Справа № 990/76/26
Суддя: Соколов В.М.
Дата ухвалення: 2026-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 березня 2026 року

м. Київ

справа №990/76/26

адміністративне провадження №П/990/76/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Соколова В.М.,

суддів: Мельник-Томенко Ж.М., Уханенка С.А., Мацедонської В. Е., Білак М.В.,

перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Верховного Суду як суду першої інстанції з позовною заявою до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, у якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України № 55/ас-26 від 18 лютого 2026 року про визнання ОСОБА_1 таким, що не підтвердив здатності здійснювати правосуддя в апеляційному загальному суді;

- зобов`язати Вищу кваліфікаційну комісію суддів України поновити участь ОСОБА_1 у конкурсі на посаду судді апеляційного загального суду та повторно розглянути питання про дослідження досьє, проведення співбесіди та визначення результатів його кваліфікаційного оцінювання у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами).

За правилами статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 на відповідність вимогам процесуального закону, Суд дійшов висновку про необхідність залишення її без руху з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При цьому, відповідно до частини п`ятої цієї статті у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача, зокрема про звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору.

Однак позивач документ про сплату судового збору не надав, натомість заявив клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі пунктів 8, 12, 13 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI) або на підставі статті 8 цього Закону.

На обґрунтування клопотання зазначено, що цей спір пов`язаний з порушенням прав позивача, який є ветераном війни - учасником бойових дій та має третю (ІІІ) групу інвалідності і на даний час є діючим військовослужбовцем, тобто виконує службові обов`язки, а отже, в силу закону є звільненим від сплати судового збору. Водночас, у разі якщо Суд дійде до іншого висновку щодо права позивача на звільнення від сплати судового збору відповідно до статті 5 Закону № 3674-VI, то на підставі статті 8 цього Закону позивач просить звільнити його від сплати судового збору як діючого військовослужбовця.

При вирішенні клопотання про звільнення від сплати судового збору Суд керується таким.

Відповідно до частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, за змістом частини першої статті 5 Закону № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема: особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи (пункт 8); військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків (пункт 12); учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав (пункт 13).

До позовної заяви ОСОБА_1 на підтвердження наявності у нього статусу учасника бойових дій долучено копію посвідчення серії НОМЕР_1 , а також надано копію довідки про те, що він дійсно перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації з 13 жовтня 2025 року по теперішній час. Утім, позивачем документально не підтверджено, що він є особою з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняних до них у встановленому порядку особою.

Отже, позивачем не доведено, що він підлягає звільненню від сплати судового збору на підставі пункту 8 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI. Той факт, що позивач має третю (ІІІ) групу інвалідності не дає йому права на звільнення від сплати судового збору, оскільки таким правом у силу пункту 9 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI наділені особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

При з`ясуванні підстав для звільнення позивача як учасника бойових дій від сплати судового збору за подання позовної заяви, Верховний Суд виходить з того, що правовий статус ветеранів війни, до яких належать учасники бойових дій, визначений Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі також - Закон № 3551-XII).

У статті 12 Закону № 3551-XII закріплені пільги учасникам бойових дій та гарантії їх соціального захисту, а у частині другій статті 22 цього Закону встановлено, що ветерани війни та члени сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, члени сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України отримують безоплатну правничу допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом таких питань.

Аналіз пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI у взаємозв`язку з частиною другою статті 22 Закону № 3551-XII указує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій, закріплених законодавством саме через набуття такого статусу.

Отже, сама лише наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору в усіх спорах.

Тож, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має зважити на предмет та підстави позову; перевірити чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII.

Аналогічна правова позиція щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19) та від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19), а також у постановах Верховного Суду від 21 квітня 2021 року у справі № 240/8644/20, від 16 лютого 2022 року у справі № 560/4971/21, від 26 травня 2022 року у справі № 640/14577/20, від 08 березня 2023 року у справі № 701/589/22, від 20 липня 2023 року у справі № 160/20070/21 та інших.

На підставі аналізу матеріалів позовної заяви Судом установлено, що предметом оскарження у цій справі є рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України №55/ас-26 від 18 лютого 2026 року про визнання ОСОБА_1 таким, що не підтвердив здатності здійснювати правосуддя в апеляційному загальному суді.

Відтак, ОСОБА_1 звертається за захистом права, яке не випливає зі статті 12 Закону № 3551-XII, тобто спір не зачіпає обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином не стосується соціального і правового захисту ветеранів війни, тому підстави для звільнення його від сплати судового збору, попри його статус учасника бойових дій, на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI, відсутні.

Із цих же підстав відсутні підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі пункту 12 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI, оскільки позовні вимоги стосуються оскарження рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України №55/ас-26 від 18 лютого 2026 року, ухваленого стосовно ОСОБА_1 у межах конкурсу на посаду судді апеляційного загального суду, і жодним чином не пов`язані з виконанням ним військового обов`язку чи службових обов`язків, тобто не обумовлені необхідністю надання правового захисту останньому, як військовослужбовцю.

З`ясовуючи наявність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI, Суд керується наступним.

Так, згідно з підпунктом «а» пункту 2 частини першої статті 8 Закону № 3674-VI враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов, зокрема, особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є військовослужбовці.

При цьому частина друга цієї статті закріплює, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При визначенні майнового стану особи для цілей цієї статті суд може враховувати інформацію про розмір доходів за попередній календарний рік, перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, наявність у власності нерухомого, рухомого майна та/або іншого цінного майна, а також інші обставини, які мають значення для оцінки майнового стану особи (частина третя статті 8 Закону № 3674-VI).

Із наведених законодавчих норм слідує, що частина друга статті 8 Закону № 3674-VI застосовується лише у поєднанні з частиною першою цієї статті, а системний аналіз цих положень дає підстави для висновку, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням звільнити від сплати судового збору у разі, якщо позовна заява подана особою, яка є військовослужбовцем. У такому разі позивач у своєму клопотанні про звільнення від сплати судового збору повинен навести відповідне обґрунтування і надати до Суду докази, які підтверджують, що майновий стан є незадовільним і не дозволяє здійснити оплату судового збору за подання позовної заяви.

Однак матеріали позовної заяви ОСОБА_1 не містять доказів, які б підтверджували скрутний майновий стан позивача та, відповідно, складність чи неможливість сплати судового збору за подання позову в цій справі.

Таким чином, позивачу необхідно надати до Суду документ про сплату судового збору у встановленому законом розмірі або обґрунтоване клопотання про звільнення від його сплати на підставі статті 8 Закону № 3674-VI із наданням належних і достатніх доказів майнового стану.

Окрім того, частиною сьомою статті 161 КАС України визначено, що до заяви про визнання індивідуального акта протиправним чи адміністративного договору недійсним додається також оригінал або копія оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

За змістом частин першої, другої та четвертої статті 80 КАС України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Втім, усупереч вимогам процесуального закону ОСОБА_1 до позовної заяви не додано оригіналу або копії оскаржуваного рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України № 55/ас-26 від 18 лютого 2026 року, а також письмово не повідомлено про об`єктивну неможливість самостійного подання такого документу, не надано доказів, які б підтверджували здійснення усіх залежних дій, спрямованих на отримання останнього у відповідача для подальшого подання його безпосередньо до Суду. При цьому, позивач не просить витребувати такий доказ у відповідача.

Підсумовуючи наведене, позовна заява не відповідає вимогам статей 160, 161 КАС України.

Відповідно до частин першої, другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 248, 256 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви.

Позовну заяву ОСОБА_1 Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до Суду:

- документу про сплату судового збору або обґрунтованого клопотання про звільнення від його сплати на підставі статті 8 Закону України «Про судовий збір» із наданням належних і достатніх доказів майнового стану позивача;

- копії або оригіналу рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України № 55/ас-26 від 18 лютого 2026 року; у разі відсутності такого акта у позивача - клопотання про його витребування із доказами, які підтверджують здійснення усіх залежних від нього дій, спрямованих на отримання оскаржуваного рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк позовна заява разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................

В.М. Соколов

Ж.М. Мельник-Томенко

С.А. Уханенко

В.Е. Мацедонська

М.В. Білак ,

Судді Верховного Суду