Справа № 280/822/26
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2026-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
23 березня 2026 року Справа № 280/822/26
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Садовий І.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у справі
за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )
до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -
В провадженні Запорізького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №280/822/26 за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12.03.2026 по справі №280/822/26 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі, а саме:

- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168, в розмірі до 100 000,00грн (сто тисяч гривень) в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого після тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини за періоди з 31.10.2023 по 01.11.2023 та з 04.12.2023 по 20.12.2023;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168, в розмірі до 100 000,00грн (сто тисяч гривень) в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого після тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини за період з 31.10.2023 по 01.11.2023 та з 04.12.2023 по 20.12.2023, з урахуванням раніше виплачених сум.

16.03.2026 (вх.№13569) через підсистему «Електронний суд» надійшла заява представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, у якій заявник просить суд:

- ухвалити додаткове рішення по справі № 280/822/26 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, яким вирішити питання розподілу судових витрат в частині витрат на професійну правничу допомогу;

- стягнути з відповідача Військової частини НОМЕР_2 на користь позивача ОСОБА_1 , понесені ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00грн (п`ятнадцяти тисяч гривень 00 копійок).

Ухвалою суду від 17.03.2026 вищезазначену заяву представника ОСОБА_1 призначено до судового розгляду без виклику учасників справи в порядку письмового провадження. Крім того, вказаною ухвалою запропоновано Військовій частині НОМЕР_2 у строк до 24.03.2026 висловити свою позицію щодо заяви про ухвалення додаткового судового рішення шляхом подання письмових пояснень.

19.03.2026 (вх.№14717) до суду через підсистему «Електронний суд» надійшли письмові пояснення представника Військової частини НОМЕР_2 щодо заяви про ухвалення додаткового судового рішення. Зокрема зазначено, що у заяві про ухвалення додаткового рішення по справі № 280/822/26 відповідно до вимог ст. 134 КАС України, відсутній детальний опис робіт, доказів фактичного надання послуг (актів), або оплати, окрім платіжної інструкції № РР6ТАВЗМ-В71Р-Т66В від 01.09.2025 на суму 7 500,00 грн та платіжної інструкції № ВАРН-ННЕТ-1С34-4С5Р від 10.09.2025 на суму 7 500,00 грн. Тобто, в даному випадку розмір гонорару не є обґрунтованим, а просто встановлений договором між адвокатом Стаценком Джамалом Руслановичем та клієнтом ОСОБА_1 . Окрім відсутності детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, в заяві не зазначено здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відтак, з аналізу доданих представником позивача документів слідує, що вони не свідчать про виконання ним роботи та понесених витрат на заявлену суму в розмірі 15 000,00 грн і не є реальними та доведеними. Додатково відзначено, що представником позивача в порушення частини 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не було подано заяви до закінчення розгляду справи про те, що докази будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У зв`язку з розглядом заяви в порядку письмового провадження, відповідно до вимог частини 4 статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Надаючи оцінку доводам представника Військової частини НОМЕР_2 щодо необхідності залишення без розгляду заяви представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення у зв`язку із тим, що представником позивача в порушення частини 7 статті 139 КАС України не було подано заяви до закінчення розгляду справи про те, що докази будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі, суд вважає за необхідне зазначити, що такі є безпідставними, оскільки спростовуються долученими до матеріалів позовної заяви письмовими доказами, зокрема, копіями договору про надання правничої допомоги №2008/25АК від 01.09.2025 та платіжних інструкцій № РР6Т-АВ3М-В71Р-Т66В від 01.09.2025 та №ВАРН-ННЕТ-1С34-4С5Р від 10.09.2025.

Більш того, представником позивача у позовні заяві було зазначено вимогу про стягнення з відповідача понесених позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00грн, натомість судом при ухваленні рішення по справі розподіл судових витрат в частині витрат на професійну правничу допомогу не здійснювався.

Водночас, дослідивши матеріали адміністративної справи, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення у сукупності із клопотанням представника відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, суд дійшов висновку, що заява представника ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 132 КАС України).

Згідно зі статтею 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу положень статті 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою отримання правової допомоги позивачем було укладено договір про надання правничої допомоги №2008/25АК від 01.09.2025 з адвокатом Стаценком Джамалом Руслановичем.

Згідно з пунктом 1 договору про надання правничої допомоги №2008/25АК від 01.09.2025 клієнт доручає, адвокат бере на себе зобов`язання представляти інтереси клієнта як у досудовому, так і в судовому порядку у справі, яка пов`язана з нарахуванням та виплатою додаткової грошової винагороди, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за час перебування клієнта на стаціонарному лікуванні після отриманого 30.10.2023 поранення (травми, контузії, каліцтва).

Розділом 4 договору про надання правничої допомоги №2008/25АК від 01.09.2025 врегульовано порядок оплати послуг адвоката.

Відповідно до пункту 4.1 договору про надання правничої допомоги №2008/25АК від 01.09.2025 отримання винагороди адвокатом за надання правової допомоги відбувається у формі гонорару.

Згідно з пунктом 4.2 договору про надання правничої допомоги №2008/25АК від 01.09.2025 при визначенні розміру гонорару враховується: обсяг і час роботи, що потрібний для належного виконання доручення; ступінь складності правових питань, що стосується доручення; вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання; необхідність виїзду у відрядження; важливість доручення з точки зору інтересів клієнта; особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення; характер і тривалість професійних відносин адвоката з клієнтом; професійний досвід, науково-теоретична підготовка та репутація адвоката.

Підпунктом 1.3.1 пункту 4.3 договору про надання правничої допомоги №2008/25АК від 01.09.2025 загальна вартість наданих правових послуг адвокатом становить 15 000,00грн.

Таким чином, сторонами обумовлено, що вартість правничої допомоги в даній справі узгоджена сторонами в фіксованій сумі 15000,00грн.

Оплата вказаних послуг у розмірі 15000,00 грн була здійснена позивачем в безготівковій формі, що підтверджується платіжними інструкціями № РР6Т-АВ3М-В71Р-Т66В від 01.09.2025 та №ВАРН-ННЕТ-1С34-4С5Р від 10.09.2025.

Зазначаючи про неспівмірність заявлених позивачем до стягнення витрат на правничу допомогу із складністю справи, відповідач посилається на те, що ця справа є незначної складності, а також на відсутність детального опису робіт, доказів фактичного надання послуг, що на його думку свідчить про необґрунтованість визначеного сторонами розміру гонорару.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу вищевикладеного, видно, що адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.06.2021 у справі № 922/902/19.

Відтак, якщо розмір гонорару адвоката, встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого адвокатом та в даному випадку опис робіт, виконаних адвокатом не є обов`язковим.

У спірному випадку розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, а отже є визначеним. Вказане відповідає правовим висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду від 28.12.2020 у справі №640/18402/19.

Таким чином, вартість послуги із надання правничої допомоги є чітко фіксованою в договорі про надання правничої допомоги №2008/25АК від 01.09.2025 та не залежить від часу, витраченого адвокатом на її написання.

Водночас суд зауважує, що навіть за умови визначення у договорі фіксованого розміру гонорару адвоката, суд оцінюючи такий розмір має надавати оцінку всім складовим таких витрат та може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Так, у постанові Верховного Суду від 17.05.2023 по справі №560/3073/20 зазначено, що судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Разом з тим, принциповим під час вирішення цього питання є перевірка судом доведеності стороною відповідності таких витрат критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності та їх співмірності зі складністю справи; часом, витраченим адвокатом; обсягом наданих послуг та ціною позову.

Суд бере до уваги позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 25.07.2023 у справі № 340/4492/22, відповідно до якої наявність/відсутність з боку іншої сторони заперечень проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу має значення виключно для вирішення питання про співмірність заявлених до відшкодування судових витрат на правову допомогу як це передбачено частиною сьомою статті 134 КАС України, однак, не впливає на обов`язок суду при вирішенні питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу застосовувати вимоги частин першої-четвертої статті 134 КАС України і перевіряти заявлені витрати на відповідність іншим, окрім співмірності, критеріям.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині 5 статті 134 КАС України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Системний аналіз змісту вищевказаних норм дозволяє дійти висновку, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, усі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору з огляду на такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява №34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Так, при вирішенні питання стосовно розподілу витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката, суд насамперед звертає увагу на те, що справа даної категорії відповідно до предмету спору є справою незначної складності, справа розглянута у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Також, судом враховано відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень, за даними якого має місце оприлюднення численних судових рішень судів різних інстанцій з подібного предмету спору (оскарження бездіяльності відповідача щодо нарахування та виплати додаткової винагороди збільшеної до 100 000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням травми (поранення, контузії, каліцтва), яка пов`язана із захистом Батьківщини) та мотивами тим, що приведені у позові, що спрощувало роботу адвоката при підготовці даного адміністративного позову та відповіді на відзив.

Відтак, враховуючи заперечення відповідача та з огляду на характер та обсяг виконаної адвокатом роботи, виходячи з критерію розумності, пропорційності та співмірності розподілу витрат на правничу допомогу суд дійшов висновку, що заявлені представником позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 15000,00грн є неспівмірними (завищеними) зі складністю адміністративної справи та часом витраченим на надання правничої допомоги, у зв`язку з чим підлягають зменшенню до 7 500,00грн.

Зважаючи на вищевикладене, понесені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 500,00грн підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_2 , як суб`єкта владних повноважень, яким було порушено права позивача.

Керуючись ст. 132, 134, 139, 143, 252, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу у справі №280/822/26 - задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7500,00 грн (сім тисяч п`ятсот гривень 00 копійок).

В задоволенні решти вимог заяви про ухвалення додаткового рішення, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 23.03.2026.

Суддя І.В.Садовий