Справа № 320/20349/24
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2026-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2026 року справа №320/20349/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Дочірнього підприємства «Кондитерська корпорація «Рошен» до Вінницької митниці про визнання протиправними та скасування рішень та картки відмови

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулось Дочірнього підприємства «Кондитерська корпорація «Рошен» з позовом до Вінницької митниці, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA401000/2023/000118/2 від 16.11.2023;

- визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA401050/2023/000061 від 16.11.2023;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA401050/2024/000001/2 від 17.01.2024;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA401000/2024/000015/2 від 25.01.2024.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що на підтвердження заявленої митної вартості оцінюваного товару надав митному органу документи, які відповідають переліку, визначеному в частині другій статті 53 Митного кодексу України, підтверджують митну вартість товару та містять об`єктивні відомості про складові митної вартості товару, подані документи не містять розбіжностей. Водночас, на думку позивача, митний орган зазначених документів не врахував, у зв`язку з чим дійшов необґрунтованих висновків про наявність підстав для коригування митної вартості із застосуванням резервного методу визначення митної вартості товарів.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.06.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

12.07.2024 до Київського окружного адміністративного суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач стверджує про правомірність прийнятих ним рішень та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. У відзиві на позовну заяву, як підставу для відмови у задоволенні позовних вимог, відповідач вказує, що надані декларантом документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів містять розбіжності, не містять усіх відомостей щодо фактично сплаченої ціни товару (яка підлягає сплаті), а також щодо числових значень складових митної вартості та запропоновано надати пояснення та докази. Відповідач стверджує, що за наслідками перевірки поданих позивачем документів, митницею відмовлено у визнанні заявленої декларантом митної вартості, тому митну вартість товарів за МД позивача було визначено за резервним методом, що, на думку відповідача, свідчить про правомірність вчинених ним дій та законність спірних рішень.

24.07.2024 до Київського окружного адміністративного суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач наголошує про протиправність прийнятих рішень та просить суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

Дочірнє підприємство «Кондитерська корпорація «Рошен» здійснює діяльність з виробництва какао, шоколаду та цукрових кондитерських виробів (КВЕД 10.82). В процесі здійснення господарської діяльності позивач імпортує ванілін на територію України.

Так, ДП «КК «Рошен» були укладені з Foodchem International Corporation, Китай (далі - «Продавець») наступні контракти:

1) №SVBWFQ230720011 від 20.07.2023 (далі - «Контракт від 20.07.2023») на поставку, зокрема, Ваніліну Julan (далі - «Товар») у кількості 10 000,00 кг, за ціною 8,95 доларів США за кг Товару, вартістю 89 500,00 доларів США на умовах поставки CIF Гданськ, Польща (Інкотермс 2020);

2) №SVBWFQ230817007 від 17.08.2023 (далі - «Контракт від 17.08.2023»), на поставку, зокрема, Товару у кількості 3 000,00 кг, за ціною 8,95 доларів США за кг Товару, вартістю 26 850,00 доларів США на умовах поставки CIF Гданськ, Польща (Інкотермс 2020).

На підставі вказаних контрактів позивачем було ввезено 3 партії Товару на митну територію України.

На підставі Контракту від 20.07.2023 позивачем було ввезено на митну територію України першу партію Товару у кількості 6 000,00 кг, за ціною 8,95 доларів США за кг Товару, вартістю 53 700,00 доларів США, на умовах поставки CIF Гданськ, Польща (Інкотермс 2020).

Для здійснення митного оформлення Товару 09.11.2023 позивачем було подано по електронній системі до Вінницької митниці митну декларацію №529 по формі МД-2, реєстраційний номер митниці 23UA31U3 (далі - «МД від 09.11.2023»), відповідно до якої була заявлена митна вартість Товару у розмірі 1 968 406,67 грн (тобто 8,95 доларів США за 1 кг).

Визначення митної вартості Товару було здійснено позивачем за основним (першим) методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Згідно з вимогами ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, заявлена позивачем митна вартість Товару склала 1 968 406,67 грн, що включає:

1) вартість Товару згідно рахунків - 1 935 385,59 грн (53 700,00 доларів США х 36,0407 курс валюти);

2) вартість витрат на транспортування Товару до місця ввезення на митну територію України (пункт пропуску «Ягодин - Дорогуск») - 20 748,00 грн;

3) вартість витрат на навантаження та обробку - 12 273,08 грн.

Інших витрат, які підлягають включенню в митну вартість Товару, у позивача не було.

Відповідно до графи 44 МД від 09.11.2023, в якості підстави для застосування основного (першого) методу визначення митної вартості Товару, разом з цією декларацією декларантом були надані до митного контролю наступні документи:

1) Пакувальний лист (Packing list) б/н від 04.08.2023;

2) Рахунок-фактура (Commercial invoice) № SVBWFQ230720011-2 від 04.08.2023;

3) Коносамент (Bill of lading) MAEU №230059090 від 24.08.2023;

4) Автотранспортна накладна (CMR) б/н від 01.11.2023;

5) Сертифікат про походження товару (Certificate of origin) №23C3101A0874/00805 від 21.08.2023;

6) Банківський платіжний документ №TF 11866B20230918 від 18.09.2023;

7) Довідка про транспортно-експедиційні витрати б/н від 06.11.2023;

8) Довідка про транспортні витрати №0611/02 від 06.11.2023;

9) Страховий поліс №0625CB 84 від 20.08.2023;

10) Комерційна пропозиція №SVB WFQ230720011 від 20.07.2023;

11) Контракт №SVBWFQ230720011 від 20.07.2023;

12) Додаткова угода від 31.07.2023 до Контракту від 20.07.2023;

13) Договір про надання транспортно-експедиційних послуг №0609-23/АТСФ від 06.09.2023;

14) Договір міжнародного транспортного перевезення №30/06/22-01 від 30.06.2022;

15) Сертифікат аналізу б/н від 30.05.2023;

16) Специфікація б/н від 29.07.2020;

17) Єдиний уніфікований документ для розміщення товарів на тимчасове зберігання №621 від 06.11.2023;

18) Копія митної декларації країни відправлення №00809174 від 17.08.2023.

09.11.2023 відповідачем було направлено декларанту позивача повідомлення по електронній системі з вимогою про надання «оригіналів документів, зазначених у графі 44 МД та/або їх належним чином завірені копії, в тому числі документи, що підтверджують заявлену митну вартість та країну походження товарів, дотримання заходів нетарифного регулювання ЗЕД».

Позивачем було направлено відповідачу по електронній системі лист за вих. №0911_1 від 09.11.2023, в якому позивач повідомив про бажання надати додаткові документи до МД від 09.11.2023 для підтвердження заявленої митної вартості.

16.11.2023 позивачем був додатково наданий відповідачу по електронній системі висновок ДП «ДЕРЖЗОВНІШІНФОРМУ» № 111/468 від 16.11.2023, яким встановлено, що контрактна ціна 8,95 доларів США/кг на Товар відповідає рівню відпускних цін компанії-виробника з урахуванням дати вищевказаних інвойсів до контракту.

Разом з тим, 16.11.2023 по електронній системі надійшло повідомлення від відповідача декларанту наступного змісту: «Прошу Вас надати документи, що відповідно до ч.2 ст.53 МКУ підтверджують заявлену митну вартість товарів, а саме:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п?ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об?єктом купівлі- продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування».

Відповідач направив ще одне повідомлення декларанту про наступне: «За результатами виконання митних формальностей за МД встановлено, що надані документи, відповідно до ч.2 ст.53 МКУ, що підтверджують заявлену митну вартість товару, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та містять розбіжності, а саме: отримувач товару зазначений у експортній декларації №00809174 від 17.08.2023 «SUBSIDIARY COMPANY», згідно товаросупровідних документів отримувачем є ДП «Кондитерська корпорація «РОШЕН». Відповідно до ч.3 ст.53 МКУ прошу Вас надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов?язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов?язаних із виконанням умов договору; 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 5) інші документи - за бажанням».

16.11.2023 відповідач прийняв Рішення про коригування митної вартості товарів №UA401000/2023/000118/2 від 16.11.2023, в якому визначив митну вартість за другорядним методом - за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів, та використав наявну у нього інформацію щодо раніше оформленого товару з розрахунку 10,02 доларів США за 1 кг Товару.

На підставі цього Рішення від 16.11.2023, відповідач оформив Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA401050/2023/000061 від 16.11.2023.

Позивач, скористався правом наданим ч. 3 ст. 52 та ч. 7 ст. 55 МК України та 20.11.2023 оформив нову митну декларацію №23UA45U0, сплативши митні платежі згідно із заявленою позивачем митною вартістю Товару та надавши гарантію в розмірі різниці між заявленою позивачем митною вартістю і митною вартістю, визначеною відповідачем у Рішенні від 16.11.2023, що становить 52 932,36 грн (20% ПДВ на загальну суму 41 987,70 грн та 5 % ввізне мито на загальну суму 10 944,66).

На підставі Контракту від 20.07.2023 позивачем було ввезено на митну територію України другу партію Товару у кількості 4 000,00 кг, за ціною 8,95 доларів США за кг Товару, вартістю 35 800,00 доларів США, на умовах поставки CIF Гданськ, Польща (Інкотермс 2020).

Для здійснення митного оформлення Товару 17.01.2024 позивачем було подано по електронній системі до Вінницької митниці митну декларацію №526 по формі МД-2, реєстраційний номер митниці 24UA3OUO (далі - «МД від 17.01.2024»), відповідно до якої була заявлена митна вартість Товару у розмірі 1 377 389,91 грн (тобто 8,95 доларів США за 1 кг).

Визначення митної вартості Товару було здійснено позивачем за основним (першим) методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Згідно з вимогами ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, заявлена позивачем митна вартість Товару склала 1 377 389,91 грн, що включає:

1) вартість Товару згідно рахунків - 1 357 704,26 грн (35 800,00 доларів США Ч 37,9247 курс валюти);

2) вартість витрат на транспортування Товару до місця ввезення на митну територію України (пункт пропуску «Ягодин - Дорогуск») - 12 369,00 грн;

3) вартість витрат на навантаження та обробку - 7 316,64 грн.

Інших витрат, які підлягають включенню в митну вартість Товару, у позивача не було.

Відповідно до графи 44 МД від 17.01.2024, в якості підстави для застосування основного (першого) методу визначення митної вартості Товару, разом з цією декларацією декларантом були надані до митного контролю наступні документи:

1) Пакувальний лист (Packing list) б/н від 04.08.2023;

2) Рахунок-фактура (Commercial invoice) № SVBWFQ230720011-1 від 04.08.2023;

3) Коносамент (Bill of lading) MAEU №230059090 від 24.08.2023;

4) Автотранспортна накладна (CMR) б/н від 01.11.2023;

5) Сертифікат про походження товару (Certificate of origin) №23C3101A0874/00805 від 21.08.2023;

6) Банківський платіжний документ №TF11866E20230918 від 18.09.2023;

7) Довідка про транспортні витрати №0611/01 від 06.11.2023;

8) Довідка про транспортно-експедиційні витрати б/н від 06.11.2023;

9) Страховий поліс №0625CB84 від 20.08.2023;

10) Висновок ДІІ «ДЕРЖЗОВНІШІНФОРМ» №111/468 від 16.11.2023;

11) Комерційна пропозиція №SVBWFQ230720011 від 20.07.2023;

12) Прайс-лист б/н від 04.08.2023;

13) Контракт №SVBWFQ230720011 від 20.07.2023;

14) Додаткова угода від 31.07.2023 до Контракту від 20.07.2023;

15) Договір міжнародного транспортного перевезення №30/06/22-01 від 30.06.2022;

16) Договір про надання транспортно-експедиційних послуг №0609-23/АТСФ від 06.09.2023;

17) Сертифікат №233101A0/003803 від 11.12.2023;

18) Сертифікат №233101A0/003804 від 11.12.2023;

19) Сертифікат аналізу б/н від 04.08.2023;

20) Специфікація б/н від 29.07.2020;

21) Єдиний уніфікований документ для розміщення товарів на тимчасове зберігання №624 від 06.11.2023;

22) Копія митної декларації країни відправлення №00809129 від 17.08.2023;

23) Копія митної декларації країни відправлення №00809153 від 17.08.2023.

17.01.2024 відповідачем було направлено декларанту повідомлення по електронній системі з вимогою про надання «оригіналів документів, зазначених у графі 44 МД та/або їх належним чином завірені копії, в тому числі документи, що підтверджують заявлену митну вартість та країну походження товарів, дотримання заходів нетарифного регулювання ЗЕД».

Відповідач направив ще одне повідомлення декларанту про наступне: «За результатами виконання митних формальностей за МД становлено, що надані документи, відповідно до ч.2 ст.53 МКУ, що підтверджують заявлену митну вартість товару, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та містять розбіжності, а саме: отримувач товару зазначений у експортній декларації №008091294 та №00809153 від 17.08.2023 «SUBSIDIARY COMPANY», згідно товаросупровідних документів отримувачем є ДП «Кондитерська корпорація «РОШЕН». Відповідно до ч.3 ст. 53 МКУ прошу Вас надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов?язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов?язаних із виконанням умов договору».

17.01.2024 відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №UA401050/2024/000001/2 від 17.01.2024, в якому відповідач визначив митну вартість за другорядним методом - за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів, та використав наявну у нього інформацію щодо раніше оформленого товару з розрахунку 10,02 доларів США за 1 кг Товару.

Позивач з метою випуску у вільний обіг Товару, подав нову митну декларацію №24UA72U7 від 18.01.2024 із врахуванням митної вартості, вказаної в Рішенні від 17.01.2024, за якою додатково нараховано 37 909,39 грн митних платежів за Товар (20% ПДВ на загальну суму 30 070,98 грн та 5% ввізне мито на загальну суму 7 838,41 грн).

На підставі Контракту від 17.08.2023 позивачем було ввезено на митну територію України партію Товару у кількості 3 000,00 кг, за ціною 8,95 доларів США за кг 1 Товару, вартістю 26 850,00 доларів США, на умовах поставки CIF Гданськ, Польща (Інкотермс 2020).

Для здійснення митного оформлення Товару, 25.01.2024 позивачем було подано по електронній системі до Вінницької митниці митну декларацію №580 по формі МД-2, реєстраційний номер митниці 24UA06U3 (далі - «МД від 25.01.2024»), відповідно до якої була заявлена митна вартість Товару у розмірі 1 029 417,73 грн (тобто 8,95 доларів США за 1 кг).

Визначення митної вартості Товару було здійснено позивачем за основним (першим) методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Згідно з вимогами ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, заявлена позивачем митна вартість Товару склала 1 029 417,73 грн, що включає:

1) вартість Товару згідно рахунків - 1 007 551,62 грн (26 850,00 доларів США Ч 37,5252 курс валюти);

2) вартість витрат на навантаження і обробку та на транспортування Товару до місця ввезення на митну територію України (пункт пропуску «Ягодин - Дорогуск») - 21 866,10 грн.

Інших витрат, які підлягають включенню в митну вартість Товару, у позивача не було.

Відповідно до графи 44 МД від 17.01.2024, в якості підстави для застосування основного (першого) методу визначення митної вартості Товару, разом з цією декларацією декларантом були надані до митного контролю наступні документи:

1) Пакувальний лист (Packing list) б/н від 29.08.2023;

2) Рахунок-фактура (Commercial invoice) № SVBWFQ230817007-1 від 29.08.2023;

3) Коносамент (Bill of lading) MAEU №273431405 від 09.09.2023;

4) Автотранспортна накладна (CMR) б/н від 16.11.2023;

5) Сертифікат про походження товару (Certificate of origin) №23C3101А0874/00886 від 11.09.2023;

6) Платіжне доручення №1602 від 09.10.2023;

7) Довідка про транспортні витрати №1711/01 від 17.11.2023;

8) Довідка про транспортно-експедиційні витрати б/н від 21.11.2023;

9) Страховий поліс №0625CB84 від 10.09.2023;

10) Комерційна пропозиція №SVBWFQ230817007 від 17.08.2023;

11) Контракт №SVBWFQ230817007 від 17.08.2023;

12) Договір про надання транспортно-експедиційних послуг №0609-23/АТСФ від 06.09.2023;

13) Договір міжнародного транспортного перевезення №30/06/22-01 від 30.06.2022;

14) Сертифікат аналізу б/н від 29.08.2023;

15) Специфікація б/н від 29.07.2020;

16) Єдиний уніфікований документ для розміщення товарів та тимчасове зберігання №686 від 21.11.2023;

17) Копія митної декларації країни відправлення № 00806739 від 06.09.2023;

18) Копія митної декларації країни відправлення № 00806747 від 06.09.2023.

25.01.2024 відповідачем було направлено декларанту повідомлення по електронній системі з вимогою про надання «документів, що відповідно до ч.2 ст. 53 МКУ підтверджують заявлену митну вартість товарів, а саме:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п?ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об?єктом купівлі- продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

б) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.».

Позивачем було додатково направлено відповідачу по електронній системі Прайс-лист (PRICE LIST) б/н від 04.08.2023, засвідчений в Китайській раді зі сприяння міжнародній торгівлі (ССІТ), про що отримано Сертифікат №233101A0/003803 від 11.12.2023.

Відповідач направив ще одне повідомлення декларанту про наступне: «За результатами виконання митних формальностей за МД встановлено, що надані документи, відповідно до ч.2 ст.53 МКУ, що підтверджують заявлену митну вартість товару, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та містять розбіжності, а саме: отримувач товару зазначений у експортній декларації №00806739 від 06.09.2023 та №00806747 від 06.09.2023 «SUBSIDIARY COMPANY», згідно товаросупровідних документів отримувачем є ДП «Кондитерська корпорація «РОШЕН». Відповідно до 4.3 ст. 53 МКУ прошу Вас надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов?язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов?язаних із виконанням умов договору».

Відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №UA401000/2024/000015/2 від 25.01.2024, в якому відповідач визначив митну вартість за другорядним методом - за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів, та використав наявну у нього інформацію щодо раніше оформленого товару з розрахунку 10,02 доларів США за 1 кг Товару.

Позивач не згоден з прийнятим відповідачем Рішенням від 25.01.2024, з метою випуску у вільний обіг Товару, подав нову митну декларацію №24UA36U7 від 26.01.2024 із врахуванням митної вартості, вказаної в Рішенні від 25.01.2024, за якою додатково нараховано 26 273,82 грн митних платежів за Товар (20% ПДВ на загальну суму 20 841,26 грн та 5% ввізне мито на загальну суму 5 432,56 грн).

Позивач вважаючи вищевказані рішення про визначення коду товару та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення прийнятим з порушенням норм чинного законодавства, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно зі ст. 49 Митного кодексу України (далі МК України), митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

З аналізу ч. 1, ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний , перелік документів, що подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положеннями ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

За змістом ч. 3 ст. 53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з ч. 4 ст. 53 МК України, у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Згідно з ч. 5 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

За змістом ч. 6 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 55 МК України, у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

За змістом ч. 9 ст. 55 МК України, у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Згідно зі ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

За змістом ч.ч. 4, 5 ст. 58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Аналіз наведених законодавчих норм дає підстави для висновку про те, що орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України.

Митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.

Частина 2 ст. 64 МК України встановлює, що митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

У свою чергу, ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 09.04.2019 у справі №826/10733/15 та від 19.02.2019 у справі №826/2312/16.

Суд вказує, що відповідно до приписів ст.53 МК України визначено перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

З матеріалів справи вбачається, що підставами для прийняття оскаржуваних рішень є:

1) документи містять розбіжності, а саме: отримувач товару зазначений з експортних деклараціях «SUBSIDIARY COMPANY», а згідно товаросупровідних документів отримувачем є ДП «Кондитерська корпорація «РОШЕН»;

2) в наданому висновку ДП «ДЕРЖЗОВНІШІНФОРМУ» № 111/468 від 16.11.2023, на запит отримано лист від відправника товару, проаналізовано відкриті джерела мережі Інтернет, однак експертом не наведені посилання сайтів на задекларований товар, який досліджувався в країні придбання, натомість наведені назви сайтів «alibaba.com, made-in-china.com тa інші», також в даному висновку зазначено, що контрактна ціна відповідає рівню відпускних цін компанії-виробника. Слід зазначити, що виробником товару є JІAXING ZHONGHUA CHEMICAL CO., LTD., а товар було придбано у посередника Foodchem International Corporation. Дані факти можуть свідчити про формальний підхід до проведення дослідження;

3) в результаті порівняння рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено тим самим суб?єктом за «прямим контрактом», з тієї ж країни (регіону) і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього, від того самого виробника, було встановлено, що задекларований заявлений рівень митної вартості не відповідає наявній в митного органу ціновій інформації.

Разом із тим, суд вказує, що позивач надав усі документи, які дозволяють чітко визначити митну вартість Товару за основним (першим) методом - за ціною договору (контракту), без жодних розбіжностей та неузгодженостей у числових значеннях контрактної вартості Товару, а витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості є безпідставним.

Суд погоджується з доводами позивача, що розбіжність в найменуванні отримувача Товару, вказаного у експортних деклараціях, є технічною помилкою, що виникла внаслідок вказівки Продавцем не повного найменування отримувача англійською мовою, яким є «SUBSIDIARY COMPANY «CONFECTIONERY CORPORATION «ROSHEN».

Разом із тим, дана технічна помилка не стосується числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості та не може бути підставою для вимоги відповідача про надання додаткових документів. Більше того, інші документи, надані позивачем при митному оформленні Товару, давали беззаперечну можливість відповідачу встановити отримувача Товару.

При цьому, в подальшому продавець виправив дану технічну помилку та надав позивачу митні декларації країни відправлення №00809174 від 17.08.2023, №00809129 від 17.08.2023 та №00809153 від 17.08.2023, додатково засвідчивши їх в Китайській раді зі сприяння міжнародній торгівлі (ССРІТ), про що отримав Сертифікат №233101A0/003803 від 11.12.2023.

Крім того, було також засвідчено прайс-лист від 04.08.2023, про що ССРІТ видано Сертифікат №233101А0/003804 від 11.12.2023.

Дані сертифікати ССРІТ були надані відповідачу при митному оформленні Товару разом з МД від 17.01.2024 та МД від 25.01.2024.

Таким чином, позивачем надано вичерпний перелік документів, що підтверджують заявлену митну вартість, що передбачений ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України для цілей здійснення митного оформлення, в тому числі для визначення митної вартості товару за першим методом (ціна договору).

Вказані документи, не містять у собі будь-яких розбіжностей чи недостовірних відомостей.

При цьому, митним органом не наведено жодних аргументів щодо ознак підробки чи розбіжностей у наданих документах.

Витребуючи у позивача додаткові документи, відповідач не пояснив, які складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та як додаткові документи мають підтвердити той чи інший показник.

Митний орган не навів жодних доказів, що вказані позивачем дані містять розбіжності чи є неправдивими.

Вказані митним органом розбіжності та недоліки не дають підстав для висновку про відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, та не може бути підставою для витребування у позивача додаткових документів.

Натомість, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номеру та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у своїх постановах від 19.06.2018 у справі №826/6346/16, від 31.01.2018 у справі №813/7272/13-а, від 02.03.2018 у справі №804/2997/17.

Проте, у рішенні про коригування заявленої митної вартості митний орган повинен навести обґрунтований математичний розрахунок ціни товару за одиницю (із зазначенням конкретних складових цього розрахунку), визначеної митницею в оскаржуваному рішенні.

Аналогічна правова позиція наведена Верховним Судом у постанові від 23.10.2020 у справі №820/3231/16.

Будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору, відповідачем не наведено та не надано, a інших обставин, які б впливали на ціну задекларованої декларантом митної вартості товару, судом не встановлено.

Натомість, доказами, що містяться в матеріалах справи, підтверджується, що заявлена позивачем митна вартість товару базувалась на документально підтверджених відомостях.

У зв`язку з наведеним доводи, які зазначені відповідачем в оскаржуваних рішеннях, не є підставою для коригування митної вартості товару, оскільки в документах відсутні розбіжності, або явні ознаки підробки. Відповідач не надав суду доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. А надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари. Таким чином, у відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.

Факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування відповідачем, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не можуть слугувати підставою для відмови в митному оформленні товару.

Також, в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів не визначено, які саме показники (складові) митної вартості не підтверджено документально та викликали сумнів у контролюючого органу, та стали причиною неможливості застосування першого методу.

Такі дії відповідача є порушенням частини сьомої статті 54 Митного кодексу України, відповідно до якої у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

З урахуванням зазначеного, митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів. В поданих при митному оформленні товарів документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що підлягала сплаті за цей товар.

Приймаючи до уваги, що неподання позивачем витребуваних відповідачем додаткових документів ніяким чином не впливає на правильність визначення позивачем (декларантом) митної вартості товарів за основним методом, а наявність однієї лише вказівки відповідача на перелічені ним розбіжності та недоліки у поданих позивачем документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, не може бути достатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2019 у справі №810/1479/16.

При цьому, суд критично ставиться до інших виявлених відповідачем недоліків у документах, наданих позивачем та які не належать до документів, які підтверджують митну вартість товару, адже виявлені недоліки не можуть спростовувати заявлений позивачем рівень митної вартості товару, який підтверджується наданими належними та допустимими доказами, та не викликають у суду сумнівів у достовірності визначеної позивачем митної вартості товару.

Зі змісту спірних рішень митниці вбачається, що митний орган не надав належної оцінки поданим документам та не встановив конкретних обставин та фактів, які перешкоджають митному оформленню товару за основним методом визначення митної вартості.

Водночас, суд вважає, що позивач надав митному органу для митного оформлення імпортованого товару документи, згідно з переліком, визначеним ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, які ідентифікують оцінюваний товар, містять об`єктивні та достовірні дані, які підтверджують заявлену митну вартість товару, кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

В той же час відповідачем не надано жодних доказів недостовірності заявленої Товариством вартості товару, а саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Отже, відповідачем не наведено переконливих аргументів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору.

Суд зазначає, що відомості з інформаційних баз даних, в даному випадку АСАУР, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митницею відповідних рішень та з об`єктивних причин не можуть містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу та не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом документи.

Спрацювання профілів ризиків АСАУР та наявність інформації про те, що ідентичні та подібні товари було оформлено у митному відношенні іншими особами за вищою митною вартістю, якщо відсутні інші законні підстави, не може бути самостійною підставою для відмови у прийняття заявленої декларантом митної вартості товарів за ціною контракту.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів того, що подані позивачем документи не дозволяли митному органу у належний спосіб перевірити числове значення складових митної вартості товарів та відомості щодо їх ціни, тому рішення Вінницької митниці про коригування митної вартості товарів №UA401000/2023/000118/2 від 16.11.2023, №UA401050/2024/000001/2 від 17.01.2024, №UA401000/2024/000015/2 від 25.01.2024 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA401050/2023/000061 від 16.11.2023 не відповідають вимогам чинного законодавства, а тому підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, відповідач правомірності оскаржуваних рішень не довів, а тому позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини восьмої статті 139 КАС України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Під час звернення до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 26.04.2024 № 6138.

Сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок Вінницької митниці, чиї протиправні рішення призвели до виникнення спірних правовідносин.

Докази понесення позивачем інших витрат, пов`язаних із розглядом справи у матеріалах справи відсутні.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA401000/2023/000118/2 від 16.11.2023.

3. Визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA401050/2023/000061 від 16.11.2023.

4. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA401050/2024/000001/2 від 17.01.2024.

5. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA401000/2024/000015/2 від 25.01.2024.

6. Стягнути з Вінницької митниці (місцезнаходження: 21034, м.Вінниця, вул. Лебединського, буд. 17, ідентифікаційний код 43997544) на користь Дочірнього підприємства «Кондитерська корпорація «Рошен» (місцезнаходження: 03039, місто Київ, проспект Науки, буд. 1, корпус 1, ідентифікаційний код 25392188) судовий збір у розмірі 3028,00 (три тисячі двадцять вісім грн 00 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кушнова А.О.