Справа № 500/724/26
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2026-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа №500/724/26

23 березня 2026 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартиць О.І., розглянувши в письмовому провадженні клопотання представника відповідача про розгляд за правилами загального позовного провадження та за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

13 лютого 2026 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою суду від 18.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

05.03.2026 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, а також просить розгляд справи проводити з викликом (повідомленням) сторін.

19.03.2026 на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до частини третьої статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом. Розгляд вказаних клопотань за встановленим судом порядком проведено в порядку письмового провадження з врахуванням перебування головуючого судді у відрядженні.

Вирішуючи клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, суд враховує таке.

Положеннями статті 12 КАС України визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Водночас, частинами четвертою та п`ятою статті 12 КАС України визначено, що виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";

6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 КАС України справами незначної складності є справи щодо: оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує: для юридичних осіб - ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

Статтею 257 КАС України передбачено перелік справ, що розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження. Так, частинами першою та другою даної статті визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності, а також, будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині 4 цієї статті.

Приписи частини четвертої вказаної статті кореспондуються із приписами частини 4 статті 12 КАС України, та знову ж таки визначають конкретний перелік адміністративних справ, що належить розглядати виключно за правилами загального позовного провадження. Однак, предмет спору в даній справі не підпадає під вказаний перелік.

Частиною третьої статті 257 Кодексу визначено, що при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:

1) значення справи для сторін;

2) обраний позивачем спосіб захисту;

3) категорію та складність справи;

4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо;

5) кількість сторін та інших учасників справи;

6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес;

7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Так, за загальним правилом, будь-яка справа може розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження, окрім тих, які обов`язково повинні розглядатися за правилами загального позовного провадження (їх визначено частиною четвертою статті 12, частиною четвертою статті 257 КАС України).

Дана справа, не належить до категорії справ, які не можуть розглядатися за правилами спрощеного провадження у значенні згаданих статей Кодексу, водночас суд, беручи до уваги передбачені частиною третьою статті 257 КАС України чинники, може розглянути її за правилами загального позовного провадження, якщо дійде такого висновку.

Відтак, суд зазначає, що необхідність розгляду справи за правилами загального позовного провадження повинна бути належним чином обґрунтована із зазначенням чітких підстав, які ускладнюють чи унеможливлюють повний та всебічний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Однак, представником відповідача не доведена необхідність розгляду справи за правилами загального позовного провадження з посиланням на конкретні докази, щодо необхідності чи наявності істотних підстав для розгляду цієї справи за правилами загального позовного провадження.

Водночас, суд звертає увагу на те, що ні позивач ні відповідач не позбавлені можливості висловлювати свої доводи та заперечення стосовно спірних правовідносин шляхом подання відзиву на позов, відповіді на відзив заперечення чи інших письмових пояснень.

При цьому, розгляд справи судом за правилами письмового провадження жодним чином не порушує принципу рівності сторін, оскільки останні наділені свободою в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Відтак, зважаючи на зміст позову, його вимог, предмет захисту порушеного права та зміст спірних правовідносин суд не вбачає обґрунтованих підстав для розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження.

Крім того, наявні у матеріалах справи письмові докази дозволяють суду всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати всі обставини, що мають істотне значення для правильного розгляду і вирішення даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, згідно із правилами, встановленими статтею 262 КАС України.

Відтак, враховуючи все вищезазначене, клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження слід залишити без задоволення.

Щодо клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін, то суд зазначає наступне.

Відповідно до частин п`ятої, сьомої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. При цьому клопотання за формою та змістом повинно відповідати вимогам частини першої статті 167 КАС України.

За приписами частини сьомої статті 262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Отже, за загальним правилом, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Заявляючи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням учасників справи представник відповідача не наводить обґрунтування такого клопотання з урахуванням обставин цієї конкретної справи: у чому полягає складність справи, її значення для сторін, обсяг та характер доказів, необхідність виклику та допиту свідків тощо, які зумовлюють необхідність проведення судового засідання та що об`єктивно перешкоджає розглянути цю справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

При вирішенні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, доводи особи, яка заявляє заяву, є важливими, однак не мають визначального значення. Натомість вирішальним є те, чи має суд можливість із урахуванням характеру спірних правовідносин та предмету доказування надати оцінку важливим аргументам учасників справи та прийняти рішення, що у повній мірі відповідало б критеріям законності та обґрунтованості.

Варто зауважити, що забезпечуючи принцип змагальності сторін, законодавцем встановлено правило, за яким свої доводи, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору сторони викладають у заявах по суті справи. Згідно з частиною другою статті 159 КАС України заявами по суті справи для позивача є позовна заява, відповідь на відзив, а для відповідача відзив на позовну заяву (відзив), заперечення. У свою чергу, частиною другою статті 72 КАС України усні пояснення учасників справи не віднесено до засобів доказування.

Засоби доказування визначені у частині другій статті 72 КАС України, відповідно до якої обставини, що входять у предмет доказування, встановлюються на підставі: 1) письмових, речових і електронних доказів; 2) висновків експертів; 3) показань свідків.

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Важливим у цьому випадку є належне виконання учасниками справи обов`язку надати докази на підтвердження обставин справи. При цьому суд зазначає, що порядок надання доказів чітко регламентований КАС України і відповідач не позбавлений права надати такі, незалежно від того проводиться розгляд справи у відкритому судовому засіданні чи у порядку письмового провадження.

Велика Палата Верховного Суду в ухвалах суду від 05.04.2022 у справі №520/13981/21 та від 03.12.2020 у справі №440/2722/20 зазначила, що бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідності призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для продовження розгляду цієї справи у порядку спрощеного позовного провадження із проведенням судового засідання.

На підставі наведеного, керуючись статтями 12, 248, 256, 257, 260, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача про розгляд за правилами загального позовного провадження адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без задоволення.

У клопотанні представника Головного управління ДПС у Тернопільській області про розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін справи №500/724/26 - відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали виготовлено і підписано 23 березня 2026 року.

Головуючий суддя Мартиць О.І.