Справа № 750/853/26
Суддя: Супрун О. П.
Дата ухвалення: 2026-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/853/26
Провадження № 2-а/750/39/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2026 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі судді Супруна О.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу № 750/853/26 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, інспектор 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції капітан поліції Коваль Олексій Вікторович,

у с т а н о в и в :

22.01.2026 позивач звернулась до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовною заявою до Управління патрульної поліції в Чернігівській області, капітана поліції Коваля Олексія Вікторовича про визнання протиправною та скасування постанови від 17.01.2026 серії ЕНА № 6525602 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. У обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що 17.01.2026 керуючи автомобілем «Jaguar F-Pace», рухалася по вулиці Міхнюка в м. Чернігові в напрямку проспекту Перемоги, та під час руху була зупинена та звинувачена інспектором 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції капітан поліції Ковалем О.В. у керуванні автомобілем без переднього державного номерного знаку, чим на думку інспектора порушила пункт 30.2 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України). У зв`язку з чим, 17.01.2026 інспектор склав на позивача постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 6525602 від 17.01.2026 за частиною першою статті 121-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 190,00 грн. Посилається на те, що виробником автомобіля «Jaguar F-Pace», яким керувала позивач, місце для переднього номерного знаку не передбачено, а отже ПДР України не порушено. Також, у обґрунтування позову додає, що працівниками поліції не дотримано процедури розгляду справи, оскільки останній не надано можливості скористатися правом на захист.

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Супрун О.П. ухвалою від 26.01.2026 залишив без руху позовну заяву.

Суддя Супрун О.П. ухвалою від 04.02.2026 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, яку призначив до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами.

У встановлений статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом КАС України) строк відповідачем через систему «Електронний суд» подано відзив, у якому він просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на правомірність оскаржуваної постанови.

23.02.2026 позивач подала відповідь на відзив. Проте, як установлено нормами частини першої статті 269 КАС України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-2, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив). Отже, чинним законодавством не передбачено подання позивачем у даній категорії справ відповіді на відзив.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що 17.01.2026 інспектор 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції капітан поліції Коваль О.В. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 6525602, із якої вбачається, що 17.01.2026, о 15 год. 08 хв., по вулиці Міхнюка, що в місті Чернігові, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Jaguar F-Pace», держаний номерний знак НОМЕР_1 , без установленого переднього держаного номерного знака, чим порушила пункт 30.2 ПДР України, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 121-3 КУпАП.

Не погоджуючись з указаною постановою, позивач звернулася до суду за захистом свого порушеного права, оскільки вважає, що факт правопорушення місця не мав.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання регулюються Законом України "Про дорожній рух".

Стаття 14 вищевказаного Закону України зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями).

За пунктом 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Згідно з положеннями пункту 2.3 розділу 2 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, серед іншого, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Пунктом 1.9 розділу 1 ПДР установлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 30.2 ПДР України на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка, а в правій верхній частині вітрового скла (на внутрішньому боці) транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, закріплюється самоклейна мітка радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом (крім причепів і напівпричепів). На трамваях і тролейбусах наносяться реєстраційні номери, що надаються відповідними уповноваженими на те органами. Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені.

Пунктом 4.1 Національного стандарту України ДСТУ 4278:2019 установлено, що кількість номерних знаків на автомобілях має бути два знаки.

Частина перша статті 121-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, у вигляді штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі; у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно з положеннями частини першої та другої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина четверта статті 116-2, стаття 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша і друга статті 121-3, частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, стаття 127-3, частини перша і друга статті 127-4, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша і п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, стаття 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Положеннями частини другої статті 255 КУпАП визначено, що у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 244-21 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.

Разом з цим, за приписами частин другої та третьої статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до частини п`ятої статті 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оскільки адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 121-3 КУпАП, є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, то протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 248 КУпАП визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

За положеннями частини другої статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Частиною першою статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З відзиву на позовну заяву з долученим до нього відеозаписом убачається, що автомобіль «Jaguar F-Pace», держаний номерний знак НОМЕР_1 , 17.01.2026, о 15 год. 08 хв. не мав переднього номерного знака, про що інспектором складено постанову серії ЕНА № 6525602 від 17.01.2026, про порушення пункту 30.2 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за частиною першою статті 121-3 КУпАП України.

Доводи позивача про те, що виробником автомобіля «Jaguar F-Pace», яким керувала ОСОБА_1 , місце для переднього номерного знаку не передбачено, а отже ПДР України не порушено, спростовані, оскільки відповідно до пункту 4.1 ДТСУ 4278:2019, кількість знаків на транспортних засобах має бути: на автомобілях: два знаки. Аналогічні вимоги містяться і в Вимогах до номерних знаків транспортних засобів що затверджені Наказом МВС від 02.03.2021 № 166, а саме в пункті 1 розділу VIII: кількість знаків на транспортних засобах повинна становити: на автомобілях - два знаки. Так, оскільки транспортний засіб «Jaguar F-Pace», номерний знак НОМЕР_1 , безсумнівно є автомобілем, то відповідно до пункту 4.1 ДСТУ 4278:2019 на ньому має бути встановлені два номерні знаки.

Із наданих доказів представником відповідача на фото та відео вбачається, що на транспортному засобі «Jaguar F-Pace» номерний знак на передній його частині 17.01.2026 не був установлений, а отже постанова працівника поліції є правомірною.

Щодо посилання позивача на недотримання процедури розгляду справи та порушення права на захист, то згідно наданих до суду відеозаписів убачається, що працівником поліції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивачу було роз`яснено його процесуальні права, передбачені законодавством, у тому числі право на надання пояснень, користування правовою допомогою та інші права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Із відеозапису також убачається, що позивач повідомила про бажання скористатися правовою допомогою та висловила вимогу щодо надання їй державного адвоката. Водночас суд зазначає, що законодавством, яке регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, не передбачено обов`язку працівника поліції забезпечувати виклик адвоката чи залучення адвоката за рахунок держави під час розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення.

Норми КУпАП гарантують особі право користуватися правовою допомогою адвоката, однак реалізація такого права здійснюється особою самостійно шляхом залучення обраного нею захисника. При цьому процедура виклику працівником поліції адвоката або забезпечення прибуття захисника за призначенням під час розгляду справи про адміністративне правопорушення законом не передбачена.

Отже, саме по собі висловлення позивачем бажання щодо залучення державного адвоката не покладало на працівника поліції обов`язку забезпечувати виклик такого адвоката, а тому посилання позивача на порушення права на захист є безпідставними.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що доводи позивача, викладені в обґрунтування позовних вимог, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та були спростовані доказами, наданими відповідачем.

Таким чином, суд уважає, що інспектором 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Ковалем О.В. було прийнято рішення в межах його повноважень, з дотриманням процедури розгляду, із урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення.

Ураховуючи вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Оскільки суд залишає позовні вимоги без задоволення, судові витрати покладаються на позивача.

Ураховуючи викладене, керуючись статтями 2, 8-10, 77, 241-246, 250, 268, 269, 271, 286 КАС України, суд

у х в а л и в :

Залишити без задоволення позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 17.01.2026 серії ЕНА № 6525602, винесену інспектором 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції капітан поліції Ковалем Олексієм Вікторовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1 190,00 грн за адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 121-3 КУпАП залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення складене 23.03.2026.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, .

Третя особа: інспектор 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції капітан поліції Коваль Олексій Вікторович, місцезнаходження: вул. Громадська, 66, м. Чернігів.

Суддя