Справа № 640/11336/22
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2026-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 березня 2026 року

м. Київ

справа №640/11336/22

адміністративне провадження № К/990/11281/26

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Хохуляка В.В.,

суддів: Бившевої Л.І., Ханової Р.Ф.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 24.06.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.02.2026 у справі №640/11336/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЙПА ПРОМ» до Головного управління ДПС у Вінницькій області, як відокремленого підрозділу, Державної податкової служби України про визнання протиправними рішень, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЙПА ПРОМ» звернулося до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області, як відокремленого підрозділу, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення Комісії Головного управління ДПС у Вінницькій області: від 24.01.2022 № 3694968/41578910 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 02.12.2021; від 24.01.2022 №3694978/41578910 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 08.12.2021; від 24.01.2022 №3694980/41578910 про відмову в реєстрації податкової накладної №5 від 09.11.2021; від 24.01.2022 №3694982/41578910 про відмову в реєстрації податкової накладної №6 від 08.12.2021;від 24.01.2022 №3694977/41578910 про відмову в реєстрації податкової накладної №7 від 13.12.2021; від 24.01.2022 №3694969/41578910 про відмову в реєстрації податкової накладної №8 від 13.12.2021; від 24.01.2022 №3694976/41578910 про відмову в реєстрації податкової накладної №9 від 13.12.2021; від 24.01.2022 №3694974/41578910 про відмову в реєстрації податкової накладної №10 від 13.12.2021; від 24.01.2022 №3694966/41578910 про відмову в реєстрації податкової накладної №11 від 13.12.2021; від 24.01.2022 №3694973/41578910 про відмову в реєстрації податкової накладної №16 від 13.12.2021; від 24.01.2022 №3694970/41578910 про відмову в реєстрації податкової накладної №17 від 15.12.2021; від 24.01.2022 №3694975/41578910 про відмову в реєстрації податкової накладної №18 від 16.12.2021; від 24.01.2022 №3694981/41578910 про відмову в реєстрації податкової накладної №19 від 20.12.2021; від 24.01.2022 №3694971/41578910 про відмову в реєстрації податкової накладної №20 від 21.12.2021; від 24.01.2022 №3694972/41578910 про відмову в реєстрації податкової накладної №26 від 23.11.2021; від 24.01.2022 №3694979/41578910 про відмову в реєстрації податкової накладної №28 від 28.12.2021; від 24.01.2022 №3694967/41578910 про відмову в реєстрації податкової накладної №29 від 25.11.2021; зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЙПА ПРОМ» № 1 від 02.12.2021, № 2 від 08.12.2021, № 5 від 09.11.2021, № 6 від 08.12.2021, № 7 від 13.12.2021, № 8 від 13.12.2021, № 9 від 13.12.2021, № 10 від 13.12.2021, № 11 від 13.12.2021, № 16 від 13.12.2021, № 17 від 15.12.2021, № 18 від 16.12.2021, № 19 від 20.12.2021, № 20 від 21.12.2021, № 26 від 23.11.2021, № 28 від 28.12.2021, № 29 від 25.11.2021 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх подання до Державної податкової служби України.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 24.06.2025, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.02.2026, адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Головне управління ДПС у Вінницькій області 12.03.2026 звернулося з касаційною скаргою до Верховного Суду.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

З наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII.

Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років»; 6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, а також крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.

Справа №640/11336/22 розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

У касаційній скарзі заявник посилався на підпункти «а», «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: те, що подана ним касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики, суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Однак, в чому саме полягає фундаментальне значення саме даної справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовано не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин, скаржником не обґрунтовано.

Крім того, суд першої інстанції, врахувавши вимоги частин третьої та четвертої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. Предмет спору цієї справи не містить ознак, за яких її не можна було розглядати за правилами спрощеного провадження.

Обставини, які є критерієм для віднесення вказаної справи до категорії таких, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у розумінні частин третьої та четвертої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Оцінивши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що посилання скаржника на положення підпункти «а» та «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України є необґрунтованими, оскільки предмет спору не містить обґрунтованих фактичних передумов для віднесення справи до категорії винятково значимих та предмет спору не віднесений до переліку справ, які підлягають розгляду виключно за правилами загального позовного провадження.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 2 частини п`ятої статті 328, пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління ДПС у Вінницькій області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 24.06.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.02.2026 у справі №640/11336/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЙПА ПРОМ» до Головного управління ДПС у Вінницькій області, як відокремленого підрозділу, Державної податкової служби України про визнання протиправними рішень, зобов`язання вчинити дії.

Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіВ.В. Хохуляк Л.І. Бившева Р.Ф. Ханова