Справа № 380/24927/25
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2026-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2026 рокусправа № 380/24927/25
м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Коморного О.І., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області протиправними та зобов`язання вчинити дії,

Обставини справи.

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 19.08.2021 року № С/3645, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії позивача на підставі виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 довідки від 19.08.2021 року № С/3645 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року із зазначенням відомостей про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб, статті 9 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Позивач є пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262-XII. У 2018 році Відповідач здійснив перерахунок її пенсії на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103. Внаслідок цього зі складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, були протиправно виключені щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Позивач зазначає, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 826/3858/18, яке набрало законної сили 05.03.2019, пункти 1 та 2 Постанови № 103 були визнані нечинними. Відтак, у неї виникло беззаперечне право на перерахунок пенсії з урахуванням усіх складових грошового забезпечення. З цією метою Позивач отримала у ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ) довідку про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року та звернулася до Відповідача із заявою про проведення перерахунку з 01.04.2019.

Однак Відповідач відмовив у проведенні такого перерахунку. Позивач вважає таку відмову протиправною та такою, що порушує її конституційні права і майнові інтереси, обґрунтовуючи свою правову позицію висновками Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі № 160/8324/19. Щодо строків звернення до суду Позивач наголосила, що відповідно до частини третьої статті 51 Закону № 2262-XII перерахунок пенсії, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України, провадиться без обмеження строком.

Ухвалою від 24.12.2025 було відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач скористався своїм процесуальним правом та подав до суду відзив на позовну заяву, у якому категорично заперечив проти задоволення позовних вимог. Свою позицію пенсійний орган обґрунтував тим, що відповідно до Порядку № 45 перерахунок пенсій проводиться виключно у разі прийняття Кабінетом Міністрів України відповідного рішення. Оскільки після скасування пунктів 1, 2 Постанови № 103 Уряд не приймав нових рішень про умови та порядок проведення перерахунку пенсій, а також не запроваджував нових видів грошового забезпечення, Відповідач вважає, що у нього відсутні правові підстави для проведення перерахунку пенсії Позивача індивідуально на підставі наданої довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги Позивача та заперечення Відповідача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262-XII (далі Закон № 2262-XII).

Судом встановлено, що у 2018 році Головним управлінням ПФУ у Львівській області здійснено перерахунок пенсії Позивача на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб. При здійсненні цього перерахунку до бази обчислення пенсії було включено лише розмір посадового окладу, окладу за військовим званням та відсоткової надбавки за вислугу років. Натомість щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премія до розрахунку не включалися.

У подальшому, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 та набрало законної сили, було визнано протиправними та нечинними пункти 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103.

З метою реалізації свого відновленого права на належний перерахунок пенсії, Позивач звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Уповноважений орган підготував та видав Позивачу довідку від 19.08.2021 року № С/3645 про розмір її грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року.

Відповідно до змісту вказаної довідки, грошове забезпечення Позивача обчислено за нормами Постанови КМУ від 30.08.2017 № 704 та включає наступні складові:

посадовий оклад (2550,00 грн),

оклад за військовим званням (600,00 грн),

надбавку за вислугу років (1417,50 грн), надбавку за особливості проходження служби (2968,88 грн),

надбавку за службу в умовах режимних обмежень (76,50 грн),

а також премію (3825,00 грн).

Загальна сума грошового забезпечення становить 11 437,88 грн.

Отримавши зазначену довідку, Позивач звернулася до Відповідача із заявою, до якої долучила цей документ, та просила здійснити перерахунок і виплату пенсії з 01.04.2019 року з урахуванням як основних, так і додаткових видів грошового забезпечення.

Однак, листом Головного управління ПФУ у Львівській області від 15.10.2025 року № 22850-24434/X-52/8-1300/25 Позивачу офіційно відмовлено у проведенні такого перерахунку.

Відмову пенсійний орган мотивував тим, що після скасування в судовому порядку пунктів 1 та 2 Постанови № 103, інших нормативно-правових актів чи рішень Уряду щодо умов та порядку проведення перерахунку військових пенсій не приймалося, а отже, на думку Відповідача, правові підстави для перерахунку пенсії за новою довідкою відсутні.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, аргументам Позивача та запереченням Відповідача, суд виходить із наступного та наводить такі детальні обґрунтування.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною третьою статті 22 Основного Закону, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відтак, звуження Урядом складу грошового забезпечення (виключення надбавок і премій) при перерахунку пенсій прямо суперечило конституційним гарантіям.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 № 2262-XII (далі Закон № 2262-XII).

Згідно з частиною четвертою статті 63 Закону № 2262-XII, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

При цьому, статтею 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 № 2011-XII чітко визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, премії) та одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Кабінетом Міністрів України 30 серпня 2017 року було прийнято постанову № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (далі Постанова № 704), якою затверджено нові тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, а також визначено додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців.

Однак, 21 лютого 2018 року Уряд прийняв постанову № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб (далі Постанова № 103). Пунктами 1 та 2 цієї Постанови було запроваджено штучне обмеження: перерахунок пенсій військовослужбовцям було наказано здійснювати з урахуванням виключно трьох складових (окладу за посадою, окладу за військовим званням та відсоткової надбавки за вислугу років), визначених станом на 01.03.2018. При цьому, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії до бази розрахунку пенсії протиправно не включалися.

Суд наголошує та звертає увагу на те, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, яке було залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду та набрало законної сили 05 березня 2019 року, пункти 1, 2 Постанови № 103 були визнані протиправними та нечинними.

Суд додатково зазначає, що з 05 березня 2019 року (з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18) відновила дію попередня редакція Порядку № 45 (в редакції до внесення змін Постановою № 103). Зокрема, відновила свою дію попередня форма довідки про розмір грошового забезпечення (Додаток 2 до Порядку № 45), яка імперативно передбачає обов`язкове включення до бази розрахунку пенсії щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій.

Відповідно до частини другої статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, з 05 березня 2019 року штучні обмеження щодо неврахування додаткових видів грошового забезпечення при обчисленні військових пенсій втратили свою юридичну силу.

Приймаючи рішення у цій справі, суд керується сталою, послідовною та обов`язковою для застосування практикою Верховного Суду. Зокрема, Велика Палата Верховного Суду у рішенні за результатами розгляду зразкової справи № 160/8324/19 сформувала правовий висновок: з 05.03.2019 (дати набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18) виникли правові підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням як основних складових (посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років), так і додаткових видів грошового забезпечення.

Особа, якій призначено пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ, має правомірне очікування на отримання пенсії, виходячи з розміру всіх складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону № 2011-ХІІ.

Також, відповідно до частини третьої статті 43 Закону № 2262-XII, пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством.

Суд відхиляє доводи Відповідача про те, що для проведення перерахунку пенсії Позивача необхідне прийняття Кабінетом Міністрів України нового окремого рішення. З моменту скасування неконституційних норм Постанови № 103, автоматично відновили свою дію попередні норми Порядку проведення перерахунку пенсій, затвердженого постановою КМУ від 13.02.2008 № 45 (в редакції, що діяла до внесення змін Постановою № 103). Відтак, належною та достатньою підставою для перерахунку пенсії є довідка про розмір грошового забезпечення, видана уповноваженим державним органом (у даному випадку ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Оскільки ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи в межах своїх повноважень як суб`єкт владних повноважень, підготував та видав Позивачу довідку від 19.08.2021 року № С/3645, у якій чітко визначено розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 із включенням усіх передбачених законодавством складових (як основних, так і додаткових надбавок та премій), Відповідач був зобов`язаний прийняти цей документ до виконання та здійснити відповідний перерахунок пенсії.

Відмова Відповідача у проведенні такого перерахунку є проявом надмірного формалізму, який прямо порушує право Позивача на належне пенсійне забезпечення, а також право на мирне володіння своїм майном. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна особа має право мирно володіти своїм майном.

Як неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини (зокрема, у фундаментальному рішенні у справі Кечко проти України), органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, колізії в законодавстві або відсутність підзаконних механізмів реалізації як на підставу для невиконання своїх прямих соціальних зобов`язань перед громадянами.

Щодо визначення дати, з якої Відповідач зобов`язаний здійснити перерахунок пенсії, суд виходить із вимог частини другої статті 51 Закону № 2262-XII. Зазначеною нормою встановлено, що перерахунок пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Оскільки обставини, що дають право на перерахунок (набрання законної сили судовим рішенням у справі № 826/3858/18), настали 05 березня 2019 року, право на перерахунок і виплату пенсії у збільшеному розмірі виникло у Позивача з 01 квітня 2019 року.

У справі №560/5395/25 Верховний Суд у постанові від 16.03.2026 уточнив межі застосування загальних процесуальних норм та спеціального пенсійного законодавства.

Верховний Суд виходив із положень частини третьої статті 51 Закону № 2262-XII, яка передбачає обов`язок перерахунку пенсії у разі зміни складових грошового забезпечення без обмеження строком, якщо він не проведений з вини державних органів.

Суд нагадав, що статтею 55 Закону № 2262-XII передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але своєчасно не отримав з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більш як за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недоотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Верховний Суд наголосив: «Нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів».

Оскільки обов`язок щодо належного перерахунку пенсії лежить безпосередньо на Відповідачі (який проігнорував подану довідку), і невиконання цього обов`язку сталося саме з вини органу державної влади, застосування загального шестимісячного строку звернення до суду у даному випадку є законодавчо необґрунтованим.

З огляду на всю сукупність вищевикладених обставин та норм матеріального права, суд дійшов висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у перерахунку пенсії Позивача на підставі оновленої довідки ІНФОРМАЦІЯ_5 є протиправними. Позовні вимоги ОСОБА_1 є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі шляхом зобов`язання Відповідача здійснити відповідний перерахунок та виплату утвореної заборгованості.

Оцінюючи доводи та заперечення сторін, суд також керується нормами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Водночас, частиною другою цієї ж статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідач у цій справі не надав суду належних та беззаперечних доказів правомірності своєї відмови, тоді як Позивач повністю довів факт порушення своїх прав.

Згідно зі статтею 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Як підтверджується матеріалами справи (відповідною квитанцією), Позивачем при зверненні до суду фактично понесено витрати на сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Оскільки адміністративний позов задоволено повністю, вказана сума судового збору підлягає безумовному стягненню на користь Позивача за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 257-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку та виплати пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 19.08.2021 року № С/3645, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (; 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) здійснити з 01.04.2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 від 19.08.2021 року № С/3645 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року, з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, та провести виплату з урахуванням виплачених сум.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (; 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 : АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 20 березня 2026 року.

Суддя Коморний О.І.