Справа № 591/3185/25
Суддя: Зеря Ю. О.
Дата ухвалення: 2026-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/3185/25
Провадження № 2-а/591/194/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2026 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі головуючого судді Зері Ю.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу

за адміністративним позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Шевцова Павла Володимировича

до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

установив:

27 березня 2025 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Шевцова П.В. звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення від 07 березня 2025 року позивача, визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 17000 грн, однак вказана постанова є незаконною, оскільки не містить конкретної вимоги закону, яку було порушено позивачем, більш того позивач виключений з військового обліку, а тому не мав жодних обов`язків перед ТЦК. ІНФОРМАЦІЯ_2 не повідомив позивача про час та місце розгляду даної справи, розглянув справу про адміністративне правопорушення за відсутністю своєчасного сповіщення про це позивача.

Вважає, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а провадження у справі про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Звертаючись до суду, представник позивача також просив поновити строк на оскарження постанови.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 07 квітня 2025 року поновлено позивачу строк звернення до суду з вказаним позовом, відкрито провадження у справі за цим адміністративним позовом, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

18 квітня 2025 року від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позов, в обґрунтування якого зазначає, що згідно даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (АІТС «Оберіг»), отриманих 25 лютого 2025 року на запит ІНФОРМАЦІЯ_3 з Реєстру застрахованих осіб Пенсійного фонду України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 14 червня 2024 року працевлаштований у Комунальному підприємстві Сумської міської ради «Електроавтотранс», проте станом на 25 лютого 2025 року про зміну персональних даних у встановлений строк, порядок та спосіб територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, в якому перебуває на обліку, не повідомив. Відтак у діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП. Зважаючи на викладені обставини, просить суд у задоволені позовних вимог.

02 травня 2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначає, що позивач був виключений з військового обліку, тобто у запас Збройних Сил України та інших військових формувань не був зарахований, станом на сьогоднішній день у діючому законодавстві України відсутні підстави для взяття позивача на військовий облік, відсутнє зобов`язання ставати на такий облік у громадян, які були з нього виключені за раніше діючим законодавством України. ІНФОРМАЦІЯ_2 як держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів отримав персональні дані позивача шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, тому положення статей 210 - 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення до позивача не застосовуються.

ІНФОРМАЦІЯ_2 відзиву на позовну заяву не подав, що суд розцінює як визнання позову.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи не надходило.

Згідно розпорядження № 181 від 23.12.2025 керівника апарату Зарічного районного суду м. Суми Шевченко А.М. у зв`язку з призначенням Сидоренко А.П. суддею Сумського апеляційного суду здійснено повторний автоматизований розподіл вищезазначеної справи, яка згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2025 передана для розгляду судді Зері Ю.О.

Ухвалою від 26.12.2025 суддя Зеря Ю.О. прийняла до провадження вказану справу.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні у справі докази, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Під час судового розгляду встановлено, що 25 лютого 2025 року стрільцем 2-го відділення взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 складено протокол № 02/25-704 про адміністративне правопорушення про те, що 25 лютого 2025 року о 09 год. 00 хв. у приміщенні КУ СМКЛ № 5 за адресою: м. Суми, вул. Марко Вовчок, 2 було встановлено факт порушення гр. ОСОБА_1 в особливий період час дії правового режиму воєнного стану в частині неявки до облікового органу та неподання своїх облікових даних, як передбачено підпунктом 8 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Додаток 2) до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487, а саме не повідомив особисто у семиденний термін органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також/або не надав зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, зазначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП.

Відомостей про те, що позивачу було роз`яснено зміст статті 63 Конституції України, права та обов`язки, передбачені у статті 268 КУпАП та повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 14-30 год. 07.03.2025, протокол не містить, оскільки відсутній підпис позивача у відповідній графі протоколу.

Протокол також не містить підпис позивача, який свідчить про те, що другий примірник протоколу ОСОБА_1 отриманий.

Постановою від 07 березня 2025 року № Х 02/25-704 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що 07 березня 2025 року о 14 год. 30 хв, у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 було встановлено факт порушення гр. ОСОБА_1 в особливий період час дії правового режиму воєнного стану в частині неявки до облікового органу та неподання своїх облікових даних, як передбачено підпунктом 8 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Додаток 2) до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487, а саме не повідомив особисто у семиденний термін органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також/або не надав зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, зазначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП.

Слід звернути увагу, що із зазначеного вище неможливо встановити дату та місце виявлення правопорушення, вчинення якого інкриміновано позивачеві, оскільки протокол про адміністративне правопорушення та оскаржувана постанова містять суперечливі відомості.

Відповідно до пункту 14 тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , виданого 23.09.2020 ввзамін посвідчення № НОМЕР_2 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_5 24 листопада 2015 року, відповідно до Наказу МО України № 610 від 21.11.2017, позивача виключено з військового обліку військовозобов`язаних 23.11.2015 згідно з пп. 6 п. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий облік і військову службу».

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються КУпАП (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно із статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частина перша статті 2772 КУпАП передбачає, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Матеріали справи свідчать, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення від 25.02.2025 позивач не був належним чином повідомлений про те, що розгляд справи за цим протоколом відбудеться 07.03.2025 о 14-30, оскільки відсутній підпис позивача у відповідній графі протоколу. При цьому у матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення шляхом направлення повістки чи будь-яким іншим чином позивача про розгляд справи, що свідчить про те, що позивач про розгляд справи відносно нього повідомлений не був.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із статтею 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В свою чергу за змістом статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Згідно з частинами першою, другою статті 283 КУпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до статті 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Із матеріалів справи вбачається, що постановою про накладення адміністративного стягнення №Х 02/25-704 від 07.03.2025 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. При цьому при розгляді справи начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 розглянув справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та щодо якої відсутні відомості про її належне сповіщення про розгляд справи, що призвело до винесення неправомірної постанови.

Більш того при розгляді справи та винесенні оскаржуваної постанови не взято до уваги факту виключення позивача з військового обліку, при цьому ІНФОРМАЦІЯ_2 як держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів має можливість отримувати персональні дані позивача шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Відповідно до статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підтвердження законності оскаржуваної постанови відповідачі належних і допустимих доказів не надали. Відтак у суду відсутні підстави вважати, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

За змістом статті 286 КАСУ за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на встановлені у ході розгляду обставини, беручи до уваги задекларовані законодавством принципи верховенства права та тлумачення усіх можливих сумнівів на користь особи, враховуючи, що саме на суб`єктів владних повноважень покладений обов`язок доведення правомірності прийнятих ними рішень, суд вважає доводи позовної заяви обґрунтованими, вимоги позивача правомірними, відтак оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Щодо відшкодування позивачу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України витрати позивача по сплаті судового збору у розмірі 605,60 грн підлягають відшкодуванню йому за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 , як юридичної особи, структурним підрозділом якого є ІНФОРМАЦІЯ_6 , у зв`язку із задоволенням позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 72, 77, 139, 241-246, 262, 286, 295, 297 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Шевцова Павла Володимировича до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_3 про накладення адміністративного стягнення № Х 02/25-704 від 07 березня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, за якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 17000 грн за частиною третьою статті 210 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 витрати по сплаті судового збору у сумі 605,60 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач 1: ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ,

Відповідач 2: ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Суддя Ю.О. Зеря