Справа № 309/207/26
Суддя: Орос Я. В.
Дата ухвалення: 2026-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 309/207/26
Провадження № 2-а/309/3/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2026 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Орос Я.В.

за участю секретаря Калинич Н.С

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хуст справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №6492024 від 10.01.2026року про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 10.01.2026 року, близько 14 години 15 хвилин, керуючи автомобілем «Mercedes Sprinter» державний номерний знак « НОМЕР_1 » зупинився біля тротуару, поруч з магазином «Family» в с.Іза по вул.. Центральна, для завезення хлібобулочних виробів від ТзОВ «СГ-Патріот». На даному відрізку дороги відсутні знаки, які б забороняли стоянку чи зупинку транспортного засобу, крім цього запаркований автомобіль не перешкоджав руху інших транспортних засобів та пішоходів. Близько 14 години 20 хвилин інший учасник дорожнього руху громадянин ОСОБА_2 не впорався з керуванням транспортного засобу державний номерний знак « НОМЕР_2 », внаслідок чого допустив наїзд на запаркований автомобіль «Mercedes Sprinter» та намагався покинути місце ДТП. О 14 годині 27 хвилин ОСОБА_1 зателефонував по номеру «102» та повідомив чергового поліції про ДТП. Працівники поліції відмовились задокументувати факт ДТП, у зв`язку з тим, що транспортний засіб, яким кервав ОСОБА_3 від`їхав з місця ДТП та немає травмованих осіб. На зауваження ОСОБА_1 про те, що збереглися сліди на снігу та можна все відтворити скориставшись записами з відеокамер спостереження не відреагували, натомість склали постанову відносно самого позивача згідно якої ним скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122КУпАП (порушення правил стоянки, що створюють перешкоду дорожньому руху або загрозу безпеці руху). З даною постановою ОСОБА_1 не згідний, просить суд скасувати постанову ЕНА №6492024 від 10.01.2026року та закрити провадження у справі.

Ухвалою суду від 02.02.2026 року відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи призначено на 17.03.2026 о 10:00 год. Роз`яснено відповідачу право на подання відзиву, який повинен відповідати вимогам ст. 162 КАС України . Згідно Довідки про доставку електронного документу ГУ Національної поліції в Закарпатській області отримали копію ухвали та позовної заяви до електронного кабінету 09.02.2026 року.

Однак, 19.02.2026 року на адресу суду надійшла заява від представника відповідача Готра Г.Ю. про те, що 16.02.2026 ГУНП в Закарпатській області було отримано копію ухвали Хустського районного суду від 02.02.2026 та копію позовної заяви ОСОБА_1 . Однак, ГУНП в Закарпатській області не отримано копії документів, доданих до позовної заяви. Враховуючи вищенаведене представник відповідача Готра Г.Ю. просить надіслати на адресу ГУНП в Закарпатській області копії додатків до позовної заяви ОСОБА_1 . У зв`язку з чим, 19.02.2026 року відповідачу повторно направлено засобами електронного зв`язку позовну заяву з додатками до неї.

05.03.2026 року представник відповідача Готра Г.Ю. через систему «Електронний суд» направила відзив на позовну заяву де зазначає, що ГУНП в Закарпатській області не визнає позов ОСОБА_1 в повному обсязі з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що поліцейським Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області сержантом поліції Яким І.І., було виявлено правопорушення, вчинене позивачем, внаслідок чого було складено постанову серії ЕНА № 6492024 та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Представник відповідача повідомляє суд, що на місці вчинення адміністративного правопорушення, поліцейським Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області сержантом поліції Яким І.І., було здійснено відеофіксацію події, що в розумінні статті 251 КУпАП є доказом в справі про адміністративне правопорушення. Звертають увагу суду, що оскаржувана постанова складена відповідачем відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, посилання позивача на порушення ГУНП в Закарпатській області законодавства в даному випадку є безпідставними, необґрунтованими, а позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, просять суд відмовити в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в повному обсязі. Розгляд справи провести без участі представника відповідача за наявними в справі матеріалами.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 з`явився, просив позов задовольнити, постанову скасувати та закрити провадження. Вказує, що копію відзиву отримав особисто, заперечення не подаватиме через юридичну необізнаність, а тому просить провести розгляд справи.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся через систему «Електронний суд»

Заслухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд дійшов таких висновків.

Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси.

Згідно зі ст. 289 КУпАП скаргу на постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку, цей строк за заявою особи щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу.

Частиною 1 ст. 168 КАС України передбачено, що позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції.

Судом встановлено, що поліцейським Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області сержантом поліції Яким І.І., було виявлено правопорушення, вчинене позивачем, внаслідок чого було складено постанову серії ЕНА № 6492024 та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП . В змісті постанови у графі «суть і обставини правопорушення» зазначено «10.01.2026 року о 15:21:49 в с.Іза вул..Центральна водій керуючи ТЗ здійснив зупинку ТЗ чим створив перешкоду іншим учасникам дорожнього руху , чим порушив п.15.10 ПДР порушення правил стоянки , що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху» (а.с.13).

Згідно із частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як передбачено ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

В оскаржуваній постанові серії ЕНА №6492024 від 10.01.2026 року в графі «до постанови додаються» відсутні відомості про докази, які додаються на обґрунтування винесеної постанови. Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відеофіксації порушення позивачем правил дорожнього руху.

До відзиву на позов відповідачем долучено відеозаписи з нагрудної камери працівника поліції, на якому за його твердженням зафіксовано правомірність дій поліцейського та факт вчинення ОСОБА_1 самого правопорушення. Суд констатує, що відповідні копії відеозапису з нагрудної боді камери працівника поліції також не підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. Так, до відзиву долучено 3 відеофайли. На всіх з них зафіксована розмова поліцейського з ОСОБА_1 та Савчин З І. та сама процедура складання постанови, а отже такі відеозаписи не можуть підтвердити чи спростувати той факт, що позивач порушив п.15.10 ПДР та вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. Крім цього, у поданих відеозаписах відсутня фіксація самого транспортного засобу який належить ОСОБА_1 . Відтак надані відповідачем докази також не підтверджують правомірність оскаржуваної постанови.

Позивачем також долучено диск з відеозаписом, на якому зафіксовано як запарковане його авто, навколо відсутні дорожні знаки та через сніг на дорозі відсутня дорожня розмітка. Отже, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ, за відсутності інших доказів на підтвердження обставин, вказаних в оскаржуваній постанові (постанова Верховного суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17, № рішення 73700340).

Відповідно до закріпленого в ст.62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Отже, системний аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Такі ж вимоги містяться у відомчому нормативному актів Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 (остання не поширюється на правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, однак враховується судом в системному аналізі з іншими актами законодавства).

Проте, як вбачається з матеріалів справи, жодних доказів, які б підтверджували ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП представником відповідача не надано. Враховуючи наведене, постанова у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача підлягає скасуванню, відповідно позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при поданні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 665,60 гривень і такий підлягає відшкодуванню позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9,72-77, 241-246, 250, 286 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задоволити

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 10 січня 2026 року серії ЕНА № 6492024 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену поліцейським Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області Яким Іваном Івановичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., а провадження у справі закрити на підставі п.1ч.1 ст. 247 КУпАП.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 665 грн. 50 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 17.03.2026 року.

Суддя Хустського

районного суду: Орос Я.В.