Справа № 600/6022/25-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2026-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 р. м. Чернівці Справа № 600/6022/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатський Ферментаційний Завод" до Чернівецької митниці Державної митної служби України, про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Закарпатський Ферментаційний Завод" (далі - позивач), звернувся в суд з позовом до Чернівецької митниці Державної митної служби України (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати прийняті Чернівецькою митницею рішення про коригування митної вартості товарів за UA408000/2025/000372/2 від 10.11.2025 та Картку відмови в прийнятті декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA408020/2025/001240;

- визнати протиправними та скасувати прийняті Чернівецькою митницею Рішення про коригування митної вартості товарів за UA408000/2025/000374/2 від 10.11.2025 та Картку відмови в прийнятті декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA408020/2025/001244;

- визнати протиправними та скасувати прийняті Чернівецькою митницею Рішення про коригування митної вартості товарів за UA408000/2025/000375/2 від 10.11.2025 та Картку відмови в прийнятті декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA408020/2025/001245;

- визнати протиправними та скасувати прийняті Чернівецькою митницею Рішення про коригування митної вартості товарів за UA408000/2025/000390/2 від 24.11.2025 та Картку відмови в прийнятті декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA408020/2025/001133;

- стягнути з Чернівецької митниці () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Закарпатський Ферментаційний Завод" () понесені судові витрати.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

1. Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що ним укладено Контракт, предметом якого згідно є обов`язок продавця в порядку і на умовах передбачених Контрактом передати у власність покупця Товар, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар на умовах цього Контракту.

Зверталась увага суду на те, що позивачем подано до Чернівецької митниці митні декларації, якими задекларовано для митного оформлення товар, а саме: тютюнова неферментована сировина різних типів та класів.

Також зазначив, що у вказаних митних деклараціях визначено митну вартість товару за основним методом, а саме за фактурною вартістю, а також позивачем надано ряд документів для підтвердження митної вартості товарів.

За результатами розгляду поданих митних декларацій та доданих до неї документів, відповідачем прийняті оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів, оскільки подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та містять розбіжності.

Наголошував на тому, що згідно спірних рішень про коригування митної вартості товарів, причинами прийняття цих рішень є ідентичні розбіжності.

Разом з тим, на переконання позивача відповідачем протиправно, в порушення норм статті 57 Митного кодексу України та за наявності усіх документів, які не містять розбіжностей та підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару та обраний метод її визначення, а саме основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), здійснено визначення митної вартості товару, який ввозиться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту за другорядним методом (резервним), внаслідок чого прийнято оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Наголошував на тому, що ним надано всі необхідні документи для визначення митної вартості товару за основним методом (за ціною договору), натомість відповідачем не доведено наявність підстав для застосування резервного методу визначення ціни придбаного позивачем товару, а відповідно і підстав для прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, з огляду на це, такі рішення підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

2. Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого заперечив щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Зокрема наголошує, що при аналізі поданих до митного оформлення документів, виявлені розбіжності та неточності, що викликало у митного органу обґрунтовані сумніви щодо повноти, правильності та коректності інформації, зазначеної у вказаних документах.

За результатами опрацювання та аналізу товаросупровідних документів, митницею прийняті оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів в яких наведено обставини їх прийняття та джерела інформації, що використовувались митним органом для визначення митної вартості.

Відповідач вважає, що митну вартість правомірно визначено за резервним методом, при прийнятті рішення про коригування митної вартості за основу для визначення митної вартості взято раніше визнану (визначену) митними органами митну вартість, оскільки оформлюваний за нею товар максимально відповідає за фізичними характеристиками та обсягом.

Таким чином, відповідач наполягає на правильності власної позиції та на необґрунтованості та невмотивованості позиції позивача.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ В СПРАВІ.

1. Ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

2. Ухвалою суду в задоволенні клопотання представника відповідача - Чернівецької митниці, про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін - відмовлено повністю.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ ТА ВІДПОВІДНІ ПРАВОВІДНОСИНИ.

1. 16 червня 2025 року між компанією SERG TRAIDING FREE PORT LTD як продавцем

та Товариством з обмеженою відповідальністю Закарпатський Ферментаційний Завод як покупцем укладено Контракт №16/06-1, предметом якого є обов`язок Продавця передати у власність необроблену, не ферментовану тютюнову сировину різних типів, а Покупця прийняти та сплатити Товар на умовах Контракту, відповідно до Специфікацій, які є його невід`ємною частиною.

2. 10.11.2025 року позивачем подано до Чернівецької митниці митну декларацію № 25UA26U3, згідно якої задекларовано для митного оформлення тютюнову неферментовану сировину. У вказаній митній декларації визначено митну вартість товару за основним методом, а саме за фактурною вартістю, яка складає 103 530,00 EUR.

Позивачем одночасно із митною декларацією надано відповідачу ряд документів, передбачених ст. 53 МК України, для підтвердження митної вартості товару і обраний метод її визначення, що вбачається із оскаржуваної наразі Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

3. За результатами розгляду поданої митної декларації та доданих до неї документів, Чернівецькою митницею винесено рішення про коригування митної вартості товарів за №UA408000/2025/000372/2 від 10.11.2025.

Зі змісту якого встановлено, що документи, подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та містять розбіжності, а саме:

- в п.2.2. контракту від 16.06.2025 №16/06-1 зазначено, що у Специфікаціях вказується повне найменування товару, одиниці виміру, кількість, ціна, сума, вид упаковки, термін постачання та інші необхідні відомості. При цьому, в Специфікації від №15 від 29.10.2025 до контракту від 16.06.2025 №16/06-1 наявна лише загальна назва тютюнової сировини, без зазначення країни походження, строків поставки та дати виготовлення. До митного оформлення подано зазначену сировину з різними типами, класами та країнами походження відповідно до інвойсу від 05.11.2025 №05/11/2025-2, що могло мати вплив на рівень митної вартості товарів;

- п.2.5 контракту від 16.06.2025 №16/06-1 передбачено надання на кожну відвантажену партію товару пакувального листа. CMR від 05.11.2025 №5170 містить відомості про наявність пакувального листа, який до митного оформлення не надано. Так, не дотримано положення п.2.5 контракту;

- для підтвердження транспортних витрат надано довідку про транспортні витрати від 05.11.2025 №05111 та рахунок на оплату від 05.11.2025 №2815-25ВБ у якому зазначено реквізити Договору від 27.03.2024 №27031, який до оформлення не подано. Інших документів щодо транспортних витрат також не надано. Виникає питання щодо умов перевезення, оплати та документального підтвердження числового значення доданих до митної вартості транспортних витрат;

- товари постачаються на умовах FCA GR Thessaloniki. За умовами поставки FCA Продавець здійснює поставку товарів, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці. При імпорті товарів в Україну на умовах FCA (франко перевізник) до витрат продавця входять: оплата навантажувальних робіт; внутрішні перевезення; експортне мито, митний збір, податки. Відповідно до Специфікації №15 від 29.10.2025 до контракту від 16.06.2025 №16/06-1 ціна товару включає вартість тари, пакування та маркування. Так, виникає питання щодо документального підтвердження включення всіх вище перелічених складових до митної вартості товарів;

- Довідка про транспортні витрати від 05.11.2025 № 05111 містить відомості щодо вартості транспортування до кордону України 32000,00 грн. та після кордону України 13000,00 грн. Згідно SONYMAP відстань від місця відправлення товару (Thessaloniki, GR) до кордону України (п/п Порубне) становить близько 1483 км, тобто вартість транспортних витрат за 1 км складає 21,58 грн., а від кордону України (п/п Порубне до м. Ужгород) становить близько 427 км, тобто вартість транспортних витрат за 1 км складає 30,44 грн. Незрозуміло, яким критерієм керувалися під час поділу понесених транспортних витрат.

4. Чернівецькою митницею винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за № UA408020/2025/001240.

5. 10.11.2025 року позивачем подано до Чернівецької митниці митну декларацію № 25UA25U4, згідно задекларовано для митного оформлення тютюнову неферментовану сировину.

У вказаній митній декларації визначено митну вартість товару за основним методом, а саме за фактурною вартістю, яка складає 103 530,00 EUR.

Позивачем одночасно із митною декларацією надано відповідачу ряд документів, передбачених ст. 53 МК України, для підтвердження митної вартості товару і обраний метод її визначення, що вбачається із оскаржуваної наразі Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

За результатами розгляду поданої митної декларації та доданих до неї документів, Чернівецькою митницею винесено оскаржуване Рішення про коригування митної вартості товарів за №UA408000/2025/000374/2 від 10.11.2025

Зі змісту якого встановлено, що документи, подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та містять розбіжності, а саме:

- в п.2.2. контракту від 16.06.2025 №16/06-1 зазначено, що у Специфікаціях вказується повне найменування товару, одиниці виміру, кількість, ціна, сума, вид упаковки, термін постачання та інші необхідні відомості. При цьому, в Специфікації від №14 від 28.10.2025 до контракту від 16.06.2025 №16/06-1 наявна лише загальна назва тютюнової сировини, без зазначення країни походження, строків поставки та дати виготовлення. До митного оформлення подано зазначену сировину з різними типами, класами та країнами походження відповідно до інвойсу від 05.11.2025 №05/11/2025-1, що могло мати вплив на рівень митної вартості товарів;

- п.2.5 контракту від 16.06.2025 №16/06-1 передбачено надання на кожну відвантажену партію товару пакувального листа. CMR від 05.11.2025 №5160 містить відомості про наявність пакувального листа, який до митного оформлення не надано. Так, не дотримано положення п.2.5 контракту;

- для підтвердження транспортних витрат надано довідку про транспортні витрати від 06.11.2025 №06/11 та рахунок на оплату від 06.11.2025 №113 у якому зазначено реквізити Договору-Заявки від 04.11.2025 №1, який до оформлення не подано. Інших документів щодо транспортних витрат також не надано. Виникає питання щодо умов перевезення, оплати та документального підтвердження числового значення доданих до митної вартості транспортних витрат;

- товари постачаються на умовах FCA GR Thessaloniki. За умовами поставки FCA Продавець здійснює поставку товарів, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці. При імпорті товарів в Україну на умовах FCA (франко перевізник) до витрат продавця входять: оплата навантажувальних робіт; внутрішні перевезення; експортне мито, митний збір, податки. Відповідно до Специфікації №14 від 28.10.2025 до контракту від 16.06.2025 №16/06-1 ціна товару включає вартість тари, пакування та маркування. Так, виникає питання щодо документального підтвердження включення всіх вище перелічених складових до митної вартості товарів;

- довідка про транспортні витрати від 06.11.2025 №06/11 містить відомості щодо вартості транспортування до кордону України 32000,00 грн. та після кордону України 13000,00 грн. Згідно SONYMAP відстань від місця відправлення товару (Thessaloniki, GR) до кордону України (п/п Порубне) становить близько 1483 км, тобто вартість транспортних витрат за 1 км складає 21,58 грн., а від кордону України (п/п Порубне до м. Ужгород) становить близько 427 км, тобто вартість транспортних витрат за 1 км складає 30,44 грн. Незрозуміло, яким критерієм керувалися під час поділу понесених транспортних витрат;

- в CMR від 05.11.2025 №5160 перевізником зазначено PP LEKO TRANS. Довідка про транспортні витрати від 23.10.2025 №101 та рахунок на оплату від 06.11.2025 №113 виставлені ФОП ОСОБА_1 , це свідчить про те, що перевезення вантажу здійснено із залученням більше ніж одного суб`єкта господарської діяльності. При цьому відомості щодо вартості експедиційних послуг та експедиційної винагороди відсутні. Роз`яснень та документів з цього приводу між перевізником та експедитором не надано. Так, відсутнє документальне підтвердження умов надання послуг, їх вартості та розрахунків між експедитором та перевізником, що можуть вплинути на числове значення експедиційно-транспортних витрат, як складової митної вартості.

6. 10.11.2025 року позивачем подано до Чернівецької митниці митну декларацію № 25UA27U2, згідно якої задекларовано для митного оформлення тютюнову неферментовану сировину.

У вказаній митній декларації визначено митну вартість товару за основним методом, а саме за фактурною вартістю, яка складає 67 670,00 EUR.

Позивачем одночасно із митною декларацією надано відповідачу ряд документів, передбачених ст. 53 МК України, для підтвердження митної вартості товару і обраний метод її визначення, що вбачається із оскаржуваної наразі Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

7. За результатами розгляду поданої митної декларації та доданих до неї документів, Чернівецькою митницею винесено Рішення про коригування митної вартості товарів за №UA408000/2025/000375/2 від 10.11.2025.

Зі змісту якого встановлено, що документи, подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та містять розбіжності, а саме:

- згідно п.1.1 контракту від 02.01.2023 №02/01-1 предметом контракту є товар, який постачається згідно з додатками (специфікаціями), які є його невід`ємною частиною та в яких відображається повне найменування товару, одиниці виміру, ціна, кількість, вид упаковки та інші необхідні параметри, а також умови та строки постачання. Згідно п.4.4 контракту умови оплати також зазначаються у специфікації на кожну партію товару. Такого Додатку (специфікації) до митного оформлення не надано, що є невиконанням п.1.1 даного контракту;

- п.5.2 контракту від 02.01.2023 №02/01-1 передбачено надання на кожну партію товарів документів: сертифікат якості країни-виробника; пакувальні та вагові листи; копія митної декларації країни відправлення. Також, відомості щодо наявності пакувального листа зазначено в гр.5 CMR від 04.11.2025 № 5140. Перераховані документи до митного оформлення не надано;

- для підтвердження транспортних витрат надано Рахунок на оплату від 06.11.2025 №147 та Довідку від 06.11.2025 №06/11. Рахунок на оплату від 06.11.2025 №147 містить поле для зазначення відомостей про реквізити договору, проте дане поле не заповнене, а договір до митного оформлення не надано. Інших документів щодо транспортних витрат також не надано. Виникає питання щодо умов перевезення, оплати та документального підтвердження числового значення доданих до митної вартості транспортних витрат;

- товари постачаються на умовах FCA GR Thessaloniki. За умовами поставки FCA Продавець здійснює поставку товарів, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці. При імпорті товарів в Україну на умовах FCA (франко перевізник) до витрат продавця входять: оплата навантажувальних робіт; внутрішні перевезення; експортне мито, митний збір, податки. Відповідно до п.4.3 та п.6.2 контракту від 02.01.2023 №02/01-1 в ціну товару входить вартість тари, упаковки та маркування. Довідка від 06.11.2025 №06/11 містить відомості про те, що завантаження проводилось за рахунок відправника. Довідка не є документом первинного бухгалтерського обліку та не міститься в переліку документів згідно з наказом МФУ від 24.05.2012 №599, а в Рахунку на оплату від 06.11.2025 №147 такі відомості відсутні. Так, виникає питання щодо документального підтвердження включення всіх вище перелічених складових до митної вартості товарів;

- рахунок на оплату від 06.11.2025 №147 та Довідка від 06.11.2025 №06/11 містять відомості щодо вартості транспортування до кордону України 32000,00 грн. та після кордону України 13000,00 грн. Згідно SONYMAP відстань від місця відправлення товару (Thessaloniki, GR) до кордону України (п/п Порубне) становить близько 1483 км, тобто вартість транспортних витрат за 1 км складає 21,58 грн., а від кордону України (п/п Порубне до м. Ужгород) становить близько 427 км, тобто вартість транспортних витрат за 1 км складає 30,44 грн. Незрозуміло, яким критерієм керувалися під час саме такого поділу понесених транспортних витрат.

8. Чернівецькою митницею винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за № UA408020/2025/001245.

9. 24.11.2025 року позивачем подано до Чернівецької митниці митну декларацію № 25UA66U1, згідно якої задекларовано для митного оформлення тютюнову неферментовану сировину.

У вказаній митній декларації визначено митну вартість товару за основним методом, а саме за фактурною вартістю, яка складає 103 530,00 EUR.

Позивачем одночасно із митною декларацією надано відповідачу ряд документів, передбачених ст. 53 МК України, для підтвердження митної вартості товару і обраний метод її визначення, що вбачається із оскаржуваної наразі Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

За результатами розгляду поданої митної декларації та доданих до неї документів, Чернівецькою митницею винесено Рішення про коригування митної вартості товарів за №UA408000/2025/000390/2 від 24.11.2025.

10. Зі змісту якого встановлено, що документи, подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та містять розбіжності, а саме:

- в п.2.2. контракту від 16.06.2025 №16/06-1 зазначено, що у Специфікаціях вказується повне найменування товару, одиниці виміру, кількість, ціна, сума, вид упаковки, термін постачання та інші необхідні відомості. При цьому, в Специфікації від №17 від 17.11.2025 до контракту від 16.06.2025 №16/06-1 наявна лише загальна назва тютюнової сировини, без зазначення країни походження, строків поставки та дати виготовлення. До митного оформлення подано зазначену сировину з різними типами, класами та країнами походження відповідно до інвойсу від 20.11.2025 №20/11/2025-2, що могло мати вплив на рівень митної вартості товарів;

- п.2.5 контракту від 16.06.2025 №16/06-1 передбачено надання на кожну відвантажену партію товару пакувального листа. CMR від 20.11.2025 №5420 містить відомості про наявність пакувального листа, який до митного оформлення не надано. Так, не дотримано положення п.2.5 контракту;

- для підтвердження транспортних витрат надано довідку про транспортні витрати від 21.11.2025 №21/11 та рахунок на оплату від 20.11.2025 №125 у якому зазначено реквізити Договору-заявку від 17.11.2025 №2, який до оформлення не подано. Інших документів щодо транспортних витрат також не надано. Виникає питання щодо умов перевезення, оплати та документального підтвердження числового значення доданих до митної вартості транспортних витрат;

- товари постачаються на умовах FCA GR Thessaloniki. За умовами поставки FCA Продавець здійснює поставку товарів, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці. При імпорті товарів в Україну на умовах FCA (франко перевізник) до витрат продавця входять: оплата навантажувальних робіт; внутрішні перевезення; експортне мито, митний збір, податки. Відповідно до Специфікації №17 від 17.11.2025 до контракту від 16.06.2025 №16/06-1 ціна товару включає вартість тари, пакування та маркування. Так, виникає питання щодо документального підтвердження включення всіх вище перелічених складових до митної вартості товарів;

- довідка про транспортні витрати від 21.11.2025 №21/11 містить відомості щодо вартості транспортування до кордону України 32000,00 грн. та після кордону України 13000,00 грн. Згідно SONYMAP відстань від місця відправлення товару (Thessaloniki, GR) до кордону України (п/п Порубне) становить близько 1483 км, тобто вартість транспортних витрат за 1 км складає 21,58 грн., а від кордону України (п/п Порубне до м. Ужгород) становить близько 427 км, тобто вартість транспортних витрат за 1 км складає 30,44 грн. Незрозуміло, яким критерієм керувалися під час поділу понесених транспортних витрат.

11. Чернівецькою митницею винесено оскаржувану картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за № UA408020/2025/001133.

ДО ВКАЗАНИХ ПРАВОВІДНОСИН СУД ЗАСТОСОВУЄ НАСТУПНІ ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНОДАВСТВА ТА РОБИТЬ ВИСНОВКИ ПО СУТІ СПОРУ.

1. Згідно статті 1 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року № 4495-VI законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом та іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору України.

Відповідно до частини 1 статті 246 МК України визначено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

2. Згідно ч. 1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до частини 1 статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Згідно частини 8 статті 257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів:

1) заявлений митний режим, тип декларації та відомості про особливості переміщення;

2) відомості про декларанта, уповноважену особу, яка склала декларацію, відправника, одержувача, перевізника товарів і сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або іншого документа, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), а в разі якщо зовнішньоекономічний договір (контракт) укладено на підставі посередницького договору, - також про іншу, крім сторони зовнішньоекономічного договору (контракту), сторону такого посередницького договору;

3) відомості про найменування країн відправлення та призначення;

4) відомості про транспортні засоби комерційного призначення, що використовуються для міжнародного перевезення товарів та/або їх перевезення митною територією України під митним контролем, та контейнери;

5) відомості про товари: а) найменування; б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; в) торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); г) код товару згідно з УКТ ЗЕД; ґ) найменування країни походження товарів (за наявності); д) опис упаковки (кількість, вид); е) кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру; є) фактурна вартість товарів; ж) митна вартість товарів та метод її визначення; з) відомості про уповноважені банки декларанта; и) статистична вартість товарів;

6) відомості про нарахування митних та інших платежів, а також про надання забезпечення сплати митних платежів: а) ставки митних платежів; б) застосування пільг зі сплати митних платежів; в) суми митних платежів; г) офіційний курс валюти України до іноземної валюти, у якій складені рахунки, визначений відповідно до статті 3-1 цього Кодексу; ґ) спосіб і особливості нарахування та сплати митних платежів; д) спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі надання забезпечення сплати митних платежів);

7) відомості про зовнішньоекономічний договір (контракт) або інший документ, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), та його основні умови;

8) відомості, що підтверджують дотримання встановлених законодавством заборон та обмежень щодо переміщення товарів через митний кордон України;

9) відомості про документи, передбачені частиною третьою статті 335 цього Кодексу;

10) довідковий номер декларації (за бажанням декларанта).

Відповідно до статей 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно із частиною 1 статті 51, частиною 1 статті 52 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено частиною 2 статті 52 МК України, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно із частинами 1, 2 статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно частини 1-3 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині 1 статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з частиною 5 статті 54 МК України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до положень частини 1 статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно з частинами 2 та 3 статті 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Відповідно до частин 4,5 статті 58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Пунктом 6 частини 10 статті 58 МК України визначено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті. До митної вартості не включаються нижчезазначені витрати або кошти за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню, витрати на транспортування після ввезення (пункт 2 частини 11 статті 58 МК України).

3. З огляду на зазначене вище суд зауважує, що обов`язок доведення митної вартості товару лежить на позивачеві. Водночас, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи. Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Сумніви митного органу є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 18 травня 2022 року у справі № 620/1735/20.

Верховним Судом також у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №809/1884/16 та від 14 серпня 2018 року у справі №826/5868/16 наголошувалося, що відповідно положень статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Враховуючи фактичні обсяги партії товарів, для визначення митної вартості використовується найменша вартість із альтернативних, згідно наявної у митного органу інформації.

Системний аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

4. Разом з тим, дискреційні повноваження таких органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

Витребування документів, визначених ч. 3 ст.53 МК України, може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей щодо заявленої митної вартості товару, а саме: якщо документи, зазначені у ч. 2 ст. 53 МК України: 1) містять розбіжності; 2) містять наявні ознаки підробки; 3) не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів; 4) не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Поряд з цим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнівів у достовірності наданої інформації.

5. В постанові від 20.03.2020 року у справі № 480/АА23/18 Верховний Суд також висловив правову позицію, відповідно до якої неподання декларантом документів, зазначених у ч.ч. 2-4 ст. 53 МК України, саме по собі не тягне для нього негативних правових наслідків. Неподання таких документів може тягнути за собою відмову у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, відповідно, коригування митної вартості товарів лише у тому випадку, коли у органу доходів і зборів будуть обґрунтовані підстави вважати, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.

У постанові від 05 травня 2022 року у справі № 2040/6019/18 Верховним Судом наголошено, що в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598). Отже, з системного аналізу наведених норм права випливає, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених частиною 2 статті 55 Митного кодексу України, має також містити докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Згідно правових позицій Верховного Суду, викладених у постановах від 27.03.2021 року у справі №540/2605/18, від 07.05.2020 року у справі №1.380.2019.001625, від 07.02.2023 року у справі №804/5961/16, наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару.

Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи інформації щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

6. Так, предметом цього позову є спірні рішення Чернівецької митниці про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску ми пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Таким чином розглядаючи дану справу, суд надає рішенням оцінку на предмет відповідності чинним нормативно-правовим актам, через призму верховенства права та критеріїв законності рішення суб`єкта владних повноважень, які наведені у частині 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України). Окрім цього, для зручності та зрозумілості, оцінка на предмет правомірності оскаржуваних актів проводиться, виходячи із обґрунтування яке такі рішення містять.

З оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів вбачається, що при перевірці заявленої позивачем митної вартості товару відповідач дійшов висновку про те, що подані документи, які підтверджують митну вартість, містять розбіжності, перелік яких наведений (в т.ч.) у пункті 3.3 цих рішень.

Однак, за результатом дослідженням матеріалів справи суд не погоджується із висновками відповідача, викладеними у оскаржуваних рішеннях, а також із доводами представника відповідача, що наведені у заявах по суті справи, стосовно того, що подані позивачем документи на підтвердження митної вартості товарів документально не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та місять розбіжності.

В ході судового розгляду судом визначено, що декларантом вартість товару була визначена відповідно до основного методу визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

7. З матеріалів справи судом також встановлено, що позивачем подано до Чернівецької митниці митні декларації, якими було задекларовано для митного оформлення товари, а саме тютюнову неферментовану сировину різних типів та класів.

У вказаних митних деклараціях визначено митну вартість товару за основним методом, а саме за фактурною вартістю.

Позивачем одночасно із митною декларацією надано відповідачеві ряд документів для підтвердження митної вартості товару і обраний метод її визначення, зокрема, надано наступні документи: рахунки - фактури (інвойси); автотранспортні накладні; сертифікат про походження товар; рахунки - фактури про надання транспортно-експедиційних послуг; зовнішньоекономічний договір (контракт), інші документи.

Оцінюючи у сукупності вищевказані документи, які були подані позивачем при митному оформленні, суд дійшов висновку про обґрунтованість зазначення позивачем у митних деклараціях вартості товару саме згідно вартості, вказаної у зазначеному вище інвойсах.

Таким чином, суд погоджується з доводами і аргументами позивача, що інформація про товар, узгоджується з відомостями в товаросупровідних документах, у тому числі, з реквізитами, необхідними для ідентифікації ввезеного товару та пов`язання наданих експортних декларацій з даними поставками товару.

8. Згідно вимог пункту 3 частини 2 статті 53 МК України, саме рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа є документами, які підтверджують митну вартість товарів.

Водночас, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача, які зазначені у спірних рішеннях про коригування митної вартості товарів, оскільки такі, на думку суду, не випливають на вірність визначеної позивачем митної вартості товарів.

Зокрема, доводи щодо наявності розбіжностей у поданих до митного оформлення документах стосовно ненадання пакувальних листів, копії митної декларації країни відправлення - суд вважає їх необґрунтованими з огляду на їх безпідставність. Частиною 2 статті 53 МК України визначено те, які документи є такими, що підтверджують митну вартість товарів. Серед зазначених у вказаній статті документів, не зазначено переліку документів на які посилався відповідач, як таких, які підтверджують митну вартість товарів, а тому їх відсутність не може безумовно свідчити про невірність зазначення позивачем митної вартості товарів.

9. Щодо посилань митниці на те, що відповідно до п. 2.2 Контракту № 16/06-01 у додатках (специфікаціях) відображається повне найменування Товару, одиниці виміру, ціна, кількість, вид упаковки та інші необхідні параметри, а також умови та строки постачання. При цьому, в специфікаціях зазначено лише загальну назву тютюнової сировини, без зазначення країни походження, строків поставки та дати поставки, суд зазначає наступне.

Згідно Контракту № 16/06-01 додатки (специфікації) є невід`ємною його частиною.

В розумінні умов Контракту № 16/06-01 додатками (специфікаціями) є всі документи, які стосуються виконання даного контракту, а це, зокрема, специфікації, інвойси, сертифікати про походження товару та ін.

Так як свідчать матеріали справи, позивачем Чернівецькій митниці надано ряд документів, які є невід`ємною частиною Контракту № 16/06-01, та в яких зазначено повне найменування Товару, одиниці виміру, ціна, кількість, вид упаковки та інші необхідні параметри, а також умови та строки постачання.

Проте, відповідач хибно трактує умови Контракту № 16/06-01 та посилається на те, що саме в специфікації повинні бути зазначені всі дані про Товар, та зазначення таких даних не в специфікації має вплив на рівень митної вартості товарів.

Однак, таке припущення не відповідає умовам Контракту № 16/06-01 і жодного впливу на рівень митної вартості зазначення даних про товар в інших додатках до контракту, які є невід`ємною його частиною, не може мати.

10. З приводу тверджень митного органу про те, що згідно п. 2.5 контракту від 16.06.2025 року № 16/06-1 передбачено надання на кожну відвантажену партію товару пакувального листа, однак такі не надані, суд зазначає таке.

Частина 2 ст. 53 МК України визначає, які документи є такими, що підтверджують митну вартість товарів. Серед зазначених у вказаній статті документів, не зазначено зокрема пакувальних та вагових листів, митної декларації країни відправлення, як таких, які підтверджують митну вартість товарів.

Відтак, саме по собі ненадання пакувального листа не свідчить про недостовірність задекларованої митної вартості товару та не може бути самостійною підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості або для застосування іншого методу її визначення.

11. Щодо посилань відповідача на те, що позивачем на підтвердження транспортних витрат надано довідки про транспортні витрати, інших документів не надано, слід зазначити, в даних документах містяться всі відомості, які підтверджують складові числових значень митної вартості, а також вказаний маршрут перевезення та номерні знаки транспортних засобів, які відповідають номерним знакам, зазначеним в автотранспортних накладних CMR.

Тобто, довідка про транспортні витрати є документом, який містить відомості про маршрут перевезення, перевізника, а також вартість наданих транспортних послуг, тобто відображає інформацію щодо складової митної вартості товару витрат на транспортування до місця ввезення на митну територію України. При цьому Митний кодекс України не містить вимоги щодо обов`язкового подання виключно певного виду документів для підтвердження транспортних витрат. Відтак, довідка про транспортні витрати може розглядатися як належний документ, що підтверджує відповідну складову митної вартості, за умови якщо вона містить необхідні відомості для її ідентифікації та перевірки. Крім того, відповідачем не наведено обставин, які б свідчили про недостовірність відомостей, зазначених у наданих позивачем довідках про транспортні витрати, або про те, що такі відомості суперечать іншим поданим документам.

Отже, сам по собі факт подання позивачем довідок про транспортні витрати без надання інших документів не може свідчити про недостовірність заявленої складової митної вартості та не є достатньою підставою для невизнання заявленої митної вартості товару.

12. Щодо посилань відповідача про те, що поставка Товару здійснюється на умовах FCA Салоніки Греція Інкотермс 2020. Так, виникає питання щодо документального підтвердження включення всіх складових до митної вартості товарів.

Варто зазначити, що відповідно до офіційного тлумачення торговельних термінів Міжнародних правил торгівлі Інкотермс термін FCA, або Франко перевізник (...назва місця) означає, що продавець доставить вантаж, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця.

Зі змісту зазначеного терміну вбачається, що базис поставки на умовах FCA покладає зобов`язання по завантаженню на продавця.

Відповідальність знімається з відправника вантажу в той момент, коли він передає товар перевізнику, найманому покупцем. Подальші ризики щодо транспортування вантажу покупець несе самостійно. При цьому всі експортні формальності та мита має здійснити та сплатити продавець, а витрати на імпортне оформлення залишаються на покупці.

Отже, обов`язок щодо завантаження товару на умовах FCA покладено на продавця, а також продавець зобов`язаний сплатити експортні витрати, тому такі складові митної вартості товару у даному випадку не потребують додаткового підтвердження.

13. Суд відхиляє аргументи відповідача про те, що відсутнє документальне підтвердження транспортних витрат, оскільки позивачем надано ряд документів, які є невід`ємною частиною Контракту № 16/06-01, та в яких зазначено всю необхідну інформацію, для визначення митної вартості та яка підтверджує обраний метод її визначення.

Так, вказані відомості, які підтверджують маршрут перевезення та номерні знаки транспортних засобів, які відповідають номерним знакам, зазначеним в автотранспортних накладних CMR.

14. Відповідач на основі наданих позивачем документів міг встановити митну вартість та вбачає прямий зв`язок між наданими доказами та обставинами, що доказуються.

Водночас, відповідачем не було повідомлено декларанта та/або позивача, які саме числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена, були відсутні.

Більше того, в оскаржуваних рішеннях відповідач не спростував числові значення складових митної вартості імпортованого товару, що вказує на його невідповідність вимогам частини 2 статті 55 МК України.

Згідно з частиною 7 статті 54 МК України, у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Зазначення відповідачем у картках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та рішеннях про коригування митної вартості товарів про відсутність в поданих декларантом документах всіх відомостей про складові митної вартості без зазначення конкретного документа, який слід подати для підтвердження митної вартості товару, суд не визнає як обґрунтовану підставу для прийняття оскаржуваних рішень.

15. Суд також відхиляє доводи відповідача про те, що ним проводилися консультації із декларантом з метою визначення основи вартості товару, оскільки вважає, що формальне посилання відповідача у спірних рішеннях на проведення консультацій із декларантом без фактичного їх проведення не може бути підтвердженням здійснення таких консультацій. Як зазначено вище, відповідач не конкретизував документи, які слід подати декларантом для підтвердження задекларованої митної вартості, що ставить під сумнів проведення таких консультацій, в т.ч. і в усній формі.

Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного суду, висловленою у постанові від 14.06.2022 року у справі № 809/257/17 щодо схожих правовідносин.

Попри це, навіть у зв`язку з відсутністю можливості застосування попередніх п`яти методів при здійсненні митної оцінки товару, задекларованого позивачем, суд звертає увагу на хибність розрахунків митниці за резервним методом.

16. Суд наголошує, що здійснення коригування митної вартості товарів належить до компетенції відповідача і суд не має повноважень здійснювати його розрахунок до моменту проведення такого розрахунку відповідачем. Суд наділений лише повноваженнями перевірити правильність такого розрахунку у контексті застосування нормативно-правових приписів, що регулюють спірні правовідносини.

У вказаних рішеннях про коригування митної вартості товарів, окрім наведених вище обставин, також зазначено про те, що за основу для визначення митної вартості взято раніше визнану (визначену) митними органами митну вартість за різними митними деклараціями.

Аналіз показників, взятих за основу для визначення митної вартості митним органам, свідчить про те, що митним органом дійсно використано відомості щодо аналогічних категорій товарів, які були задекларовані раніше.

Суд звертає увагу на те, що різниця між митною вартістю товару, задекларованого позивачем, та митною вартістю схожих товарів, що розмитнювались ним же чи іншими особами у попередніх періодах, не може свідчити про заниження митної вартості декларантом і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товару до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 19.02.2019 року у справі № 805/2713/16-а та підтриманою у постанові Верховного Суду від 30.06.2022 року у справі № 280/1824/19.

Крім того, як зазначив Верховний суд в постанові від 11.02.2016 року № 560/2740/25 наявність в базах митного органу інформації про те, що ідентичні товари або подібні товари розмитненні у попередні періоди за іншою митною вартістю, не може бути підставою для відмови у прийнятті заявленої декларантом митної вартості за ціною контракту.

17. Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню ст. VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

Згідно частини 2 статті VII ГААТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Встановивши, що подані документи містять розбіжності, контролюючий орган повинен вказати, які саме з поданих декларантом документів та які саме показники цих документів містять розбіжності.

З зазначеного слідує, що митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів.

Відтак суд вважає, що у поданих до митного оформлення товарів документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар.

Водночас, митним органом як суб`єктом владних повноважень, не надано суду обґрунтованих доводів й, відповідно, не доведено наявності правових підстав для обґрунтованого сумніву у достовірності поданих декларантом відомостей на підтвердження правильності визначення ним митної вартості товару за ціною договору.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що позивачем разом з митними деклараціями до митного органу було надано усі належні і допустимі документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару, та, відповідно, про безпідставність висновку відповідача про те, що надані позивачем документи містять розбіжності і не підтверджують заявлену за ціною договору митну вартість товару.

Таким чином, зважаючи на безпідставність доводів митного органу, викладених у оскаржуваних рішеннях, суд вважає, що у працівників митного органу були наявні всі правові підстави для застосування першого методу визначення митної вартості товару за ціною угоди. Однак, митний орган безпідставно прийняв рішення про коригування митної вартості товарів та визначив митну вартість товару за резервним методом. Вказане свідчить про безпідставність та необґрунтованість оскаржуваних у цій справі рішень відповідача про коригування митної вартості товарі.

18. Коригування митної вартості є способом мінімізації шкоди державі від невірного декларування товарів, що ввозяться на територію України, однак таке корегування, як і будь-яке інше рішення суб`єкта владних повноважень, має відповідати критеріям законності, які наведені у частині 2 статті 2 КАС України, чого відповідачем при прийнятті оскаржуваних рішень не дотримано.

Отже, суд дійшов висновку щодо наявності правових підстав для визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішень відповідача, про коригування митної вартості товарів.

Враховуючи протиправність прийнятних рішень про коригування митної вартості товарів наявні підстави для скасування і карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, як рішення похідного характеру.

Аналогічний висновок суду викладений також і Сьомим апеляційним адміністративним судом в постанові в справі № 600/5048/23-а від 25 січня 2024 року.

19. Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи наведене вище в сукупності та контексті встановлених обставин в справі, суд вважає, що відповідачем не доведено суду правомірність прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, відтак такі підлягають скасуванню.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що зазначений позов підлягає задоволенню з підстав викладених у його мотивувальній частині.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

1.Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

2. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір, що підтверджується платіжною інструкцією. Відтак, слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 27858,65 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатський Ферментаційний Завод" до Чернівецької митниці Державної митної служби України - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати прийняті Чернівецькою митницею рішення про коригування митної вартості товарів за UA408000/2025/000372/2 від 10.11.2025 та Картку відмови в прийнятті декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA408020/2025/001240.

3. Визнати протиправними та скасувати прийняті Чернівецькою митницею Рішення про коригування митної вартості товарів за UA408000/2025/000374/2 від 10.11.2025 та Картку відмови в прийнятті декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA408020/2025/001244.

4. Визнати протиправними та скасувати прийняті Чернівецькою митницею Рішення про коригування митної вартості товарів за UA408000/2025/000375/2 від 10.11.2025 та Картку відмови в прийнятті декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA408020/2025/001245.

5. Визнати протиправними та скасувати прийняті Чернівецькою митницею Рішення про коригування митної вартості товарів за UA408000/2025/000390/2 від 24.11.2025 та Картку відмови в прийнятті декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA408020/2025/001133.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чернівецької митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Закарпатський Ферментаційний Завод" судовий збір в сумі 27858,65 грн.

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Закарпатський Ферментаційний Завод" (вул. Льва Толстого, буд. 44, кв. 26, м. Ужгород, Ужгородський р-н, Закарпатська обл., 88000, );

Відповідач - Чернівецька митниця Державної митної служби України (вул. Руська, 248 М, м. Чернівці, 58023, ).

Суддя О.В. Боднарюк