Справа № 160/23591/25
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2026-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
Надіслано судом: 20.03.2026. Зареєстровано: 21.03.2026. Забезпечено надання загального доступу: 23.03.2026.
Дата набрання законної сили: 18.03.2026
Номер судового провадження: 852/2897/26
ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 березня 2026 року м. Дніпросправа № 160/23591/25 (суддя Голобутовський Р.З., м. Дніпро)Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Шальєвої В.А., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2025 року у справі №160/23591/25 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 15 серпня 2025 року звернулась до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , згідно з яким, просить суд визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_2 від 24.05.2025 за №420 в частині притягнення ОСОБА_1 до повної матеріальної відповідальності та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 грошові кошти, які стягнуті на підставі наказу від 24.05.2025 за №420.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що не погоджується з наказом командира Військової частини НОМЕР_3 від 24.05.2025 №420 в частині притягнення її до повної матеріальної відповідальності, оскільки вона не вчиняла порушень військової дисципліни, майна під опис не отримувала, письмових зобов`язань про взяття повної матеріальної відповідальності не складала, у нестачі медичного майна не винна.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2025 року, позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ військової частини НОМЕР_1 (правонаступником якої є військова частина НОМЕР_2 ) від 24.05.2025 №420 «Про завершення службового розслідування по факту нестачі військового медичного майна другої стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 » в частині притягнення ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності за втрату військового майна, а також стягнення з неї суми завданої матеріальної шкоди в розмірі 252894,99 (двісті п`ятдесят дві тисячі вісімсот дев`яносто чотири гривні 99 коп.) з місячного грошового забезпечення сержанта ОСОБА_1 та зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 грошові кошти, які стягнуті на підставі наказу від 24.05.2025 за №420.

Рішення суду мотивовано тим, що ні до матеріалів службового розслідування, ні до суду не надано доказів на підтвердження того, що військове майно, описане у акті службового розслідування від 24.05.2025 №24 було передано під звіт або в інший документально оформлений спосіб на зберігання, у тимчасове користування, або для іншої мети позивачу.

Вина позивача в завданні матеріальної шкоди та причинний зв`язок між протиправною поведінкою позивача та завданою шкодою, є недоведеними.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, оскаржив його в апеляційному порядку.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі зазначає, що причинний зв`язок між протиправною поведінкою позивача (бездіяльністю) і завданою шкодою створення нестачі підтверджується матеріалами службового розслідування, поясненнями свідків та поясненнями самого позивача.

Посилається на те, що позивач після проведення інвентаризації з її результатами погодилась та визнала свою провину; раніше позивач притягалась до дисциплінарної відповідальності, а суд першої інстанції не врахував цього.

Згідно з відзивом на апеляційну скаргу позивач просить у її задоволенні відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 01.09.2022 №219 молодшого сержанта ОСОБА_1 бойового медика 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 , призначену на посаду старшого бойового медика 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 , визначено вважати такою, що з 01.09.2022 справи та посаду прийняла і приступила до виконання службових обов`язків за посадою.

Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_2 від 26.04.2025 №1288 ОСОБА_1 брала безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 04.04.2022 по 04.11.2022, з 13.12.2022 по 28.05.2023, з 08.06.2023 по 14.10.2023, з 20.10.2023 по 06.11.2023, з 17.11.2023 по 19.04.2024, з 23.04.2024 по 30.06.2024, з 09.10.2024 по 06.01.2025.

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 №258 від 27.03.2025, виданого за результатами рапорта командира другої стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 лейтенанта ОСОБА_2 , з метою уточнення причин і умов, що призвели до втрати (пошкодження) військового майна, а також встановлення осіб, чиї дії або бездіяльність могли стати причиною втрати (пошкодження) військового майна медичної служби, було проведено службове розслідування.

24.05.2025 командиром військової частини НОМЕР_2 підполковником ОСОБА_3 затверджено акт №24 службового розслідування за фактом втрати військового майна.

В розділі 2 акта службового розслідування зазначено, що під час проведення інвентаризації у другій стрілецькій роті військової частини НОМЕР_2 було виявлено нестачу медичного майна, яке було отримано посадовою особою, а саме старшим бойовим медиком роти сержантом ОСОБА_4 .

В п. 3 розділу 2.1 акта службового розслідування вказано, що актом інвентаризації, відповідно до якого 05.05.2025 членами комісії у складі начальника медичної служби військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_5 , командира другої стрілецької роти ОСОБА_2 , фельдшера медичного пункту військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_6 , сержанта з матеріального забезпечення другої стрілецької роти сержанта ОСОБА_7 в присутності старшого бойового медика роти сержанта ОСОБА_8 було виявлено нестачу, а також встановлено, що облік ведеться не відповідно до вимог наказу від 17.08.2017 №440МО, не усі книги зареєстровано, прошнуровано та пронумеровано. Все отримане майно оприбутковано та видається особовому складу без накладних та роздавальних відомостей, книга обліку наявності та руху військового майна в підрозділі ведеться не коректно. В акті інвентаризації зазначено, що сержант ОСОБА_9 претензій до інвентаризаційної комісії не має, з рішенням комісії згодна. Нестачу пояснила там, що вона не встигала все отримане майно оприбутковувати та видавала особовому складу майно без оформленням накладних та роздавальних відомостей. Остання погодилась, що книга обліку наявності та руху медичного майна в підрозділі велася нею некоректно.

В пункті 4 розділу 2.1 акта службового розслідування встановлено, що поясненнями від 02.04.2025 сержант ОСОБА_9 свою провину визнала і погодилась на компенсацію завданих збитків.

Також під час службового розслідування було встановлено, що після проведення інвентаризації та надання пояснень сержант ОСОБА_9 згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 25.04.2025 №134 була виключена зі списків військової частини НОМЕР_2 і вибула до нового місця служби (військова частина НОМЕР_4 ).

В розділі 3 акта службового розслідування зазначено, що загальна сума спричинених збитків, завданих сержантом ОСОБА_4 у результаті своєї бездіяльності становить 252894,99 грн.

В розділі 4 акта службового розслідування вказано, що неправомірні дії сержанта ОСОБА_8 полягають у бездіяльності та неналежному виконані своїх посадових і службових обов`язків, передбачених ст. ст. 11, 16, 118-4, 127 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, що призвело до завдання збитків державі на загальну суму 252894,99 (двісті п`ятдесят дві тисячі вісімсот дев`яносто чотири гривні 99 коп). Причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та завданими збитками полягає у особистій недисциплінованості. Інших посадових осіб військової частини НОМЕР_2 дії чи бездіяльність яких сприяла б нестачі військового майна не встановлено.

В розділі 5 акту службового розслідування констатовано, що вина сержанта ОСОБА_8 полягає у неналежному виконанні своїх посадових обов`язків та у бездіяльності як старшого бойового медика другої стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 , що виявилося у без обліковому розпорядженні майном переданого їй під звіт для зберігання, перевезення, обліку, та використання та у результаті призвело до завдання збитків державі на загальну суму 252894,99 (двісті п`ятдесят дві тисячі вісімсот дев`яносто чотири гривні 99 коп.).

В розділі 8 акта службового розслідування комісією запропоновано:

1. Службове розслідування призначене наказом командира військової частини НОМЕР_2 №258 від 27.03.2025 «Про призначення службового розслідування по факту нестачі військового майна виявленого під час передачі справ та посади старшим бойовим медиком роти військової частини НОМЕР_2 » сержантом ОСОБА_4 - вважати завершеним.

2. У відповідності до ст.10, ст.13 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» за встановлену заподіяну матеріальну шкоду, притягнути сержанта ОСОБА_10 до матеріальної відповідальності.

3. Стягнути суму завданої шкоди у розмірі 252894,99 (двісті п`ятдесят дві тисячі вісімсот дев`яносто чотири гривні 99 коп.) з місячного грошового забезпечення сержанта ОСОБА_8 .

4. Начальнику медичної служби - медичного пункту військової частини НОМЕР_2 підготувати документи для списання військового майна медичної служби на загальну суму 252894,99 (двісті п`ятдесят дві тисячі вісімсот дев`яносто чотири гривні 99 коп.) відповідно до відомості №35/99/25/В щодо визначення залишкової вартості майна медичної служби на 05.05.2025.

5. Начальнику медичної служби - медичного пункту військової частини НОМЕР_2 на підставі вимог наказу Міністра оборони України від 17.08.2017 №440 «Про затвердження Інструкції з обліку військового майна в Збройних Силах України» відпрацювати та направити до визначених адресатів необхідні документи по факту втрати військового майна медичної служби, занести військове майно згідно відомості №35/99/25/В щодо визначення залишкової вартості військового майна медичної служби на 05 травня 2025 року на загальну суму 252894,99 (двісті п`ятдесят дві тисячі вісімсот дев`яносто чотири гривні 99 коп.) до Книги обліку втрат військового майна та надати витяг з книги обліку втрат військового майна голові групи з проведення службових розслідувань по факту втрати військового майна капітану ОСОБА_11 .

6. Начальнику фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_2 занести до книги обліку нестач військової частини НОМЕР_2 суму збитків на підставі відомості №35/99/25/В, щодо визначення залишкової вартості військового майна медичної служби на 05.05.2025 на загальну суму 252894,99 (двісті п`ятдесят дві тисячі вісімсот дев`яносто чотири гривні 99 коп.).

7. Начальнику групи персоналу штабу, у встановленому порядку повідомити командуванню військової частини НОМЕР_4 про притягнення сержанта ОСОБА_8 до матеріальної відповідальності з метою вирахування суми збитків спричинених державі з грошового забезпечення останньої та позбавлення останньої премії відповідно до абзацу п`ятого пункту 4 розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України №260 від 07.06.2018.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 24.05.2025 №420 сержанта ОСОБА_10 притягнуто до матеріальної відповідальності та наказано стягнути суму завданої шкоди у розмірі 252894,99 (двісті п`ятдесят дві тисячі вісімсот дев`яносто чотири гривні 99 коп.) з місячного грошового забезпечення сержанта ОСОБА_8 .

Правомірність оскарженого наказу відповідача в частині притягнення ОСОБА_1 до повної матеріальної відповідальності є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини визначені Статутом Збройних Сил України, затвердженого Законом України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24.03.1999.

Відповідно до статті 84 Дисциплінарного статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, а також військовозобов`язаних та резервістів, які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів) визначає Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затверджений наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за №1503/31371 (далі - Порядок № 608).

У відповідності до п.1,2 розділу IV Порядку №608, особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення; виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника.

Підставою притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є неналежне виконання ним службових обов`язків, порушення військової дисципліни. Для притягнення військовослужбовця до такої відповідальності необхідно, щоб був зафіксований сам факт порушення, вину військовослужбовця повністю доведено, встановлено ступінь його вини та з`ясовано причини і умови, що сприяли вчиненню ним правопорушення.

Притягненню військовослужбовця до матеріальної відповідальності повинно передувати саме службове розслідування, призначене на підставі відповідного наказу, у ході якого встановлюються обставини причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.

Наказом Міністерства оборони України від 17.08.2017 №440 затверджено Інструкцію з обліку військового майна у Збройних Силах України, що визначає механізм організації і ведення обліку військового майна, закріпленого в установленому законодавством порядку за військовими частинами та є підставою для прийняття відповідних рішень посадовими особами Збройних Сил у межах наданих їм повноважень з питань обліку військового майна.

За приписами п. 2 Інструкції №440, матеріально відповідальною особою вважається посадова (службова) особа, на яку за характером її посади (роботи) покладено матеріальну відповідальність за збереження військового майна на підставі наказу командира військової частини (договору про матеріальну відповідальність працівника, укладеного відповідно до вимог трудового законодавства) і якій передано під звіт або в інший документально оформлений спосіб на зберігання, у тимчасове користування військове майно.

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон №160-ІХ.

За приписами п. 4 ст. 1 Закон №160-ІХ матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що обов`язковою умовою притягнення військовослужбовця до матеріальної відповідальності є доведення його вини у спричиненні матеріальної шкоди. Умови для притягнення винної особи до матеріальної відповідальності мають бути доведені матеріалами службового розслідування, при цьому, розслідування може не призначатися, якщо причини завдання шкоди, її розмір та винна особа встановлені за результатами аудиту (перевірки), інвентаризації, досудового розслідування або судом.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи спірний наказ командира Військової частини НОМЕР_2 від 24.05.2025 №420 в частині притягнення позивача до повної матеріальної відповідальності прийнятий за наслідками проведення на підставі наказу командира відповідача від 27.03.2025 № 258 службового розслідування військової частини НОМЕР_2 . Водночас, матеріали, які слугували підставою для винесення цього наказу не містять жодної інформації про причини завдання шкоди, доведеність вини позивача у її настанні.

Крім того, матеріали службового розслідування, відображені в акті від 24.05.2025 №24, не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що описані в ньому військове майно було втрачено внаслідок заволодіння позивачем шляхом шахрайства та зловживання службовим становищем, як і взагалі будь-яких даних про причини завдання шкоди, доказів завдання збитків на суму 252894,99 грн, саме з вини позивача.

При цьому, щодо доводів відповідача про те, що в своїх поясненнях від 02.04.2025 позивач свою провину визнала і погодилась на компенсацію завданих збитків, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив про те, що згідно з цими поясненнями позивач визнала провину не у розтраті майна, а видачі медичного майна без роздавальних відомостей тобто визнала факт неналежного ведення нею документації у військовій частині та звернув увагу на те, що доводи позивача на знаходження частини майна на позиціях другої стрілецької роти та стабілізаційному пункті в Гуляйпільському районі не було відповідачем перевірено.

Також, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що актом службового розслідування від 24.05.2025 №24 не підтверджено факт втрати майна позивачем, а лише встановлено факт неналежного ведення нею документації у військовій частині НОМЕР_2 .

Висновки, встановлені в акті службового розслідування від 24.05.2025 №24, щодо того, що позивачу неодноразово командуванням військової частини НОМЕР_2 вказувалось на необхідність ведення документації, не свідчать про втрату майна саме позивачем.

Як зазначено в акті службового розслідування вина позивача полягає у неналежному виконанні посадових обов`язків та у бездіяльності, що виявилося у без обліковому розпорядження майном переданим під звіт для зберігання, перевезення, обліку та використання та у результаті призвело до завдання збитків державі.

Проте, колегія суддів вважає, що факт «безоблікового розпорядження майном переданим під звіт для зберігання, перевезення, обліку та використання» не може призводити до нестачі цього майна, оскільки нестача прямо вказує на матеріальні збитки (втрату активу), а безоблікове розпорядження може бути лише порушенням фінансової дисципліни, якщо майно фактично використане для потреб підприємства, але не відображено в документах.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи відповідача про те, що має місце причинний зв`язок між протиправною поведінкою позивача (бездіяльністю) і завданою відповідачу шкодою створення нестачі, оскільки докази того, що саме безоблікове розпорядження майном призвело до його нестачі в матеріалах службового розслідування відсутні.

Відносно інших доводів відповідача, які викладені в апеляційній скарзі та які зводяться до незгоди з судовим рішенням слід зазначити, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків правосуддя, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду.

Всі інші аргументи апеляційної скарги не є доречними і важливими аргументами, оскільки не спростовують висновок суду про наявність підстав для задоволення позову.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: статтями 241-245, 250, пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2025 року у справі №160/23591/25 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 18 березня 2026 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...