 років - 40 процентів відповідних сум грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 2 проценти за кожний повний рік вислуги понад 15 років, але не більше ніж 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Тобто, нова редакція пункту "в" статті 13 Закону №2262-XII не передбачала збільшення розміру пенсії за вислугу років особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби на 5% та 10%.

Зміна встановленого законом максимального розміру пенсії відбувалася вже після призначення позивачу пенсії.

Таким чином, з аналізу вказаних норм вбачається, що положення статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" можуть застосовуватись лише до правовідносин, що стосуються питань саме призначення пенсії, а не її перерахунку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 віднесений до 2 категорії потерпілих внаслідок аварії на ЧАЕС, з 02 грудня 2001 року йому призначена пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" за №2262-XII у розмірі 76% грошового забезпечення.

На виконання рішення суду позивачу здійснено перерахунок пенсії з 01 квітня 2019 року на підставі оновленої довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 про розмір грошового забезпечення №ХГ13334/1883 від 21 вересня 2022 року з розрахунку 71% грошового забезпечення.

Колегія суддів зазначає, що виконуючи вищевказане рішення суду, відповідач, взявши за основу останню довідку про розмір грошового забезпечення, застосував при визначенні основного розміру пенсії 71% відповідних сум оновленого грошового забезпечення, та після звернення позивача щодо відновлення відсоткового значення (76%) розміру грошового забезпечення, із якого обчислюється пенсія, пенсійний фонд у задоволенні такого відмовив, мотивуючи тим, що після обмеження розміру пенсії, змін до статті 13 Закону №2262-XII внесено не було.

Колегія суддів звертає увагу на те, що процедури призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, а тому внесені зміни до частини 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років стосуються лише порядку призначення пенсії особам, звільненим з військової служби, та деяких інших осіб, у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, та в жодному разі не перерахунку вже призначеної пенсії. При перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Колегія суддів зазначає, що у спірних правовідносинах, перерахунок пенсії позивача пов`язаний з переглядом розміру вже призначеної йому пенсії, тому при визначенні розміру такої не може застосовуватися законодавство, яке прийнято після призначення цієї пенсії, крім випадків покращення становища позивача, а тому пенсійний орган, зменшивши відсоткове значення з 76% (що були йому встановлені при призначенні пенсії) на 71% при визначенні розміру пенсії, порушив право позивача.

04 лютого 2019 року Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду прийнято зразкове рішення у справі №240/5401/18, де суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії з 1 січня 2018 року відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ на підставі постанови Кабінету Міністрів України №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. За таких обставин відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку. Постановою Великої Палати Верховного суду від 16 жовтня 2019 року це рішення залишене без змін.

Таким чином, аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що дії відповідача щодо зменшення з 01 квітня 2019 року основного розміру пенсії з 76% до 71% сум грошового забезпечення під час перерахунку пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 №ХГ13334/1883 від 21 вересня 2022 року є протиправними, оскільки при перерахунку пенсії призначений відсоток пенсії зміні не підлягає у випадку його зменшення, а тому з метою захисту прав позивача необхідно зобов`язати відповідача провести позивачу перерахунок та виплату пенсії в основному розмірі 76% сум грошового забезпечення на підставі вищевказаної довідки з урахуванням виплачених сум.

Доводи апеляційної скарги в цій частині не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 23 липня 2025 року у справі №380/26689/23 повторно наголосив на тому, що право громадян на отримання пенсії в належному розмірі не є абсолютним і його захист може бути обмеженим строком звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.

Це, насамперед, зумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними, оскільки реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача.

Згідно з ч.1, 2, 3 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

При цьому, звернувшись до суду з цим позовом 12 вересня 2024 року, позивач заявив вимоги про зобов`язання відповідача здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату йому пенсії відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 №ХГ13334/1883 від 21 вересня 2022 року про розмір грошового забезпечення, з врахуванням посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших видів грошового забезпечення та премії.

Разом з цим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 грудня 2020 року у справі №510/1286/16-а дійшла висновку, що норми, зокрема статі 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов: ці суми мають бути нараховані пенсійним органом; ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

У справі, яка розглядається, фактичні обставини свідчать про те, що пенсія в основному розмірі 76% сум грошового забезпечення на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 №ХГ13334/1883 від 21 вересня 2022 року позивачу не нараховувалася, тому відсутні підстави для необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії.

Колегія суддів зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в межах строку звернення до суду залежить виключно від неї самої, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

З врахуванням наведеного вище, враховуючи те, що позивач з цим позовом звернувся лише 12 вересня 2024 року, то колегія суддів дійшла висновку про те, що позивачем пропущено строк звернення з цим позовом до суду першої інстанції в частині позовних вимог щодо не проведення перерахунку пенсії позивача з 01 квітня 2019 року по 11 березня 2024 року, а тому позовні вимоги в цій частині необхідно залишити без розгляду у зв`язку з його пропуском.

Разом з тим, суд першої інстанції не звернув на вказані обставини належної уваги, не дослідив їх належним чином та не надав їм відповідної правової оцінки, а тому дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для задоволення позову.

Таким чином, доводи апеляційної скарги в цій частині є частково підставними та обґрунтованими, такі знайшли своє підтвердження під час розгляду справи та спростовують висновки суду першої інстанції з наведених вище мотивів.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим відповідно до вимог ст.317 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення.

Керуючись ст.139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області задовольнити частково.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року у справі №460/10623/24 скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо не здійснення перерахунку та виплати з 12 березня 2024 пенсії ОСОБА_1 виходячи з відсоткового значення 76% сум грошового забезпечення відповідно до довідки виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 №ХГ13334/1883 від 21 вересня 2022 року, як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесеному в установленому законом порядку до категорії 2, згідно з статтями 13, 51, 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХІІ.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 починаючи з 12 березня 2024 року виходячи з відсоткового значення 76% сум грошового забезпечення відповідно до довідки виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 №ХГ13334/1883 від 21 вересня 2022 року, як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесеному в установленому законом порядку до категорії 2, згідно з статтями 13, 51, 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХІІ, з урахуванням проведених виплат.

Адміністративний позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо не здійснення перерахунку та виплати з 01 квітня 2019 року по 11 березня 2024 року пенсії ОСОБА_1 виходячи з відсоткового значення 76% сум грошового забезпечення відповідно до довідки виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 №ХГ13334/1883 від 21 вересня 2022 року, як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесеному в установленому законом порядку до категорії 2, згідно з статтями 13, 51, 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХІІ та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01 квітня 2019 року по 11 березня 2024 року виходячи з відсоткового значення 76% сум грошового забезпечення відповідно до довідки виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 №ХГ13334/1883 від 21 вересня 2022 року, як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесеному в установленому законом порядку до категорії 2, згідно з статтями 13, 51, 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХІІ скасувати та в цій частині позовні вимоги залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді А. Р. Курилець
М.А. Пліш
Повне судове рішення складено 23 березня 2026 року.