Справа № 160/30322/25
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2026-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рищенко А. Ю.
21.10.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла сформована 20.10.2025 року через систему «Електронний суд» позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якій позивач просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 період його навчання з 01.09.1993р. по 30.06.1996р., та період роботи з 02.07.1996р. по 14.06.1999р., згідно з даними трудової книжки НОМЕР_2 (дата заповнення 02.07.1996р.);
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до пільгового страхового стажу роботи за Списком № 1 періоди роботи ОСОБА_1 : з 24.11.2003р. по 21.12.2003р. за професією «курси з відривом від виробництва за професією «гірник підземний»; з 22.12.2003р. по 22.01.2004р. за професією «учень гірника підземного з повним робочим днем у шахті; з 23.01.2004р. по 03.02.2006р. за професією «гірник підземний» з повним робочим днем у шахті; з 04.02.2006р. по 31.03.2006р. за професією «учень машиніста підземних установок» з повним робочим днем у шахті; з 01.04.2006р. по 02.08.2016р. за професією «машиніст підземних установок» з повним робочим днем у шахті; з 03.08.2016р. по 10.09.2025р. за професією «машиніст підземних установок» з повним робочим днем у шахті;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити та сплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах починаючи з липня 2025 року.
Головним управління Пенсійного фонду України у Львівській області до суду подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування своєї правової позиції відповідач зазначив наступне. Страховий стаж особи становить 42 роки 02 місяці 10 днів, (в т.ч. додаткові роки за Список № 1 - 17 років). Пільговий стаж особи становить 21 рік 09 місяців 11 днів. Результати розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано: період навчання з 01.09.1993 по 30.06.1996 згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 02.07.1996, оскільки запис не повний (відсутня дата видачі диплому). Для зарахування необхідно долучити уточнюючу довідку про період та форму навчання видану на підставі первинних документів. Також не зараховано період роботи з 02.07.1996 по 14.06.1999 згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 02.07.1996, оскільки запис № 5 не засвідчені підписом керівника і печаткою організації. Для зарахування необхідно долучити уточнюючу довідку про період роботи видану на підставі первинних документів. До пільгового стажу зараховано всі періоди. Право на пенсійну виплату згідно наданих документів заявник матиме з 07.07.2028. Отже, дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області є правомірними та такими, що ґрунтуються на Конституції, законах України, а відтак вимоги позивача, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом установлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач, ОСОБА_1 , 11.09.2025 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Заява опрацьовувалась за принципом єдиної черги завдань та єдиної черги спеціалістів.
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію відділ призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, який уповноважений розглянути подану заяву ОСОБА_1 .
З тексту згаданого рішення убачається наступне. Відмова про призначення пільгової пенсії за віком ОСОБА_1 . Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 11.09.2025. Відповідно до частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове Державне пенсійне страхування" право на пенсію незалежно від віку мають працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних Молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), за умови, що вони зайняті на таких роботах не менше 20 років. За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. Вік заявника 47 років 02 місяці 05 днів. Страховий стаж особи становить 42 роки 02 місяці 10 днів. (в т.ч. додаткові роки за Список № 1 - 17 років). Пільговий стаж особи становить 21 рік 09 місяців 11 днів. Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу не зараховано: період навчання з 01.09.1993 по 30.06.1996 згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 02.07.1996, оскільки запис не повний (відсутня дата видачі диплому). Для зарахування необхідно долучити уточнюючу довідку про період та форму навчання видану на підставі первинних документів; період роботи з 02.07.1996 по 14.06.1999 згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 02.07.1996, оскільки запис №5 не засвідчені підписом керівника і печаткою організації. Для зарахування необхідно долучити уточнюючу довідку про період роботи видану на підставі первинних документів. До пільгового стажу зараховано всі періоди. Право на пенсійну виплату згідно наданих документів заявник матиме з 07.07.2028. У разі повторного звернення за призначенням пенсії з додатковими документами, право на пенсійну виплату буде переглянуто. Рішення про відмову у призначенні пенсії може бути оскаржене в адміністративному порядку до начальника Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, а в разі відмови у задоволенні скарги - до Пенсійного фонду України з урахуванням вимог Закону України "Про адміністративну процедуру" або/та у судовому порядку.
Вважаючи спірне рішення протиправним та безпідставним, позивач звернулася до суду із даною позовною заявою.
Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Статтею 46 Конституції визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV.
Як встановлено частиною 1 статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991р., далі Закон № 1788-XII, громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Статтею 13 Закону № 1788-XII визначено право на призначення пенсії на пільгових умовах.
Відповідно до пункту 2 рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020р. № 1-р/2020 у справі № 1-5/2018(746/15), стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Згідно з пунктом 3 цього рішення Конституційного Суду України, застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах.
Так, відповідно до пункту а) статті 13 Закону № 1788-XII (в редакції, належній до застосування на підставі рішення Конституційного Суду України віл 23.01.2020р. № 1-р/2020 у справі № 1-5/2018(746/15)), працівники, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
На день звернення з заявою про призначення пенсії позивачу було 47 років, тобто віку у 50 років він ще не досяг.
Проте, відповідно до абзацу 4 пункту а) статті 13 Закону № 1788- XII (в редакції належній до застосування на підставі рішення Конституційного Суду України віл 23.01.2020р. № 1-р/2020 у справі № 1-5/2018 (746/15)), працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.
Відповідно до статті 12 Закону № 1788-XII, право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років.
Пільговий стаж роботи позивача, окрім записів у його трудовій книжці, також підтверджується довідкою про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданою ПрАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» відокремлений підрозділ «Шахтоуправління Першотравневське» № 479 від 10.09.2025р.
Зі змісту цієї довідки слідує, що позивач працював:
- з 24.11.2003р. по 21.12.2003р. (0 років 0 місяців 28 днів) за професією «курси з відривом від виробництва за професією «гірник підземний», отримував 100 % тарифної ставки підземного робітника;
- з 22.12.2003р. по 22.01.2004р. (0 років 1 місяць 1 день) за професією «учень гірника підземного з повним робочим днем у шахті», отримував 100 % тарифної ставки підземного робітника;
- з 23.01.2004р. по 03.02.2006р. (2 роки 0 місяців 11 днів) за професією «гірник підземний» з повним робочим днем у шахті;
- з 04.02.2006р. по 31.03.2006р. (0 років 1 місяць 27 днів) за професією «учень машиніста підземних установок» з повним робочим днем у шахті, отримував 100 % тарифної ставки підземного робітника;
- з 01.04.2006р. по 02.08.2016р. (10 років 3 місяця 22 дня) за професією «машиніст підземних установок» з повним робочим днем у шахті;
- з 03.08.2016р. по теперішній час, тобто по 10.09.2025р. (8 років 11 місяців 28 днів) за професією «машиніст підземних установок» з повним робочим днем у шахті.
Такі саме періоди пільгового стажу позивача зазначено і у його трудовій книжці НОМЕР_2 , (дата заповнення 02.07.1996р.).
Як вбачається зі Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою КМ України № 36 від 16.01.2003р., до цього Списку входять усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.
Відповідно до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою КМ України № 461 від 24.06.2016р., до цього Списку також входять робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.
Отже, робота позивачем учнем машиніста підземних установок, гірником підземним, та машиністом підземних установок у період з 24.11.2003р. по 10.09.2025р. входить до переліку робіт, передбачених Списком № 1.
За таких обставин, пільговий стаж позивача за Списком № 1 станом на день звернення з заявою про призначення пенсії дорівнював 21 року 7 місяцям 27 дням, що є достатнім для призначення пенсії відповідно до пункту а) статті 13 Закону № 1788-XII (в редакції, належній до застосування на підставі рішення Конституційного Суду України віл 23.01.2020р. № 1- р/2020 у справі № 1-5/2018(746/15)) із зменшенням пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону № 1788-XII з 60 років до 47 років.
Проте, в оскаржуваному рішенні відповідач, посилаючись на положення статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003р., далі Закон № 1058-IV, проігнорував положення статей 12 та 13 Закону № 1788-XII (в редакції належній до застосування на підставі рішення Конституційного Суду України віл 23.01.2020р. № 1-р/2020 у справі № 1-5/2018(746/15)).
Слід зазначити, що на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення КСУ № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині набуття права на пенсію на пільгових умовах та наявністю страхового стажу у відповідній кількості років.
Закон № 1788-ХІІ визначає необхідний для призначення пенсії на пільгових умовах пільговий страховий стаж у 10 років при загальному стажі у 20 років, тоді як Закон № 1058-ІV встановлює пільговий стаж не менше ніж 25 років.
Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03.11.2021р. (справа № 360/3611/20) дійшла висновку стосовно того, що вони явно суперечать один одному.
Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).
Найбільш сприятливим є саме Закон № 1788-ХІІ, який встановлює менший страховий стаж для призначення пенсії на пільгових умовах.
За таких обставин, відповідач безпідставно посилався на норми Закону № 1058-ІV, та проігнорував норми Закону № 1788-ХІІ.
Крім того, відповідачем безпідставно не зараховано до страхового стажу позивача період його навчання з 01.09.1993р. по 30.06.1996р., та період його роботи з 02.07.1996р. по 14.06.1999р.
Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМ України № 637 від 12.08.1993р., основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.
Зазначені періоди роботи та навчання позивача зазначені у його трудовій книжці.
Сумісним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993р. затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників.
Суд зауважує, що цієї Інструкцією не передбачено обов`язково зазначення у трудовій книжці дати видачі диплому та посвідчення запису підписом керівника та печаткою організації.
При цьому, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 301 від 27.04.1993р. «Про трудові книжки працівників», відповідальність за організація ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, яка звертається за призначенням пенсії, а отже, й не може впливати на її особисті права.
Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 06.02.2018р. у справі №677/277/17 з аналогічними правовідносинами.
Відповідно до положень статті 3 Конституції України, як Основного Закону України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Відповідно до частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини, пункту 4 частини Європейської Соціальної хартії та частини третьої статті 46 Конституції України, кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.
Позивач надав усі документи для призначення йому пенсії ПФУ, але безпідставно було не враховано спірні періоди.
Та як наслідок слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 період його навчання з 01.09.1993р. по 30.06.1996р., та період роботи з 02.07.1996р. по 14.06.1999р., згідно з даними трудової книжки НОМЕР_2 (дата заповнення 02.07.1996р.); зарахувати до пільгового страхового стажу роботи за Списком № 1 періоди роботи ОСОБА_1 : з 24.11.2003р. по 21.12.2003р. за професією «курси з відривом від виробництва за професією «гірник підземний»; з 22.12.2003р. по 22.01.2004р. за професією «учень гірника підземного з повним робочим днем у шахті; з 23.01.2004р. по 03.02.2006р. за професією «гірник підземний» з повним робочим днем у шахті; з 04.02.2006р. по 31.03.2006р. за професією «учень машиніста підземних установок» з повним робочим днем у шахті; з 01.04.2006р. по 02.08.2016р. за професією «машиніст підземних установок» з повним робочим днем у шахті; з 03.08.2016р. по 10.09.2025р. за професією «машиніст підземних установок» з повним робочим днем у шахті.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити та сплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах починаючи з липня 2025 року, суд зазначає наступне.
Відповідно до частин 1, 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України).
У випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
З урахуванням наведеного, а також дискреції пенсійного органу в питаннях призначення пенсії, суд з метою ефективного захисту права позивача на пенсію за віком на пільгових умовах вважає за необхідне зобов`язати ГУ ПФУ у Львівській області повторно розглянути заяву позивача від 11.09.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової позиції, викладеної у цьому рішенні.
Відповідно до пункту 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Згідно з положеннями частини першої статті 139 КАС при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.
Частиною 8 статті 139 КАС України визначено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Таким чином, судовий збір у розмірі 968,96 грн підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 період його навчання з 01.09.1993р. по 30.06.1996р., та період роботи з 02.07.1996р. по 14.06.1999р., згідно з даними трудової книжки НОМЕР_2 (дата заповнення 02.07.1996р.).
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до пільгового страхового стажу роботи за Списком № 1 періоди роботи ОСОБА_1 : з 24.11.2003р. по 21.12.2003р. за професією «курси з відривом від виробництва за професією «гірник підземний»; з 22.12.2003р. по 22.01.2004р. за професією «учень гірника підземного з повним робочим днем у шахті; з 23.01.2004р. по 03.02.2006р. за професією «гірник підземний» з повним робочим днем у шахті; з 04.02.2006р. по 31.03.2006р. за професією «учень машиніста підземних установок» з повним робочим днем у шахті; з 01.04.2006р. по 02.08.2016р. за професією «машиніст підземних установок» з повним робочим днем у шахті; з 03.08.2016р. по 10.09.2025р. за професією «машиніст підземних установок» з повним робочим днем у шахті.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розгляну заяву ОСОБА_1 від 11.09.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової позиції, викладеної у цьому рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А. Ю. Рищенко