Справа № 380/19111/25
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2026-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

19 березня 2026 рокуЛьвівСправа № 380/19111/25 пров. № А/857/4045/26

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Качмара В.Я., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання: Березюка Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львів заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі головуючого судді - Гудим Л.Я., суддів - Качмара В.Я., Онишкевича Т.В., від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 січня 2026 року із запереченнями (подані, як окрема апеляційна скарга) на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року з питань витребування доказів та розгляду справи колегією суддів, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління майном спільної власності Львівської обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради "Львівський обласний інформаційно-аналітичний центр медичної статистики" в особі в.о. директора Хобзея Б.П., про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії та стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Восьмого апеляційного адміністративного суду знаходиться справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 січня 2026 року із запереченнями (подані, як окрема апеляційна скарга) на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року з питань витребування доказів та розгляду справи колегією суддів, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління майном спільної власності Львівської обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради "Львівський обласний інформаційно-аналітичний центр медичної статистики" в особі в.о. директора Хобзея Б.П., про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії та стягнення матеріальної та моральної шкоди.

13 березня 2026 року на адресу апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі головуючого судді - Гудим Л.Я., суддів - Качмара В.Я., Онишкевича Т.В., яка обґрунтована тим, що судом не було розглянуто дев`ять поданих нею процесуальних клопотань, а також не було постановлено жодних процесуальних ухвал щодо цих клопотань, що є порушенням вимог процесуального закону. Нерозгляд поданих клопотань фактично призвів до: обмеження процесуальних прав сторони; порушення принципу змагальності; порушення принципу рівності сторін у судовому процесі.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2026 року заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі головуючого судді - Гудим Л.Я., суддів - Качмара В.Я., Онишкевича Т.В., у справі №380/19111/25 визнано необґрунтованою; відповідно до ч. 1 ст. 31 КАС України справу передано для визначення судді, який буде вирішувати питання про відвід судді.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2026 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі головуючого судді - Гудим Л.Я., суддів - Качмара В.Я., Онишкевича Т.В. від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 січня 2026 року із запереченнями (подані, як окрема апеляційна скарга) на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року з питань витребування доказів та розгляду справи колегією суддів у справі №380/19111/25 - відмовлено.

17 березня 2026 року на адресу апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про повторний відвід суддів Гудим Л.Я., Качмара В.Я., Онишкевича Т.В., яка обґрунтована тим, що під час розгляду даної справи виникли нові процесуальні обставини, які не існували на момент розгляду попереднього відводу, зокрема, клопотання сторони фактично не були належним чином розглянуті; відсутні належні процесуальні рішення щодо них; судове рішення містить посилання на процесуальні дії, достовірність яких викликає сумнів. Ці обставини об`єктивно можуть створювати у сторони обґрунтовані сумніви щодо неупередженості суду.

В судовому засіданні позивач підтримала подану заяву, вважає, що наявні підстави для відводу колегії суддів, та просила подану заяву задовольнити.

Представник третьої особи заперечила проти поданої заяви, вважає таку безпідставною та необґрунтованою, та просила в задоволенні заяви про відвід колегії суддів відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника третьої особи, перевіривши законність і обґрунтованість заявленого відводу, суд апеляційної інстанції вважає, що заява про відвід суддів задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3, 4 ст.40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Згідно з ч.8 ст. 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Як передбачено ч.11, 12 ст.40 КАС України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

З урахуванням вказаного, суд дійшов висновку, що заява яка надійшла пізніше ніж за три робочих дні до наступного судового засідання, не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до положень ч.3 ст.39 КАС України відвід (самовідвід), зокрема, повинен бути вмотивованим.

Так, згідно з ч.1 ст.36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) : 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

За змістом із абз.1 ч.3 ст.39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Колегія суддів також враховує, що статтею 2 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч.1 ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Статтею 10 Загальної декларації з прав людини та частиною 1 статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права гарантовано право кожної особи на розгляд її справи компетентним незалежним та неупередженим судом у встановленому законом порядку. Незалежне суддівство є відповідальним за належну реалізацію цього права. Незалежність суддів передбачає, що судді повинні приймати безсторонні рішення згідно з власною оцінкою фактів і знанням права, без будь-якого втручання, прямого або непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких причин.

Водночас, варто зазначити, що суд, який розглядає справу, має бути «безстороннім» і «незалежним» (ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Частина 4 ст. 36 КАС України визначає, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Як слідує із заяви про відвід колегії суддів, така мотивована тим, що під час розгляду даної справи виникли нові процесуальні обставини, які не існували на момент розгляду попереднього відводу, зокрема, клопотання сторони фактично не були належним чином розглянуті; відсутні належні процесуальні рішення щодо них; судове рішення містить посилання на процесуальні дії, достовірність яких викликає сумнів.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді є презумпцією, поки не надано доказів протилежного.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Практика цього Суду свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин, сумнівів у неупередженості конкретного судді (пункті 45-50 рішення ЄСПЛ у справі "Морель проти Франції"; пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі "Пескадор Валеро проти Іспанії") або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (пункт 40 рішення ЄСПЛ у справі "Лука проти Румунії"), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (пункт 44 рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії"; пункт 30 рішення ЄСПЛ у справі "Пабла Кю проти Фінляндії"; пункт 96 рішення ЄСПЛ у справі "Мікалефф проти Мальти").

ЄСПЛ в пункті 49 рішення у справі "Білуха проти України" вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію цей суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52 рішення у справі "Білуха проти України").

Отже, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Особа яка подала заяву про відвід судді (суддів), повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді (суддів) у розгляді справи.

Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Із заяви про відвід суддів видно, що доводи заявника фактично зводяться до його незгоди з процесуальними діями колегії суддів та формою постановлених процесуальних рішень у даній справі.

Вказані доводи не можуть слугувати підставами для відведення суддів, як такі, що викликають сумнів у їх неупередженості, оскільки за правилами частини 4 статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.

Тобто, обставини, якими заявник обґрунтовує свою заяву, не викликають обґрунтованих сумнівів у неупередженості, необ`єктивності та заінтересованості в результаті розгляду справи колегії суддів, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості цих суддів як з погляду "суб`єктивного критерію", так і з погляду "об`єктивного критерію", яким керується Європейський суд з прав людини. Стверджувальні судження позивача є бездоказовими, а наведені аргументи не відповідають критерію "об`єктивно обґрунтований".

Суд звертає увагу на те, що для відводу суддів необхідно обґрунтувати їх заінтересованість в результаті розгляду справи, а також обґрунтувати наявність обставин, які викликають сумнів у їх неупередженості або об`єктивності.

Проаналізувавши викладені у заяві міркування та наведені доводи, суд дійшов висновку про відсутність визначених процесуальним законом підстав для відводу суддів у цій справі, оскільки заява не містить посилань на обставини, які за суб`єктивними чи об`єктивними критеріями виключають можливість участі суддів у розгляді цієї справи, відповідно до статей 36, 37 КАС України.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість колегії суддів у результаті розгляду цієї справи, або наявність обставин, які обґрунтовано викликають сумнів в їх неупередженості, із змісту доводів заяви про відвід не вбачається.

З огляду на наведене вище, вимоги поданої заяви ґрунтуються на власному тлумаченні положень КАС України та особистих припущеннях заявника, які не підтверджені жодними доказами.

Керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 310, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі головуючого судді - Гудим Л.Я., суддів - Качмара В.Я., Онишкевича Т.В., від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 січня 2026 року із запереченнями (подані, як окрема апеляційна скарга) на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року з питань витребування доказів та розгляду справи колегією суддів, у справі №380/19111/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління майном спільної власності Львівської обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради "Львівський обласний інформаційно-аналітичний центр медичної статистики" в особі в.о. директора Хобзея Б.П., про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії та стягнення матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді В. Я. Качмар
Т. В. Онишкевич
Повний текст ухвали складено 23.03.2026 року.