Справа № 160/29908/24
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2026-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Дніпровська міська рада про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що позивач є власником нежитлової будівлі за адресою АДРЕСА_1 , на яку, як стало відомо позивачу, зареєстровано право власності і за Державною службою України з надзвичайних ситуацій. Контролюючим органом база оподаткування об`єкту нежитлової нерухомості була розрахована на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а об`єкт розташований за адресою, який фактично належить державі в особі Державної служби України з надзвичайних ситуацій, а тому Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області протиправно прийняті оскаржувані у цій справі податкові повідомлення -рішення.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1, 2 ст. 257, ч.1 ст.260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
За ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
25.11.2024 позивач звернулася до суду з клопотанням про долучення до матеріалів справи копію позовної заяви у справі №199/7717/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Державна служба України з надзвичайних ситуацій, третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Суслов М.Є про визнання договору купівлі-продажу недійсним та скасування запису про державну реєстрацію, що розглядається Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпра.
05.12.2024 від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву.
Відповідач не погоджується з позовною заявою і вважає, що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до п. а підп. 266.10.1 п. 266.10 ст. 26 ПК України податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення -рішення.
Керуючись вимогами ст. 42 ПК України податкові повідомлення-рішення направленні засобами поштового зв`язку за місцем реєстрації, відповідно до даних Державного реєстру фізичних осіб, рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 та повернуто за закінченням встановленого строку зберігання 23.11.2023 та 15.07.2024.
Таким чином, оскаржувані податкові повідомлення-рішення вважаються належним чином врученими позивачу.
Ухвалою суду від 06.01.2026 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Дніпровську міську раду.
19.01.2026 від Дніпровської міської ради до суду надійшли пояснення щодо позову.
Третя особа вказує, що відповідно до інформації, що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно позивач станом на час надання пояснень щодо позовної заяви, за наявності рішення суду, що вступило в законну силу у справі №199/7717/24 є власником вказаного нерухомого майна, як і на момент виникнення спірних правовідносин.
Ухвалою суду від 17.03.2026 продовжено процесуальний строк розгляду справи з 25.02.2026 до 17.03.2026.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
19.01.2018 між ОСОБА_2 (Продавець) і ОСОБА_1 (Покупець) був укладений договір купівлі-продажу частини нежитлового приміщення будівлі складу літ. А-1, відповідно до якого Продавець передав, а Покупець прийняла у власність частину нежитлового приміщення, будівлі складу літ. А-1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Опис об`єкта: будівля складу літ. А-1. Загальна площа 2004,4 кв.м.
Договір посвідчений Сусловим М.Є., приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу 19.01.2018 і зареєстрований в реєстрі за №54.
22.01.2018 між ОСОБА_3 (Продавець) і ОСОБА_1 (Покупець) був укладений договір купівлі-продажу частини нежитлового приміщення будівлі складу літ. А-1 , відповідно до якого Продавець передав, а Покупець прийняла у власність частину нежитлового приміщення, будівлі складу літ. А-1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Опис об`єкта: будівля складу літ. А-1. Загальна площа 2004,4 кв.м.
Договір посвідчений Сусловим М.Є., приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу 22.01.2018 і зареєстрований в реєстрі за №58.
У подальшому позивачу стало відомо, що нежитлова будівля, розташована за адресою АДРЕСА_1 , та на яку у позивача оформлено право власності фактично перебуває у користуванні та належить Державній службі України з надзвичайних ситуацій, право власності зареєстровано за адресою АДРЕСА_1 .
Позивач в позовній заяві зазначає, що 01.08.2024 представник позивача звернулася до Управління архівної справи Дніпровської міської ради з адвокатським запитом щодо присвоєння поштової адреси об`єктам промділянки №3 Мостозагону №12 АКТ «Мостобуд».
Листом №3/3-723 від 08.08.2024 року повідомлено, що згідно з розпорядженням від 10.12.1999 року №1344-р було присвоєно об`єктам промділянки №3 Мостозагону №12 АТ «Мостобуд» в Амур-Гавані такі поштові адреси: складу устаткування Амур-Гавань, 5; пилорамі Амур-Гавань, 5А; складу Амур-Гавань, 5Г.
В даному випадку право власності на нежитлову будівлю зареєстровано два рази, але з різними адресами за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) та ДСНС України (вул. Амур-Гавань, 5).
З вказаними податковими повідомленнями -рішеннями позивач не погоджується, у зв`язку з чим звернулася з позовною заявою.
При вирішенні спору суд виходить з наступного.
Згідно ч. 2ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України.
За ст.8 ПК України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.
До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов`язковими до сплати на території відповідних громад.
На підставі підп. 10.1.1 п. 10.1 ст. 10 ПК України до місцевих податків належить податок на майно.
Відповідно до підп. 14.1.129-1 підп. 14.1.129 п. 14.1 ст. 14 ПК України до об`єктів нежитлової нерухомості віднесено будівлі, їх складові частини, що не є об`єктами житлової нерухомості.
Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в установлені строки.
Податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю ( ст. 265 ПК України).
На підставі підпункту 265.1.1 податок на майно складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Підпунктом 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України визначено, що фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками житлової та/або нежитлової нерухомості є платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Об`єктами оподаткування податком є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України).
Положеннями підп. 266.3.2. п. 266.3 ст. 266 ПК України визначено, що база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Відповідно до підп. 266.5.1. п. 266.5 ст. 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (підп. 266.6.1 п. 266.6 ст. 266 ПК України).
За вимогами підп. 266.7.1. п. 266.7 ст. 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:
а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті та відповідної ставки податку;
б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів зменшеної відповідно до підпунктів «а» або «б» підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті та відповідної ставки податку;
в) за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту "в" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;
г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів "б" і "в" цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості.
Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси(місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.
Разом з тим як встановлено судом на підставі наявних у справі документів право власності на нежитлову будівлю зареєстровано два рази за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) і за ДСНС України (вул. Амур-Гавань, 5).
При цьому, рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 02.06.2025 у справі № 199/7717/24 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Державна служба України з надзвичайних ситуацій, третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Суслов М.Є про визнання договору купівлі-продажу недійсним та скасування запису про державну реєстрацію задоволено.
Додатковим рішенням Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра від 13.10. 2025 у справі № 199/7717/24 доповнено резолютивну частину наступним змістом:
«Визнати недійсним договір купівлі продажу частини нежитлового приміщення, будівлі складу літ. А-1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного 19.01.2018 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , та посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Сусловим Максимом Євгенійовичем.
Визнати недійсним договір купівлі продажу частини нежитлового приміщення, будівлі складу літ. А-1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного 19.01.2018 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , та посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Сусловим Максимом Євгенійовичем.
Скасувати запис про державну реєстрацію права власності №39281411 від 19.01.2018 року, здійснений в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Сусловим Максимом Євгенійовичем.
Скасувати запис про державну реєстрацію права власності №39303526 від 22.01.2018 року, здійснений в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Сусловим Максимом Євгенійовичем.»
Судове рішення набрало законної сили 12.11.2025.
За правилами ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Порядок дій державного реєстратора у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення врегульований чинними нині абзацами другим і третім частини третьої статті 26 Закону України № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.
У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором або, у випадку скасування рішення Міністерства юстиції України, прийнятого відповідно до пункту 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, посадовою особою Міністерства юстиції України. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.
Таким чином, оскільки рішення районного суду про скасування записів про державну реєстрацію права власності набрало законної сили, позивач не може вважатись власником нерухомого майна з якого йому було визначено суму податкового зобов`язання у спірних податкових повідомленням-рішеннях.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства Українив адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем при зверненні до суду із даним позовом було сплачено судовий збір у сумі 1746,83 грн., що підтверджується квитанцією ІD 7218-4253-2423-2996 від 15.11.2024.
Суд, керуючись положеннями ст. 139 КАС України, враховуючи задоволення позову вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь позивача судовий збір у сумі 1746,83 грн.
Керуючись статтями 139, 241, 243, 244-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона