Справа № 380/6738/24
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2026-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року

м. Київ

справа №380/6738/24

адміністративне провадження № К/990/11621/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Радишевської О.Р.,

суддів: Мацедонської В.Е., Смоковича М.І.,

розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу № 380/6738/24,

за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, провадження в якій відкрито,

за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2025 року, постановлену в складі колегії суддів: судді-доповідача Кухтея Р.В., суддів: Носа С.П., Шевчук С.М.,

УСТАНОВИВ:

І. Обставини справи

1. ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ) з вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 індексації грошового забезпечення у повному розмірі, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців, - січень 2008 року;

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 28.02.2018, з урахуванням нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2023 №1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.20204 № 44, з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 26.11.2020 індексації грошового забезпечення в повному розмірі, відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, у фіксованій величині 4 426,48 грн у місяць;

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 26.11.2020 індексації грошового забезпечення в повному розмірі, з урахуванням нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення, відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, у фіксованій величині 4 426,48 грн у місяць, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44, з урахуванням раніше виплачених сум.

2. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 позов задоволено.

3. Не погодившись із прийнятим судом першої інстанції рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

4. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.08.2024 відмовлено ВЧ НОМЕР_1 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору; апеляційну скаргу ВЧ НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 залишено без руху. Установлено скаржнику строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги у десять днів з моменту отримання ухвали шляхом подання до Суду документу про сплату судового збору у вказаному Судом розмірі та за належними реквізитами.

5. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2024 апеляційну скаргу ВЧ НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 повернуто особі, яка її подала, на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

6. 16.10.2024 ВЧ НОМЕР_1 вдруге звернулася до суду з апеляційною скаргою на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.07.2024.

7. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2024 відмовлено ВЧ НОМЕР_1 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору; апеляційну скаргу ВЧ НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 залишено без руху. Установлено скаржнику строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги у п`ять днів з моменту отримання ухвали шляхом подання до Суду документу про сплату судового збору у вказаному Судом розмірі та за належними реквізитами.

8. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2024 апеляційну скаргу ВЧ НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 повернуто особі, яка її подала, на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України.

9. 14.01.2025 ВЧ НОМЕР_1 втретє звернулася до суду з апеляційною скаргою на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.07.2024.

10. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2025 визнано неповажним наведені ВЧ НОМЕР_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення; апеляційну скаргу ВЧ НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 залишено без руху. Установлено скаржнику строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги у десять днів з моменту отримання ухвали шляхом подання до Суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення із зазначенням інших поважних підстав його пропуску та наданням доказів на їх підтвердження, документу про сплату судового збору.

11. На виконання вимог вказаної ухвали у встановлений судом строк, відповідачем до суду апеляційної інстанції подано заяву про поновлення строку апеляційного оскарження, яка обґрунтована тим, що ВЧ НОМЕР_1 зверталася з апеляційною скаргою вперше із дотриманням строків на апеляційне оскарження, однак у зв`язку з відсутністю належного фінансування військова частина не змогла забезпечити сплату судового збору, що призвело до повернення апеляційної скарги. Також ВЧ НОМЕР_1 посилається на введення на території України воєнного стану та залучення її до заходів, направлених на забезпечення оборони держави.

12. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2025 визнано неповажним наведені ВЧ НОМЕР_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження; відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення; відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ВЧ НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України.

13. Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції наведені відповідачем підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнав неповажними.

14. Суд апеляційної інстанції зазначив, що подання відповідачем апеляційної скарги втретє через 6 місяців після проголошення судового рішення та більш як через 2 місяці після повернення первинної апеляційної скарги, не може бути виправдане відсутністю коштів на сплату судового збору.

15. Також введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Саме лише посилання відповідача на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення строку на подання апеляційної скарги без зазначення конкретних обставин, які унеможливили своєчасне звернення до суду з апеляційною скаргою, та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану обумовило пропуск строку на подання апеляційної скарги.

ІІ. Провадження в суді касаційної інстанції

16. 18.03.2025 через підсистему «Електронний суд» до Суду надійшла касаційна скарга ВЧ НОМЕР_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2025.

17. У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просив оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу на продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

18. Касаційна скарга обґрунтована тим, що несплата судового збору за подання апеляційної скарги вперше та, як наслідок, її повернення було спричинено тимчасовою відсутністю коштів на рахунках військової частини НОМЕР_1 у зв`язку із вторгненням російської федерації на територію України та введенням воєнного стану.

19. Скаржник наголосив, що первинну апеляційну скаргу було подано в межах строку апеляційного оскарження. У задоволенні клопотань відповідача про відстрочення сплати судового збору судом апеляційної інстанції відмовлено. Кошти щодо сплати судового збору надійшли на рахунок відповідача лише 09.01.2025. Подаючи апеляційну скаргу повторно, військова частина НОМЕР_1 сплатила судовий збір, а отже, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження.

20. Також скаржник покликається на постанову Верховного Суду від 30.04.2024 у справі № 380/808/22, в якій суд касаційної інстанції визнав поважними підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, скасував ухвалу суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження та направив справу для продовження розгляду.

21. За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Радишевській О.Р., суддям: Смоковичу М.І., Мацедонській В.Е.

22. Ухвалою Суду від 21.05.2025 відкрито касаційне провадження за вказаною скаргою.

23. Відзиву на касаційну скаргу не надійшло.

ІІІ. Джерела права

24. Відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

25. Відповідно до частини першої статті 293 КАС України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

26. Частиною першою статті 295 КАС України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

27. Пунктом 1 частини другої статті 295 КАС України встановлено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

28. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу (частина третя статті 295 КАС України).

29. За приписами частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

30. Частиною третьою статті 298 КАС України визначено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

31. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження в разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

ІV. Позиція Верховного Суду

32. Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, виходить з такого.

33. Згідно з частиною першою статті 121, частиною третьою статті 295 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

34. Отже, КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного процесуального строку лише у разі його пропуску з поважних причин. Суд поновлює або продовжує процесуальний строк, якщо визнає поважною причину пропуску цього строку.

35. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.10.2020 у справі № 9901/32/20 дійшла висновку, що правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або, як згадано вище, непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

36. Іншого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

37. У постановах від 24.07.2023 у справі №200/3692/21, від 07.09.2023 у справі №120/3679/22 Верховний Суд сформував висновок, відповідно до якого строк на апеляційне оскарження у разі повторного подання апеляційної скарги може бути поновлено у випадку дотримання одночасно таких умов:

- первісне звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою відбулося у межах передбаченого процесуальним законом строку на апеляційне оскарження;

- повторне подання апеляційної скарги відбулося в межах строку апеляційного оскарження, встановленого процесуальним законом, або упродовж розумного строку після отримання копії відповідної ухвали суду про повернення первісної скарги, без невиправданих затримок і зайвих зволікань;

- скаржником продемонстровано добросовісне ставлення до реалізації ним права на апеляційне оскарження й вжито усіх можливих та залежних від нього заходів з метою усунення недоліків апеляційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги, і такі недоліки фактично усунуто станом на момент повторного звернення з апеляційною скаргою;

- доведено, що повернення попередньо поданих апеляційних скарг відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення, і які обумовлені наявністю об`єктивних і непереборних обставин, що унеможливили або значно утруднили можливість своєчасного звернення до суду апеляційної інстанції, й не могли бути усунуті скаржником;

- наявність таких обставин підтверджено належними і допустимими доказами.

38. Перевіряючи, чи відповідало повторне звернення відповідача з апеляційною скаргою вказаним критеріям, Судом з`ясовано, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 розглянуто в порядку письмового провадження.

39. Відповідно до довідки про доставку електронного листа таке рішення суду першої інстанції доставлено до електронного кабінету ВЧ НОМЕР_1 31.07.2024.

40. Апеляційну скаргу на зазначене судове рішення відповідачем подано через підсистему «Електронний суд» 26.08.2024.

41. Першу апеляційну скаргу з підстав неусунення недоліків, які полягали у відсутності доказів сплати судового збору, було повернуто ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2024.

42. Копію вказаної ухвали було доставлено до електронного кабінету ВЧ НОМЕР_1 18.09.2024.

43. Ухвала Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2024 відповідачем не оскаржується, а тому вона не є предметом оцінки у цьому касаційному провадженні.

44. Повторно апеляційну скаргу відповідачем подано через підсистему «Електронний суд» 16.10.2024, тобто через місяць після повернення первісної апеляційної скарги.

45. Другу апеляційну скаргу з підстав неусунення недоліків, які полягали у відсутності доказів сплати судового збору, було повернуто ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2024.

46. Копію вказаної ухвали було доставлено до електронного кабінету ВЧ НОМЕР_1 05.11.2024.

47. Ухвала Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2024 відповідачем не оскаржується, а тому вона не є предметом оцінки у цьому касаційному провадженні.

48. Втретє апеляційну скаргу відповідачем подано через підсистему «Електронний суд» 14.01.2025, тобто більше ніж через два місяці після повернення другої апеляційної скарги.

49. До цієї апеляційної скарги ВЧ НОМЕР_1 вже було додано платіжне доручення про сплату судового збору.

50. Також разом зі апеляційною скаргою відповідач подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому зазначив, що звертався з апеляційною скаргою вперше із дотриманням строків на апеляційне оскарження, однак у зв`язку з відсутністю належного фінансування військова частина НОМЕР_1 не змогла забезпечити сплату судового збору, що призвело до повернення апеляційної скарги. Після надходження коштів на сплату судового збору військова частина НОМЕР_1 в найкоротший термін подала апеляційну скаргу повторно. Також відповідач послався на запровадження воєнного стану та залучення до заходів, направлених на забезпечення оборони держави.

51. Аналогічні за змістом аргументи щодо поважності підстав пропуску вказаного строку відповідач навів у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження, поданій на виконання ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2025 про залишення апеляційної скарги без руху, а також в касаційній скарзі.

52. З цього приводу Суд зазначає, що право на повторне звернення з апеляційною скаргою після її повернення не є абсолютним й окрім його реалізації без зайвих зволікань, скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої апеляційної скарги відбулося з причин, які об`єктивно не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.

53. Та обставина, що відповідач звернувся вперше з апеляційною скаргою у строк (яку було залишено без руху та повернуто з підстав несплати судового збору у повному обсязі) не є підставою уважати пропуск строку поважним, оскільки невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, адже не є такою, що не залежить від волі особи, яка її подає.

54. Щодо посилань відповідача на відсутність коштів на сплату судового збору, то Суд ураховує, що Верховний Суд неодноразово, зокрема у постановах від 21.09.2023 у справі №160/15387/22, від 09.11.2023 у справі №560/11237/22 і від 20.11.2023 у справі №120/18501/21-а, акцентував увагу на тому, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з Державного бюджету України, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не можуть бути підставою для реалізації суб`єктом владних повноважень права на апеляційне оскарження у будь-який необмежений час після закінчення такого строку та, відповідно, підставою для поновлення зазначеного строку.

55. У ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору чи тимчасова відсутність таких коштів. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватися принципів належного врядування та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, установлених нею ж.

56. Щодо посилань відповідача на обставини щодо введення воєнного стану, то Суд також погоджується із висновком суду апеляційної інстанції, що уведення на території України воєнного стану не зупиняє перебігу процесуальних строків у судових справах.

57. За усталеною практикою Верховного Суду введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною.

58. Верховний Суд неодноразово наголошував, що питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

59. У цій справі відповідач у клопотанні про поновлення строку стверджує, що строк на подання апеляційної скарги був пропущений ВЧ НОМЕР_1 , зокрема, у зв`язку із залученням особового складу до заходів, направлених на забезпечення оборони держави. Проте указані доводи відповідача Суд уважає необґрунтованими, адже вони не містять підтвердження доказами.

60. Таким чином, наведені скаржником обставини не спростовують висновків суду апеляційної інстанції про відсутність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

61. Також Суд не бере до уваги покликання відповідача на постанову Верховного Суду від 30.04.2024 у справі № 380/808/22, оскільки зазначена постанова не містить висновків щодо застосування норм права, а зроблені в ній висновки щодо наявності підстав для поновлення суб`єкту владних повноважень строку апеляційного оскарження ґрунтувалися на оцінці обставин у їхній сукупності, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у тій конкретній справі.

62. Підсумовуючи, відповідач не довів, що повернення первинно та вторинно поданих апеляційних скарг відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення і які обумовлені наявністю об`єктивних і непереборних обставин, що унеможливили або значно утруднили можливість своєчасного звернення до суду апеляційної інстанції й не могли бути усунуті скаржником.

63. Отже, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про неповажність наведених відповідачем підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та, як наслідок, відмовив у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України.

64. Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

65. З урахуванням викладеного, Суд уважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

V. Судові витрати

66. Ураховуючи результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

67. Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

68. Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

69. Ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2025 року залишити без змін.

70. Судові витрати не розподіляються.

71. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: О.Р. Радишевська

Судді: В.Е. Мацедонська

М.І. Смокович