Справа № 280/11367/25
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2026-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову в ухваленні додаткового судового рішення

23 березня 2026 року Справа № 280/11367/25 :

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпака А.В., розглянувши у письмовому провадженні заяву про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Запорізький окружний адміністративний суд 09.03.2026 ухвалив рішення, яким вирішив позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не проведення нарахування та виплати грошового забезпечення (щомісячних основних видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та одноразових додаткових видів грошового забезпечення) ОСОБА_1 за період з 29.01.2020 по 30.04.2023 з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року.

зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення (щомісячних основних видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та одноразових додаткових видів грошового забезпечення) за період з 29.01.2020 по 30.04.2023 виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом на 1 січня відповідного календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30 серпня 2017 року №704, з урахуванням виплачених сум.

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 включно, виходячи із розрахунку різниці між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням раніше виплачених сум) індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 включно відповідно до вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, як різницю між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

11.03.2026 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення. В обґрунтування заяви зазначає, що 09 березня 2026 року Запорізьким окружним адміністративним судом прийнято рішення по справі № 280/11367/25, в якому позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Однак суд, не визначив способу виконання судового рішення та не вирішив питання з приводу яких досліджувалися докази не ухвалено рішення виплатити , а саме: щодо зобов`язання військову частину НОМЕР_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) нарахувати та ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) грошову допомогу для оздоровлення за 2020, 2021, 2022 та 2023 роки, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 2020 рік 2102 грн., на 2021 рік 2270 грн., на 2022 рік 2481 грн. та на 2023 рік 2684 грн., на відповідні тарифні коефіцієнти, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького кладу та деяких інших осіб № 704 від 30.08.2017, з врахуванням раніше виплачених сум. З посиланням на висновки суду про те, що « … виплата грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань безпосередньо залежить від розміру посадового окладу та окладу за спеціальним званням осіб рядового і начальницького складу. Відтак, перерахунок розміру посадового окладу та окладу за спеціальним званням зумовлює здійснення перерахунку (донарахування) усіх видів грошового забезпечення, у тому числі й одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Отже, якщо позивачу провадилися нарахування та виплати грошової допомоги для оздоровлення у період з 29.01.2020 по 30.04.2023, то відповідач також має визначити їх розмір , виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020, Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021, Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022 та Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023. Позивач вказує, що належним способом виконання судового рішення та захисту його прав буде саме зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу для оздоровлення за 2020, 2021, 2022 та 2023 роки, які були виплачені у період з 29.01.2020 по 30.04.2023, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 2020 рік 2102 грн., на 2021 рік 2270 грн., на 2022 рік 2481 грн. та на 2023 рік 2684 грн., на відповідні тарифні коефіцієнти, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького кладу та деяких інших осіб № 704 від 30.08.2017, з врахуванням раніше виплачених сум.

Оскільки розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (письмового провадження), то враховуючи положення частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розгляд і вирішення заяви про ухвалення додаткового рішення здійснити в порядку письмового провадження.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам заявника, суд врахував наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Відтак, Кодексом адміністративного судочинства України передбачено процесуальний інститут додаткового судового рішення, яким вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткове судове рішення може прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення є засобом усунення недоліків основного рішення, яким вирішено спір по суті позовних вимог за результатами судового розгляду справи, а не прийняття додаткових судових рішень.

Так, рішенням суду вирішено усі позовні вимоги відповідно до позовної заяви, з якою позивач звернувся до суду.

Обставину, яку позивач просить змінити за рахунок винесення додаткового рішення, не може бути задоволена судом, оскільки додаткове рішення не має на меті зміну резолютивної частини рішення, а лише вирішення окремих правових вимог, котрі не вирішені основним рішенням.

Відповідно до частини четвертої статті 252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Частиною п`ятою передбачено, що додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Таким чином, дослідивши вказані матеріали, суд вважає, що підстав для ухвалення додаткового рішення немає, оскільки всі позовні вимоги позивача судом було розглянуто і рішення по них прийнято, тому в ухваленні додаткового рішення позивачу належить відмовити.

Керуючись статтями 243, 248, 252, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в ухваленні додаткового судового рішення в адміністративній справі №280/11367/25 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її підписання.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.В. Сіпака