Справа № 140/3168/26
Суддя: Шепелюк Віталій Леонідович
Дата ухвалення: 2026-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

23 березня 2026 року ЛуцькСправа № 140/3168/26
Суддя Волинського окружного адміністративного суду Шепелюк В.Л., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Управління Державної міграційної служби України у Волинській області в особі Луцького відділу №2 Управління Державної міграційної служби України у Волинській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 як законний представник звернулася в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 з позовом до Управління Державної міграційної служби України у Волинській області в особі Луцького відділу №2 Управління Державної міграційної служби України у Волинській області про визнання протиправною відмову, викладену в листі від 27 лютого 2026 року №0719-45/0719.1-26, у видачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ; зобов`язання оформити та видати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ без згоди на обробку персональних даних.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161 КАС України, та містить такі недоліки.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 160 КАС України у позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 4 КАС України відповідач суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

При цьому, суб`єктом владних повноважень є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (підпункт 7 частини 1 статті 4 КАС України).

У позовній заяві відповідачем зазначено Управління Державної міграційної служби України у Волинській області в особі Луцького відділу №2 Управління Державної міграційної служби України у Волинській області.

Слід зауважити, що відповідно до частини третьої статті 43 КАС України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

При цьому, КАС України не містить положень, за якими орган державної влади чи інший суб`єкт може бути учасником справи в особі іншого такого суб`єкта.

Суд звертає увагу, що відповідачем у адміністративній справі виступає відповідний суб`єкт владних повноважень, який допустив порушення законних прав, свобод та інтересів особи.

Визначення відповідачем Управління Державної міграційної служби України у Волинській області «в особі Луцького відділу №2 Управління Державної міграційної служби України у Волинській області не дозволяє чітко встановити, до кого безпосередньо звернені позовні вимоги, що не сприяє вирішенню спору протягом розумного строку.

Управління Державної міграційної служби України у Волинській області (яке є юридичною особою) та його територіальний підрозділ Луцького відділу №2 Управління Державної міграційної служби України у Волинській області (який не є юридичною особою) є окремими суб`єктами владних повноважень, що можуть бути самостійними відповідачами в адміністративній справі.

Отже, позивачу необхідно уточнити відповідача, до якого заявлено позовні вимоги з чітким викладенням змісту позовних вимог щодо нього, а в разі подання позову до декількох відповідачів одночасно позовні вимоги необхідно сформулювати та викласти обставини окремо щодо кожного із відповідачів.

Крім того, згідно з частиною третьою статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року №3674-VI Про судовий збір (далі Закон №3674-VI).

Абзацом першим частини першої статті 3 Закону №3674-VI встановлено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону №3674-VI визначено ставки судового збору у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України від 19 листопада 2024 року №4059-IX Про Державний бюджет України на 2026 рік установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 01 січня 2026 року 3328,00 грн.

Отже, цей позов немайнового характеру повинен бути оплачений судовим збором у розмірі 1331,20 грн (тобто, 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Однак до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору або належних доказів, на підставі яких позивач звільнена від сплати судового збору. Водночас у позовній заяві законний представник позивача зазначила, що звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 14 частини другої статті 3 Закону №3674-VI за подання заяви про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

З цього приводу необхідно зауважити, що положення пункту 14 частини другої статті 3 Закону №3674-VI передбачають, що судовий збір не справляється за подання заяви про встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісти в районах проведення воєнних дій або антитерористичних операцій та здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Частина друга статті 3 Закону №3674-VI містить перелік об`єктів, за які не справляється судовий збір, розмежовуючи поняття заява та позовна заява.

Пунктом 12 частини другої статті 3 Закону №3674-VI визначено, що судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарг про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб, проте названа норма не передбачає, що судовий збір не справляється за подання позовної заяви про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. На користь цього висновку свідчить підпункт ґ пункту 2 частини першої статті 8 Закону №3674-VI, яким передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору за таких умов: позивачем є особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Стаття 5 містить перелік суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання до суду позовів, заяв, скарг, а також підстави звільнення від сплати судового збору осіб, які звертаються із заявами про захист не власних прав, а охоронюваних законом прав та інтересів інших осіб.

Пунктом 7 частини другої статті 5 Закону №3674-VI установлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Відповідно до частини сьомої статті 160 КАС України у разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Зазначені норми необхідно враховувати в системному зв`язку зі статтею 53 КАС України, яка визначає участь у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Так відповідно до частини першої статті 53 КАС України у випадках, встановлених законом, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, державні органи, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до адміністративного суду із позовними заявами в інтересах інших осіб і брати участь у цих справах. При цьому Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, державні органи, органи місцевого самоврядування повинні надати адміністративному суду документи та інші докази, які підтверджують наявність визначених законом підстав для звернення до суду в інтересах інших осіб.

За приписами частини першої статті 56 КАС України права, свободи та інтереси малолітніх та неповнолітніх осіб, які не досягли віку, з якого настає адміністративна процесуальна дієздатність, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді їхні законні представники - батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Таким чином, звертаючись з позовом в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_1 діє як законний представник неповнолітньої особи в розумінні частини першої статті 56 КАС України, а не як фізична особа, якій законом надане право звертатися до суду в інтересах інших осіб відповідно до частини першої статті 53 КАС України.

Представництво інтересів іншої особи у суді відповідно до статті 56 КАС України не є абсолютною підставою для звільнення від сплати судового збору відповідно до пункту 7 частини першої статті 5 Закону №3674-VI, оскільки закон не звільняє батьків, які звертаються в інтересах неповнолітньої дитини, від сплати судового збору при зверненні до суду, за виключенням батьків дітей, пільги для яких встановлені пунктом 9 частини першої статті 5 Закону №3674-VI (особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю).

Аналіз вказаних норм дає підстави дійти висновку про те, що Закон №3674-VI не відносить неповнолітніх дітей та батьків, які звертаються в їх інтересах щодо отримання паспорта громадянина України, до категорії громадян, які безумовно звільняються від сплати судового збору.

Вказана правова позиція узгоджується із висновком, викладеним в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 16 квітня 2020 року у справі №640/109/19, в ухвалах Верховного Суду від 18 серпня 2021 року у справі №620/1060/21, від 04 квітня 2024 року у справі №140/34665/23, від 17 вересня 2024 року у справі №420/27030/23.

Отже, Гогось А.В., яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 як її законний представник, звернулася до Волинського окружного адміністративного суду з позовною заявою, за подання якої передбачено сплату судового збору.

Згідно з частинами першою, другою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на те, що позовна заява не відповідає зазначеним вище вимогам, встановленим статтями 160, 161 КАС України, її належить залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу у цей строк необхідно усунути зазначені недоліки позовної заяви шляхом подання до суду нової редакцію позовної заяви, у якій, з урахуванням пункту 2 частини п`ятої статті 160 КАС України, визначити належний суб`єктний склад сторін (визначити відповідача з урахуванням положень пункту 7 частини першої статті 4 КАС України), а в разі подання позову до декількох відповідачів з чітким викладенням змісту позовних вимог з щодо кожного з відповідачів, подання до суду доказу сплати судового збору в розмірі 1331,20 грн або доказів, що є підставою для звільнення від сплати судового збору відповідно до статті 5 Закону №3674-VI.

Керуючись статтями 161, 169, 171, 248 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Управління Державної міграційної служби України у Волинській області в особі Луцького відділу №2 Управління Державної міграційної служби України у Волинській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовна заява і додані до неї документи будуть повернуті позивачеві без розгляду.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя В. Л. Шепелюк