Справа № 600/640/26-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2026-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 р. м. Чернівці Справа № 600/640/26-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маренича І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головне управління ДПС у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Чернівецькій області (далі - позивач) звернулося в суд з позовом до Маг. ОСОБА_2 (далі - відповідач), в якому просить:

- стягнути з ОСОБА_1 податковий борг на загальну суму 27482,06 грн до відповідних бюджетів.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що відповідач, станом на дату подання позову, має заборгованість перед бюджетом в сумі 27482,06 грн. Оскільки вказана сума є узгодженою, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду відкрито провадження у адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач правом на подання відзиву у встановлений судом строк не скористався, хоча і був належним чином повідомлений про розгляд справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштових відправлень.

Згідно частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи наведене, ухвала про відкриття провадження у справі вручена відповідачу належним чином, однак відзив ним не подано, за таких обставин, керуючись частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, справа підлягає вирішенню за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши письмові докази суд встановив наступне.

Так, податковим органом було здійснено камеральні перевірки Маг. ОСОБА_3 щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування та щодо порушення термінів сплати узгодженої суми з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування.

Так, щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування перевіркою встановлено порушення п. 57.1 ст. 57 та п. 179.7 ст. 179 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) в частині порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку па доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на термін:

- 507361,20 грн до 30 календарних днів включно, відповідальність передбачена п. 124.1 ст. 124 Кодексу у розмірі 5 відсотків суми погашеного боргу.

- 0,00 грн більше 30 календарних днів, відповідальність передбачена п. 124.1 ст. 124 Кодексу у розміні 10 відсотків суми погашеного боргу.

За результатами вказаної перевірки позивачем винесено акт № 10957/Ж5/24-13-24-04/ від 11.09.2024 року.

Щодо порушення термінів сплати узгодженої суми з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування встановлено порушення п. 57.1 ст. 57 та п. 179.7 ст. 179 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) в частині порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в термін:

- 42280,08 грн до 30 календарних днів включно, відповідальність передбачена п. 124.1 ст. 124 Кодексу у розміні 5 відсотків суми погашеного боргу.

- 0,00 грн більше 30 календарних днів, відповідальність передбачена п. 124.1 ст. 124 Кодексу у розміні 10 відсотків суми погашеного боргу.

За результатами вказаної перевірки позивачем винесено акт № 10958/Ж5/24-13-24-04/ від 11.09.2024 року.

За результатами акту перевірки № 10957/Ж5/24-13-24-04/ від 11.09.2024 року позивачем винесено податкове повідомлення - рішення форми "Ш" від 28.10.2024 р. № 00000/17567/Ж10/24-13-24-12/ за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 25368,06 грн.

За результатами акту перевірки № 10958/Ж5/24-13-24-04/ від 11.09.2024 року позивачем винесено податкове повідомлення - рішення форми "Ш" від 28.10.2024 р. № 00000/17570/Ж10/24-13-24-12/ за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 2114,00 грн.

Зазначені податкові повідомлення-рішення були направлені на адресу відповідача.

У зв`язку із наявністю податкового боргу позивачу було виставлено податкову вимогу форми "Ф" від 12.05.2025 року №0-2413, яку було направлено засобами поштового зв`язку рекомендованим листом із повідомленням про вручення, однак таке повідомлення повернулось на адресу позивача з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Таким чином, станом на дату подання позову відповідач має узгоджений податковий борг на суму 27482,06 грн.

Надаючи оцінку вказаним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтями 67 та 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України від 02.12.2010 р. № 2755- IV (далі - ПК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Статтею 36 Податкового кодексу України встановлено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно з статтею 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Пунктом 38.2 статті 38 Податкового кодексу України передбачено, що сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Відповідно до підпунктів 16.1.3, 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 6.1 статті 6 Податкового кодексу України, податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Підпунктом 56.15 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що скарга, подана із дотриманням строків, визначених абзацом першим пункту 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Відповідно до підпункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, у разі незгоди з податковим повідомленням-рішенням, яким платнику податків визначено грошове зобов`язання, останній має право оскаржити таке податкове повідомлення-рішення в адміністративному чи судовому порядку. Протягом строку оскарження грошове зобов`язання вважається неузгодженим.

Наявності обставини з оскарження вищевказаних податкових повідомлень-рішень та рішення про застосування фінансових санкцій судом не встановлено та доказів їх оскарження відповідач не надав.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до підпункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податкове зобов`язання - це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що узгоджене грошове зобов`язання, не сплачене платником податків у добровільному порядку в строки, визначені законодавством, набуває статусу податкового боргу, з метою стягнення якого контролюючий орган має право звертатись з відповідним позовом до суду.

Як встановлено судом, позивачем на виконання вимог пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України надіслано відповідачу податкову вимогу, яку відповідач залишив без реагування, а податковий борг за нею, на момент виникнення вищевказаних податкових зобов`язань, не сплатив.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що сума спірних податкових зобов`язань в розмірі 27482,06 грн, утворює податковий борг відповідача, який ним не сплачено.

Податковий борг відповідача підтверджується розрахунком заборгованості, витягів з інтегрованої картки платника податку, рішення про застосування фінансових санкцій, акту перевірки за відповідачем та складає 27482,06 грн.

Доказів, які б свідчили про погашення заборгованості, що є предметом стягнення або спростування її наявності, відповідачем суду не надано.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний погасити спірний податковий борг в сумі 27482,06 грн. Наявність такого обов`язку у відповідача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, даний обов`язок забезпечується статтею 67 Конституції України.

Відповідно до пункту 95.4. статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що на час розгляду справи заборгованість у сумі 27482,06 грн. відповідачем в добровільному порядку не сплачена, відповідних доказів, які б підтверджували погашення такого боргу чи спростовували доводи позивача, відповідачем не надано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Стягнути з Маг. ОСОБА_2 податковий борг на загальну суму 27482,06 грн до відповідних бюджетів.

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200 А, м. Чернівці, 58603 Код );

Відповідач - Маг. ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя І.В. Маренич