Справа № 620/12612/25
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2026-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
Надіслано судом: 19.03.2026. Зареєстровано: 20.03.2026. Забезпечено надання загального доступу: 23.03.2026.
Дата набрання законної сили: 17.04.2026
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2026 року м. Чернігів Справа № 620/12612/25

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді - Бородавкіної С.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) 17.11.2025 (відповідно до відбитку штампу на конверті) звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач), у якому просить:

- визнати протиправною відмову відповідача викладену в листі № 11/1780 від 22.05.2024 року в нарахуванні та виплаті додаткової грошової винагороди відповідно до постанови КМУ № 168 у зв`язку з безпосередньою участю у бойових діях в період починаючи з 20 вересня 2022 та по 28 лютого 2023, за кожен місяць в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах з урахуванням раніше виплачених коштів;

- зобов`язати відповідача призначити, нарахувати та виплатити додаткову грошову винагороду відповідно до постанови КМУ №168 у зв`язку з безпосередньою участю у бойових діях в період починаючи з 20 вересня 2022 року та по 28 лютого 2023 року, за кожен місяць в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах з урахуванням раніше виплачених коштів.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що йому не в повному обсязі було нараховано та виплачено вказану винагороду, а саме замість 100 000 грн, виплачувалося 30 000 грн.

Ухвалою суду від 09.12.2025 вищевказаний адміністративний позов залишено без руху та надано позивачу 10-денний строк з моменту отримання ухвали для усунення вказаних в ній недоліків.

Ухвалою судді від 22.01.2026 поновлено позивачу строк для звернення до суду та відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 16.02.2026 у задоволенні клопотання ІНФОРМАЦІЯ_3 від 06.02.2026 про зупинення провадження у справі №620/12612/25 відмовлено.

Ухвалою суду від 16.02.2026 у задоволенні клопотання ІНФОРМАЦІЯ_3 про розгляд справи №620/12612/25 в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.

Ухвалою суду від 18.02.2026 клопотання ІНФОРМАЦІЯ_3 про витребування додаткових доказів у справі задоволено.

У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позов, у якому зазначено, що правовою підставою для додаткової виплати являються виключно підтверджуючі документи, видані військовою частиною, до якої був відряджений військовослужбовець. Надані позивачем довідки щодо підтвердження участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії № 2964 від 16.11.2022, №3395 від 02.12.2022, №53 від 03.01.2023, №851 від 02.02.2023, №1482 від 02.03.2023 не відповідають встановленій формі і у довідках відсутнє посилання на документи, які підтверджують як безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або заходах, так і кількість днів такої участі. Додатково зазначено, що позивач конкретних періодів часу участі у бойових діях або заходах не наводить, незважаючи на необхідність їх визначення для застосування пропорційності, що передбачена пунктом 1 постанови КМУ №168.

Від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено, що безпосередня участь позивача у бойових діях підтверджена належними допустимими та достатніми документами, які додані до адміністративного позову. Додані документи видані належним суб`єктом, тому питання щодо їх допустимості не виникає.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини.

ОСОБА_1 проходить військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_4 на посаді старшого стрільця, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_1 від 13.06.2022 (а.с.12-13).

Відповідно до довідки в/ч НОМЕР_2 від 16.11.2022 №2964, зокрема старший стрілець, старший солдат ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з 20 вересня по 31 жовтня 2022 року. Підстава: бойове розпорядження ОК « ІНФОРМАЦІЯ_5 » від 11.08.2022 №27т/ск, бойового розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 10.08.2022 №5675 ЗПУ-2, бойового розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_6 від 08.2022 №1/1893/сд, бойове розпорядження ТГр «Мена» ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 18.08.2022 №41/дск, бойове розпорядження ТГр «Мена» ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 20.09.2022 №58/дск, рапорт командира військової частини НОМЕР_2 від 16.11.2022 (вих.№2943) про безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або в забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у складі в/ч НОМЕР_2 з 20.09.2022 (а.с.15-16).

Відповідно до довідки в/ч НОМЕР_2 від 02.12.2022 №3395, зокрема старший стрілець, старший солдат ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) з 01 листопада по 30 листопада 2022 року. Підстава: бойове розпорядження ТГр «Мена» ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 20.09.2022 №58/дск, рапорт командира військової частини НОМЕР_2 від 02.12.2022 (вих.№3394) про безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або в забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у складі в/ч НОМЕР_2 (а.с.17-18).

Відповідно до довідки в/ч НОМЕР_2 від 03.01.2023 №53, зокрема старший стрілець, старший солдат ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) з 01 грудня по 31 грудня 2022 року. Підстава: бойове розпорядження ТГр «Мена» ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 20.09.2022 №58/дск, рапорт командира військової частини НОМЕР_2 від 03.01.2023 (вих.№52) про безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або в забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у складі в/ч НОМЕР_2 (а.с.19-20).

Відповідно до довідки в/ч НОМЕР_2 від 02.02.2023 №851, зокрема старший стрілець, старший солдат ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) з 01 січня по 31 січня 2023 року. Підстава: бойове розпорядження ТГр «Мена» ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 20.09.2022 №58/дск, рапорт командира військової частини НОМЕР_2 від 02.02.2023 (вих.№850) про безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або в забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у складі в/ч НОМЕР_2 (а.с.21-22).

Відповідно до довідки в/ч НОМЕР_2 від 02.03.2023 №1482, зокрема старший стрілець, старший солдат ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) з 01 лютого по 28 лютого 2023 року. Підстава: бойове розпорядження ТГр «Мена» ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 20.09.2022 №58/дск, рапорт командира військової частини НОМЕР_2 від 02.03.2023 (вих.№1481) про безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або в забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у складі в/ч НОМЕР_2 (а.с.23-24).

17.04.2024 ОСОБА_1 звернуся із рапортом на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , у якому просив нарахувати та виплатити додаткову грошову винагороду відповідно до постанови КМУ № 168 у зв`язку з безпосередньою участю у бойових діях в період починаючи з 20 вересня 2022 та по 28 лютого 2023, за кожен місяць в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах (а.с.25).

На вищезазначений рапорт ІНФОРМАЦІЯ_2 листом від 22.05.2024 №11/1779 повідомив, що для вирішення порушеного питання необхідно звернутись до командира (начальника) військової частини, у складі якої військовослужбовець проходив службу за вказаний період (а.с.26-27).

25.06.2024 ОСОБА_1 звернуся із рапортом на ім`я командира в/ч НОМЕР_2 , у якому просив нарахувати та виплатити додаткову грошову винагороду відповідно до постанови КМУ № 168 у зв`язку з безпосередньою участю у бойових діях в період починаючи з 20 вересня 2022 та по 28 лютого 2023, за кожен місяць в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах (а.с.29).

На вищезазначений рапорт в/ч НОМЕР_2 листом від 18.08.2024 №3059 повідомила, що військовослужбовці, зокрема ОСОБА_1 , який проходив військову службу в роті охорони ІНФОРМАЦІЯ_7 не перебував на грошовому забезпеченні у в/ч НОМЕР_2 (а.с.30).

18.11.2024 за вих №1799 представником позивача направлений адвокатський запит на адресу Міністерства оборони України, у якому зокрема просила надати інформацію щодо приналежності до військової частини на грошовому забезпеченні якої перебував ОСОБА_1 в період проходження військової служби з 20.09.2022 по 28.02.2023 (а.с.31).

На запит представника позивача ІНФОРМАЦІЯ_8 листом від 03.12.2024 №5/22683ф надав інформацію щодо переодів перебування на фінансовому забезпеченні в ІНФОРМАЦІЯ_9 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_10 » за період з 20.09.2022 по 28.02.2023, проте ОСОБА_1 у зазначеному списку відсутній (а.с.32).

На запит представника позивача оперативне командування « ІНФОРМАЦІЯ_10 » Збройних Сил України листом від 13.06.2025 №502/15/7976 зокрема повідомило, що тактична група «Мена» ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не входила до складу військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_10 ». В/ч НОМЕР_2 не входить до складу військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_10 » (а.с.33).

19.08.2025 представник позивача звернулась із рапортом в інтересах ОСОБА_1 на адресу Міністерства оборони України, у якому просила нарахувати та виплатити додаткову грошову винагороду відповідно до постанови КМУ № 168 у зв`язку з безпосередньою участю у бойових діях в період починаючи з 20 вересня 2022 та по 28 лютого 2023, за кожен місяць в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах (а.с.34-35).

11.09.2025 на вищезазначений рапорт в/ч НОМЕР_3 листом №8789/258996 повідомила, що в/ч НОМЕР_2 не включена до мережі розпорядків бюджетних коштів, на виконання спільної директиви Міністерства оборони України від 26.07.2023 №Д321/71/дск з 01.09.2023 зарахована на фінансове забезпечення в/ч НОМЕР_3 . Відповідно до директиви Міністерства оборони України та Головнокомандувача ЗСУ від 07.06.2025 №Д-321/78/ДСК в/ч НОМЕР_2 з 19.07.2025 розформована. Додатково зазначено, що зазначений військовослужбовець у вказані у зверненні періоди перебував на фінансовому забезпеченні та у списках особового складу ІНФОРМАЦІЯ_11 (а.с.36).

Враховуючи наведене, позивач вважає, що відповідачем в порушення вимог чинного законодавства не в повному обсязі виплачена йому додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, що стало підставою для звернення до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності.

Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до абзацу 1 статті 1-1 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XІІ) законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі постанова № 704) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначений Порядком №260.

Згідно з пунктом 2 Порядку №260 грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), допомоги.

З урахуванням змін, внесених Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 № 44 «Про внесення Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» до одноразових додаткових видів грошового забезпечення належить також додаткова винагорода на період дії воєнного стану.

Пунктом 3 Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №168), відповідно до пункту 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 3 постанови №168 Міністерству фінансів України доручено опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.

У пункті 5 постанови №168 зазначено, що вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022.

В подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168» було внесені, зокрема, такі зміни до постанови №168:

- в абзаці першому пункту 1 постанови слова і цифри "додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно" замінено словами і цифрами "додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць";

- пункт 1 постанови доповнено новим абзацом такого змісту: Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення;

- доповнено постанову пунктом 21, яким установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Відповідно до статті 8 Закону України від 06.12.1991 №1934-XII «Про Збройні Сили України» Міністр оборони України здійснює військово-політичне та адміністративне керівництво Збройними Силами України, а також інші повноваження, передбачені законодавством, в тому числі визначає порядок виплати грошового забезпечення (абзац другий частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII).

Наказом Міністра оборони України від 01.04.2022 № 98, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 05.04.2022 за № 382/37718 (застосовується з 24.02.2022), внесено зміни до Порядку № 260 шляхом доповнення розділу І пунктом 17, відповідно до якого на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Так з метою врегулювання виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови № 168, Міністр оборони України видав директиви від 07.03.2022 № 248/1217, від 25.03.2022 № 248/1298, від 18.04.2022 № 248/1529, доведені до кожної окремої військової частини (установи) телеграмами (діяли до 01.06.2022), окреме доручення від 23.06.2022 № 912/з/29.

У директиві від 25.03.2022 № 248/1298 (пункт 1) Міністр оборони України визначив, що необхідно розуміти під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» (далі - бойові дії або заходи), а саме виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу України) в районі ведення бойових дій; бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки)) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави; бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями; бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; бойових завдань із відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб); виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей; виконання бойових завдань у районах ведення бойових дій з виявлення повітряних цілей; здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою; здійснення заходів з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту; виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії.

У пункті 3 цієї директиви Міністр оборони України установив, що райони ведення бойових дій та склад створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України.

Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Пунктом 5 цієї директиви Міністр оборони установив виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн або 30000 грн здійснювати на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) по особовому складу військової частини; керівника вищого органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів (пункт 6 окремого доручення від 07.03.2022 № 248/1217).

Аналогічні за змістом положення містить окреме доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29.

Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 №44 (набрав чинності 31.01.2023 та застосовується з 01.02.2023) Порядок №260 доповнено розділом XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану», яким передбачено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою № 168 виплачується в таких розмірах, зокрема:

100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах): під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно; у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника; із здійснення польотів у районах ведення воєнних (бойових) дій, ведення повітряного бою; у районах ведення воєнних (бойових) дій з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії; на території противника (в тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях); з вогневого ураження повітряних (морських) цілей противника; з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту; кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування); у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів; з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою (п. 2).

За змістом пунктів 4, 5 розділу XXXIV Порядку № 260 підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених до військових частин (установ, організацій) військовослужбовців (далі - відряджені військовослужбовці) у бойових діях або заходах, командири військової частини (установи, організації), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець, повідомляють органи військового управління, військові частини (установи, організації) за місцем штатної служби військовослужбовців.

Суд звертає увагу, що за приписами статті 1 Закону України від 06.12.1991 № 1932-XII «Про оборону України» (далі - Закон № 1932-XII) бойові дії - це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння); район воєнних (бойових) дій - це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.

Постановка бойових завдань підрозділам (елементам бойового порядку) здійснюється бойовим наказом, під час ведення бою (дій) або в інших умовах бойової обстановки - бойовим розпорядженням. Зазвичай вони доводяться до командирів підрозділів в усній формі.

У бойовому наказі вказується: висновки з оцінювання противника; завдання, які виконуються силами і засобами старшого командира на напрямку дій військової частини (підрозділу), а також завдання сусідів і розмежувальні лінії з ними; бойове завдання військової частини (підрозділу) та замисел бою (дій); бойові завдання штатним і доданим підрозділам (елементам бойового порядку); норма витрат ракет і боєприпасів на виконання бойового завдання; місце і час розгортання ОКП (ксП) та напрямок його переміщення, порядок передачі управління; час готовності до виконання завдання та порядок доповіді замислу старшому командиру.

У бойовому розпорядженні зазвичай командир вказує: стислі відомості про положення та характер дій противника; завдання, що виконуються силами і засобами старшого командира на напрямку дій підрозділів; бойове завдання підпорядкованим підрозділам; час готовності до бою (дій). За необхідності у ньому можуть бути зазначені завдання військової частини (підрозділу), сусідів та інші дані.

Бойові (попередні бойові) розпорядження і вказівки, які віддає командир усно, записуються в журнал відданих і отриманих розпоряджень, у якому відображається: дата, час і зміст розпоряджень, спосіб їх передачі або отримання, кому вони передані або повинні бути передані, від кого отримані.

Системний аналіз наведених правових норм свідчить, що військовослужбовцям Збройних Сил України на період дії воєнного стану щомісячно виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата додаткової винагороди до 100000 гривень на місяць здійснюється за місцем перебування військовослужбовця на грошовому забезпеченні (за місцем штатної служби військовослужбовця) за умови документального підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця в зазначених бойових діях або заходах.

Документальним підтвердженням такої участі слугують наступні документи: бойовий наказ (бойове розпорядження), журнал бойових дій або журнал ведення оперативної обстановки (підсумкове, термінове, позатермінове) або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад), рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (спеціальних) завдань.

З наведеного слідує, що перебування військовослужбовця в районі ведення бойових дій само по собі не є достатньою підставою для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100000 грн на місяць, передбаченої постановою №168. Ключовою умовою для здійснення виплати такої додаткової винагороди є виконання військовослужбовцем спеціальних бойових завдань та заходів, які у розумінні постанови №168 означають «безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» та підтвердження цих обставин вказаними документами.

Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.08.2024 у справі №400/10311/23.

Судом встановлено, що відповідно до довідки від 02.10.2023 №5/156248 про нараховане грошове забезпечення ОСОБА_1 за квітень 2022 року по серпень 2023 року була нарахована винагорода у розмірі 30 000,00 грн (а.с.14).

Згідно із довідками в/ч НОМЕР_2 від 16.11.2022 №2964, від 02.12.2022 №3395, від 03.01.2023 №53, від 02.02.2023 №851 та від 02.03.2023 №1482, ОСОБА_1 у період з 20.09.2022 по 28.02.2023 приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії).

Також наданими позивачем рапортами в/ч НОМЕР_2 (а.с.53-62):

від 16.11.2022 №2943 та від 02.02.2023 №850, підстава: Підстава: бойове розпорядження ОК « ІНФОРМАЦІЯ_5 » від 11.08.2022 №27т/ск, бойового розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 10.08.2022 №5675 ЗПУ-2, бойового розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_6 від 08.2022 №1/1893/сд, бойове розпорядження ТГр «Мена» ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 18.08.2022 №41/дск, бойове розпорядження ТГр «Мена» ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 20.09.2022 №58/дск;

від 02.12.2022 №3394, від 03.01.2023 №52 та від 02.03.2023 №1481 підстава: бойове розпорядження ТГр «Мена» ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 20.09.2022 №58/дск, підтверджується включення до складу сил та засобів оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » особового складу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_7 , зокрема старшого стрільця, старшого солдата ОСОБА_1 .

У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність наданих доказів, які містять печатки та підписані командиром військової частини. Отже вказані довідки та рапорти є доказами безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, чого відповідачем не спростовано.

При цьому слід зауважити, що за такі витяги та довідки відповідальність несе уповноважений командир (начальник), який видав цей документ. Тож, якщо відрядженому військовослужбовцю видано довідку про підтвердження його участі у бойових діях або заходах, підписану уповноваженим командиром (начальником), то є підстави вважати, що цей командир (начальник) перевірив та встановив наявність документального підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, на підставі якого визначив терміни безпосередньої участі кожного конкретного відрядженого військовослужбовця у бойових діях або заходах у відповідності до наданих повноважень.

Зміст цих документів може ставитися під сумнів лише за наявності доказів недобросовісного чи зловмисного спотворення фіксації реальної участі конкретного військовослужбовця у бойових діях чи відповідних заходах. Іншим випадком необхідності пошуку доказів участі військовослужбовця у бойових діях чи відповідних заходах може бути ситуація втрати (знищення) документів військової частини (підрозділу) в умовах бойових дій, засвідчена відповідними документами.

Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 21 березня 2024 року у справі №560/3141/23.

На підставі вищевикладеного, позивач має право на отримання збільшеної винагороди в сумі до 100 000 грн.

На виконання частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частина друга вказаної статті передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» підстави для сплати судового збору відсутні.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії), передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 20.09.2022 по 28.02.2023.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_12 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду за безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії), передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 20.09.2022 по 28.02.2023, в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, з урахуванням фактично виплачених сум.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 18 березня 2026 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_13 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_12 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ).

Суддя С.В. Бородавкіна

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...