Справа № 160/18807/25
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2026-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 березня 2026 року м. Дніпросправа № 160/18807/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року (суддя Прудник С.В.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмов в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» звернулося з позовом до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмов в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року позов задоволено.

Суд вирішив визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці (вул. Івана та Юрія Лип, буд. 21а, м. Одеса, Одеська область, 65078, ) про коригування митної вартості товарів № UA500500/2025/000146/2 від 19.03.2025 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови Одеської митниці (вул. Івана та Юрія Лип, буд. 21а, м. Одеса, Одеська область, 65078, ) в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2025/000237.

Відповідачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як було встановлено судом першої інстанції, 19.03.2025р. Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» надало до Одеської митниці митну декларацію №UA500500/2025/009004 на наступний товар:

Товари для тварин: силікагелевий гігієнічний наповнювач у вигляді гранул для котячих туалетів, ароматизований, для поглинання запахів, не для медичного використання, в упаковці для роздрібної торгівлі: - силікагелевий Blu tag1 / наповнювач «СВОЯ ЛІНІЯ» «Cat & Go» (гранула 1 - 8мм, 3% пакування: п.пакети 8х3,8л.х1,5кг)- 46560шт. Виробник: WEIHAI LONGFENG SILICA GEL CO., LTD. Торговельна марка: Своя лінія. Країна виробництва: Китай.

Загальна митна вартість товару, заявленого до митного оформлення, складається з ціни товару за контрактом та витрат на транспортування і страхування.

Ця вартість була визначена декларантом за методом 1, тобто за ціною договору (контракту) щодо товару, який імпортується (вартість операції).

Для митного оформлення позивачем були подані документи, встановлені ч. 2 ст. 53 Митного Кодексу України, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

Як зазначає позивач у поданій до суду позовній заяві, документи, подані ТОВ «АТБ-МАРКЕТ», не містили розбіжностей, не мали ознак підробки, містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що підлягає сплаті за ці товари.

19.03.2025 р. відповідач, направив позивачу спочатку повідомлення (ідентифікатор повідомлення da79cfb3-62d0-495d-9c38-511aba5861d3) наступного змісту : «у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, а саме:

- відповідно до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 01.01.2020 №3458-CL/CN продавець зобов`язаний разом з товаром передати оригінали товаросупровідних документів, серед яких, копія митної декларації країни відправлення. Але, вищезазначений документ до митного оформлення наданий не був;

- відмітки в СМR від 18.03.2025 № 2868, № 6218, № 9934 вказують на те, що перевізником є ТОВ «Транспортні рішення», але рахунки на оплату транспортно- експедиційних послуг видані ТОВ «Транс Фаворіт»;

- п 3.1.2 до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 01.01.2020 №3458-CL/CN, 90% від суми зазначеної в додатку до цього Контракту за поточну доставку, Покупець сплачує протягом 10 календарних днів з дати отримання транспортних документів (включаючи коносамент);

- в специфікації №57 від 19.09.2024 до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 01.01.2020 №3458-CL/CN 100% передплата за 7 днів до прибуття товару в порт призначення. Згідно інвойсу № 2024ATB 36-37-38 від 14.12.2024 поставка здійснюється за передоплатою у розмірі 100% за 7 днів до часу надходження товарів у порт призначення, але до митного оформлення не було надано банківські платіжні документи.

З огляду на вищевикладені розбіжності, відсутність всіх відомостей, які підтверджують складові митної вартості товарів, відповідно до вимог частини третьої статті 53 МКУ декларанту було запропоновано надати (за наявності) протягом 10 календарних днів такі додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, прейскуранти (прайс-листи) фірми - виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 4) копію митної декларації країни відправлення. У відповідності до частини 6 статті 53 МКУ декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару».

У відповідь на повідомлення відповідача позивач листом вих. № 2510/1 від 25.10.2024 року надав відповідачу пояснення щодо зауважень, які виникли у відповідача до поданих документів, а також:

- Банківські платіжні документи: Swift б/н від 18.02.25р.;

- заявка на перевезення вантажу б/н від 23.12.2024р.;

- Копія митної декларації країни відправлення від 18.12.2024р.

При цьому, відповідно до положень ч. 8 ст. 55 Митного кодексу України позивач протягом 80 днів з дня випуску Товару надав відповідачу разом із заявою вих. ВІЗ-2025-0038 від 16.05.2025 року копії наступних документів:

1) Бухгалтерські платіжні документи ТОВ «АТБ-маркет»: банківські та платіжні документи: Swift № б/н від 18.02.2025р. (копія);

2) Виписка з бухгалтерської документації (Картка рахунку: 63.2 на 01.04.2025р.) (копія);

3) Прайс-лист № б/н від 01.04.2024 - 31.12.2024р. від продавця оцінюваних товарів (копія);

4) Експертний висновок Дніпропетровської ТПП № ГО-551/5 від 06.05.2025р. (копія);

5) Копія митної декларації країни відправлення №01322341, 01322343, 01322345 від 18.12.2024р.; (копія);

6) Банківські платіжні документи, що підтверджують оплату за послуги перевезення: платіжне доручення № 383349, 383333, 383312 від 09.04.2025р. (копія);

7) Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ТФ4, ТФ5, ТФ6 від 19.03.2025р. від ТОВ «ТРАНС ФАВОРИТ» до Договору транспортного експедирування №88190 від 09.04.2019 року. (копія);

8) Платіжне доручення в ін. валюті №589 від 17.02.2025р. (копія);

9) Заявку на перевезення вантажу морським транспортом №86401/325081_5 від 23.12.2024р. (копія).

Проте, відповідач надіслав позивачу рішення про коригування митної вартості товару № UA500500/2025/000146/2 від 19.03.2025 року, яким було скориговано митну вартість товару - за шостим резервним методом.

В результаті такого незаконного коригування сума переплати митних платежів склала 412 016,70 грн.

Відповідачем було направлено позивачу картку-відмову прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2025/000237.

Позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність оскарженого рішення та картки відмови не було доведено.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною 2 ст. 55 Митного кодексу України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч. 2 ст. 57 Митного кодексу України).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч. 3 ст. 57 Митного кодексу України).

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (ч. 6 ст. 57 Митного кодексу України).

Частиною 1 ст. 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Щодо доводів відповідача, що відповідно до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 01.01.2020 №3458-CL/CN продавець зобов`язаний разом з товаром передати оригінали товаросупровідних документів, серед яких, копія митної декларації країни відправлення. Але, вищезазначений документ до митного оформлення наданий не був. Разом з цим Листом до митного оформлення надається копія митної декларації країни відправлення №01322341, 01322343, 01322345 від 18.12.2024р.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що копія митної декларації країни відправлення передбачена як додатковий документ, що надається (за його наявності) на запит митниці, якщо надані документи, передбачені частиною 2 статті 53 МК України містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Суд вірно врахував, що відповідачем не було зазначено у зв`язку з якими розбіжностями в документах, що впливають на правильність визначення митної вартості, висувається вимога про надання копії митної декларації країни відправлення.

Ненадання позивачем митної декларації країни відправлення також не може бути підставою для невизнання заявленої позивачем вартості товару, оскільки така (вартість) повністю підтверджувалася поданими позивачем при проходженні митних формальностей первинними документами, а надання такої митної декларації не є обов`язковим за вказаних обставин підтвердження митної вартості товару.

Щодо доводів відповідача, що п 3.1.2 до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 01.01.2020 №3458-CL/CN, 90% від суми зазначеної в додатку до цього Контракту за поточну доставку, Покупець сплачує протягом 10 календарних днів з дати отримання транспортних документів (включаючи коносамент). В специфікації №57 від 19.09.2024 до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 01.01.2020 №3458-CL/CN 100% передплата за 7 днів до прибуття товару в порт призначення. Згідно інвойсу № 2024ATB 36-37-38 від 14.12.2024 поставка здійснюється за передоплатою у розмірі 100% за 7 днів до часу надходження товарів у порт призначення, але до митного оформлення не було надано банківські платіжні документи.

Як встановив суд першої інстанції, разом з листом від 16.05.2025 року до митного оформлення надається swift б/н від 18.02.2025р, що свідчить про можливість визначити митну вартість самого товару.

Щодо доводів про те, що відмітки в СМR від 18.03.2025 № 2868, № 6218, № 9934 вказують на те, що перевізником є ТОВ «Транспортні рішення», але рахунки на оплату транспортно-експедиційних послуг видані ТОВ «Транс Фаворит».

Як встановив суд першої інстанції, рахунок на оплату транспортно-експедиційних послуг виданий ТОВ «Транс Фаворит». Та згідно з п.п. 2.1.1. договору транспортного експедирування між ТОВ «АТБ-Маркет» та ТОВ «Транс Фаворит» №88190 від 09.04.2019р. експедитор має здійснити підбір перевізників та заключити від свого імені з цими перевізниками договори на перевезення вантажів.

До митного оформлення надавалась Заявка на перевезення вантажу морським транспортом №86401/325081_5 від 23.12.2024.

Суд першої інстанції вірно взяв до уваги що, перевезення вантажу на митній території України не є складовою митної вартості.

Суд першої інстанції вірно встановив, що за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим (основним) методом, застосування відповідачем коригування митної вартості є безпідставним.

Доводи апеляційної скарги вказаного не спростовують.

Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмов в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш