Справа № 160/5623/26
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2026-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

23 березня 2026 року Справа №160/5623/26

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Турової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі заяву ОСОБА_1 про відвід судді Турової О.М. в адміністративній справі №160/5623/26 за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

09.03.2026 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , у якій позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати грошового забезпечення згідно постанови КМУ від 28.02.2022 року №168 за період перебування на стаціонарному лікуванні після отриманого поранення згідно виписки від 09.07.2025 року за період з 11.07.2025 року по 27.01.2026 року, відповідно до Закону № 2050-III та Порядку № 159;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати грошового забезпечення згідно постанови КМУ від 28.02.2022 року №168 за період перебування на стаціонарному лікуванні після отриманого поранення згідно виписки від 09.07.2025 року за період з 11.07.2025 року по 27.01.2026 року відповідно до Закону № 2050-III та Порядку № 159;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати трьох відсотків річних за несвоєчасну виплату грошового забезпечення згідно постанови КМУ від 28.02.2022 року №168 за період перебування на стаціонарному лікуванні після отриманого поранення згідно виписки від 09.07.2025 року за період з 11.07.2025 року по 27.01.2026 року відповідно до Закону № 2050-III та Порядку №159;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виплатити три відсотка річних за несвоєчасну виплату грошового забезпечення згідно постанови КМУ від 28.02.2022 року №168 за період перебування на стаціонарному лікуванні після отриманого поранення, згідно виписки від 09.07.2025 року за період з 11.07.2025 року по 27.01.2026 року відповідно до Закону № 2050-III та Порядку №159;

- стягнути моральну шкоду у розмірі 100000 грн (ста тисяч гривень).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.03.2026 року вищевказану позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №160/5623/26 за цією позовною заявою, а також призначено цю справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

23.03.2026 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Турової О.М., яка обґрунтована посилання на тривалий час розгляду цієї та інших справ за позовними заявами ОСОБА_1 , які перебувають в провадженні судді Турової О.М., а також незгодою з ухвалами Дніпропетровського окружного адміністративного суду про залишення позовних заяв ОСОБА_1 без руху в інших справах.

Суд, дослідивши подану позивачем заяву про відвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Турової О.М., зазначає наступне.

За змістом приписів Кодексу адміністративного судочинства України процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об`єктивності суду є право відводу (самовідводу). Підстави для відводу (самовідводу) судді наведені у статті 36 КАС України.

Так, відповідно до частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 36 КАС України встановлено, що до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

За приписами частин 1-2 статті 39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відповідно до ч.3 ст.39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що КАС України чітко визначені підстави для відводу (самовідводу) судді, при цьому також визначено порядок здійснення такого відводу (самовідводу).

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Білуха проти України зазначено, що у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Надаючи оцінку обґрунтованості доводів про наявність правових підстав для відводу головуючого судді Турової О.М., суд зазначає, що заявлений відвід, зокрема, обумовлений незгодою позивача з процесуальними рішеннями судді щодо розгляду позовних заяв ОСОБА_1 , а саме: з ухвалами судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Турової О.М., якими позовні заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії в інших справах залишено без руху.

Однак, суд звертає увагу на те, що ч.4 ст.36 КАС України чітко передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішеннями або окремою думкою судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Із системного аналізу підстав для відводу судді, які визначені у статті 36 КАС України, слідує, що особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості. При цьому для відведення судді за наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість судді. Водночас, такі обставини мають бути доведеними. Разом з цим, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Також не може вважатися належною підставою для відводу судді тривалість розгляду справи, яка викликана у даному випадку не з підстав упередженості, а через надмірне навантаженням на суддю. Так, відповідно до наявної в загальному доступі Інформації про показники часу, необхідного для розгляду справ і матеріалів, які надійшли до місцевих адміністративних судів та орієнтована нормативна чисельність суддів за даними звітності, розміщеної на офіційному сайті Ради суддів України (в розділі: Документи, Нормативи навантаження) за посиланням: https://rsu.gov.ua/oas-2025_4-maps, Дніпропетровський окружний адміністративний суд займає 3 місце по Україні по кількості справ та матеріалів, що надійшли за 2025 рік, кількість яких становить 54079, при цьому чисельність суддів з повноваженнями станом на 31.12.2025 року 40 суддів, нормативний час, необхідний для розгляду справ і матеріалів, що надійшли протягом 2025 року, - 394 680 год., з огляду на що чисельність суддів за нормативами мала б складати 241 суддя. Відтак, вказана чисельність в 6,3 рази більша від кількості суддів, які фактично здійснюють правосуддя у Дніпропетровському окружному адміністративному суді, що, в свою чергу, призвело до збільшення навантаження на одного суддю, який здійснює правосуддя, на 630 відсотків.

При цьому суд зауважує, що Європейський суд з прав людини диференціює чи у конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах Piersack vs Belgium (заява №8692/79), Grieves vs UK (заява №57067/00)). Відповідно до принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Le Compte, Van Leuven and De Meyere, заява №7238/75, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Веттштайн проти Швейцарії" (заява №33958/96) та у пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (заява №33949/02).

Таким чином, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування упередженості, не підтверджені належними та допустимими доказами. Так, для відводу судді заявнику необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Водночас, відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

З огляду на наведене у сукупності, а також враховуючи, що заява ОСОБА_1 про відвід судді Турової О.М. не містить обґрунтувань щодо наявності підстав для відводу, які б могли об`єктивно вказувати на упередженість судді Турової О.М. при розгляді цієї адміністративної справи, а також зважаючи на відсутність відповідних обґрунтованих доказів на підтвердження вказаного, суд доходить висновку, що наведені позивачем обставини та підстави для відводу судді не можуть бути достатніми для висновку про упередженість судді Турової О.М. при розгляді цієї адміністративної справи.

При цьому, судом враховується, що позивач, у разі незгоди з процесуальним рішенням судді Турової О.М., зокрема з ухвалою, що окремому оскарженню не підлягає, якою є ухвала суду про залишення позовної заяви без руху, не позбавлений можливості включити свої заперечення на цю ухвалу в апеляційну скаргу на судове рішення, що буде ухвалене за наслідками розгляду справи і буде підлягати апеляційному оскарженню, у разі незгоди з ним.

Таким чином, з наведених позивачем доводів в обґрунтування заявленого відводу судом не встановлено підстав, які б свідчили про упередженість судді Турової О.М., у зв`язку із чим не встановлено і обставин, які б підтверджували, що заявлений спір буде розглянуто упереджено або необ`єктивно.

Не встановлено судом й інших підстав, передбачених ст.ст.36-37 КАС України, які б унеможливлювали розгляд справи суддею Туровою О.М. та викликали необхідність її відводу.

З огляду на наведене, а також враховуючи відсутність будь-яких інших обґрунтувань щодо наявності підстав для відводу, суд вважає заяву ОСОБА_1 про відвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Турової О.М. необґрунтованою та безпідставною.

Згідно з абз.1 ч.4 ст.40 КАС України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

З урахуванням того, що суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу судді Турової О.М., а також з огляду на вищенаведені приписи абз.1 ч.4 ст.40 КАС України, слід передати матеріали адміністративної справи №160/5623/26 для визначення складу суду для вирішення питання про відвід судді.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 236, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати заяву ОСОБА_1 про відвід судді Турової О.М. в адміністративній справі №160/5623/26 за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди - необґрунтованою.

Передати матеріали адміністративної справи №160/5623/26 для визначення складу суду для вирішення питання про відвід судді.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та окремо не оскаржується.

Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.М. Турова