Справа № 160/462/26
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2026-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2026 рокуСправа №160/462/26
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою дочірнього підприємства «Баварія» до Південно-Східної митниці про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови,-
09 січня 2026 року представник дочірнього підприємства «Баварія» через систему «Електронний суд» звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Південно-Східної митниці, в якій просить:
визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №110050/2025/000130/1 від 20.10.2025 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110050/2025/000212 від 20.10.2025.
При поданні декларації на підтвердження митної вартості декларантом надано всі необхідні документи відповідно до частини 2 статті 53 Митного кодексу України з визначенням митної вартості товару за ціною контракту.
Однак, 20.10.2025 року Південно-Східною митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №110050/2025/000130/1 від 20.10.2025 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110050/2025/000212 від 20.10.2025.
Представник дочірнього підприємства «Баварія» вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню, рішення про коригування митної вартості товарів №110050/2025/000130/1 від 20.10.2025 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110050/2025/000212 від 20.10.2025 року, оскільки позивачем було визначено митну вартість товарів, пред`явлених до митного оформлення, відповідно до вимог статті 53 Митного кодексу України та надано всі необхідні документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, у зв`язку з чим представник позивача звернулася через систему «Електронний суд» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 січня 2026 року для розгляду адміністративної справи №160/462/26 визначено суддю Олійника В.М.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.01.2026 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
14.01.2026 року на адресу відповідача направлено ухвалу про відкриття провадження по справі та примірник позовної заяви з додатками.
15.01.2026 року відповідачем отримано ухвалу про відкриття провадження по справі та примірник позовної заяви з додатками, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в системі "Електронний суд", яка міститься в матеріалах справи.
29.01.2026 року на адресу суду від представника Південно-Східної митниці надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача з позовними вимогами, викладеними в позовній заяві, не погоджується та вважає їх необґрунтованими з наступних підстав.
ДП «Баварія» звернулося до Південно-Східної митниці для здійснення митного оформлення товару «вироби з чорних металів в асортименті. Виробник: HISENER INDUSTRIAL CO., LTD. Країна виробництва: CN (Китай)».
Поставка товарів здійснена на умовах FOB CN Zhapu,China.
Митна вартість товару заявлена позивачем за ціною договору (основний метод) відповідно до статті 58 Митного кодексу України.
За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації, з урахуванням положень ст. 337 МКУ, встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості (п. 3 ст. 53 МКУ), а саме:
1. Відповідно до розділу 1 зовнішньоекономічного контракту від 23.12.2024 №07/23.12.2025, продавець продає, а покупець купує продукцію в кількості, за цінами і на умовах, викладених в інвойсі, які є невід`ємною частиною контракту. Загальна сума контракту становить 100 000 дол. США.
Отже, сторони домовились, що покупець оплачує авансовий платіж за товар у розмірі 15% від суми інвойсу, що становить 4 657,65 дол. США.
Інші 85% сплачуються перед відвантаженням згідно коносаменту.
Оскільки коносамент №UTRUST25062254 датовано 25.06.2025, а товар заявлено до митного оформлення 09.10.2025, то на момент здійснення митного оформлення оплата за товар повинна бути здійснена у повному обсязі.
Декларантом до митного контролю та оформлення на підтвердження ціни товару надано банківський платіжний документ SWIFT від 22.07.2025 №250722/001696231.
2. Умовами контракту сторони визначили FOB CN Zhapu,China.
Декларантом на підтвердження вартості транспортних витрат до митного контролю надано рахунок на оплату транспортно-експедиційних послуг від 22.08.2025 № СФ-0000025, який не містить відомостей щодо перевантаження контейнера №TCLU6926152 на інше судно в порту Ningbo (Китай), про що свідчить інформація з Інтернет-ресурсу «Tracing by Container».
Інформація щодо перевантаження товару за межами України свідчить про наявність додаткових витрат на перевезення, пов`язаних з портовими витратами, зберіганням товару та його завантаженням на інше судно в іноземному порту.
Рахунок від 22.08.2025 № СФ-0000025 не містить опис/перелік всіх складових транспортних витрат за даним маршрутом міжнародного перевезення товару з застосуванням, типи комбінованих видів транспорту, можливі відомості про додаткові витрати. Виникає сумнів, що всі додаткові витрати на транспортування товару до пункту перетину кордону України були враховані в вартості послуги транспортування товару, в документах, наданих для перевірки заявленої в ЕМД транспортної складової митної вартості товару.
У наданому коносаменті від 25.06.2025 №UTRUST25062254 наявні відомості щодо порту видачі SHENZHEN (Китай), але при цьому зазначено маршрут прямування ZHAPU (Китай) - GDANSK, POLAND.
Листом ДП «Баварія» від 17.10.2025 декларантом додатково надано біржові котировки 2024-2025; договір на транспортно-експедиційне обслуговування від 01.07.2025 №02/07-2025 ТЕО; платіжну інструкцію від 15.08.2025 №1716 у якій призначення платежу зазначено «оплата послуг фрахту та перевезення згідно рахунку від 14.08.2025 року №СФ-0000021», яка не стосується оплати за транспортні послуги згідно поданого декларантом рахунка від 22.08.2025 №СФ-0000025; прайс-лист №б/н від продавця HAINING HISENER TRADE CO., LTD (Китай), в якому відсутня інформація щодо виробника, та повідомлено митницю про відмову від подання будь-яких інших документів.
Митницею розглянуто додатково надані документи та за результатом розгляду повідомлено позивача про те, що вищевказані документи не усувають виявлені розбіжності.
До оцінюваного товару застосовано другорядний метод визначення митної вартості - 2ґ - резервний метод.
Пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598.
У зв`язку з неможливістю застосування митної вартості, заявленої декларантом, з урахуванням вищезазначеного, прийнято рішення про коригування митної вартості №UA110050/2025/000130/1 від 20.10.2025 року.
У зв`язку з прийняттям митницею рішення про коригування митної вартості товару, ДП «Баварія» було відмовлено в митному оформленні та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА110050/2025/000212.
Відповідно до положень частини 7 статті 55 Митного кодексу України у випадку незгоди з рішенням про коригування митної вартості товарів декларант має право на випуск товару у вільний обіг під гарантійні зобов`язання шляхом надання гарантій, крім випадків, передбачених частиною 6 статті 307 Митного кодексу України.
З урахуванням викладеного, представник відповідача просив відмовити в задоволенні адміністративного позову ДП «Баварія».
02.02.2026 року на адресу суду від представника ДП «Баварія» надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача не погоджується з доводами відповідача, вважає їх необґрунтованими та помилковими, враховуючи наступне.
Щодо доводів про невідповідності документу про оплату товару.
Відповідач у відзиві зазначає, що згідно з коносаментом №UTRUST25062254 та умовами контракту, станом на дату митного оформлення (09.10.2025) товар мав бути оплачений повністю.
Наданий позивачем платіжний документ від 22.07.2025 року підтверджує перерахування всієї суми інвойсу до подання декларації.
Отже, числових розбіжностей між сумою, зазначеною в інвойсі та фактично сплаченою сумою не виявлено.
Щодо доводів митниці про не підтвердження заявлених числових значень на транспортування товару.
Позивачем до митного оформлення було надано не лише рахунок, а й довідку експедитора №22/08/25-1 від 22.08.2025, в якій деталізовано витрати, а саме: морський фрахт (Джапу - Гданськ) - 125 100,00 грн.; навантажувальні роботи за межами України - 13 344,00 грн.; залізничне перевезення (Гданськ - ст. Мостиська) - 58 380,00 грн.
Сума вказаних витрат підтверджена рахунком фактурою № СФ-0000025 від 22 серпня 2025 року, платіжною інструкцією №1734 від 26.08.2025 та Актом здачі прийняття робіт (надання послуг) № 0У-0000025.
Згідно вказаного рахунку, до витрат на транспортування за межами території України було включено:
- 125 100,00 грн. - організація морського фрахту за межами митної території України Джапу (Китай) - Гданськ (Польща) контейнер № ТCLU926152;
- 13 344,00 грн. - організація навантажувальних робіт за межами України по контейнеру №ТCLU926152;
- 58 380,00 грн. - організація доставки контейнера залізничним транспортом Гданськ (Польща) - ст. Мостиська (Україна), контейнер № ТCLU926152.
Під час митного оформлення контролюючому органу було надано довідку експедитора, платіжну інструкцію, рахунок та акт здачі прийняття робіт, а отже ці документи у своїй сукупності відображають повну та достовірну структуру витрат на транспортування, що базується на об`єктивних даних, які піддаються арифметичному обчисленню.
Таким чином, транспортна складова митної вартості, заявлена позивачем, у повному обсязі підтверджена документально об`єктивними даними, що піддаються обчисленню, а доводи відповідача про її заниження не знайшли свого підтвердження.
Проте, можливість поставки товару іншим покупцям за меншою ціною відповідає принципам свободи зовнішньоекономічних зв`язків та не суперечить нормам національного та міжнародного законодавства. При прийнятті оспорюваних рішень митний орган використав виключно інформацію з бази даних митного органу. Тобто, відповідач керувався не документами, поданими декларантом до митного оформлення, а опирався вже на наявну в митного органу цінову інформацію.
При цьому, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації митниці, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено.

Сам факт здійснення митного оформлення подібних товарів за митною вартістю, що є більша заявленої декларантом, не може бути безумовною підставою для коригування відповідачем митної вартості товару.

Верховний Суд в постанові від 21.12.2018 року в справі №815/228/17 дійшов висновків, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що в попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин та визначається в кожному конкретному випадку.

З урахуванням викладеного, представник позивача просить задовольнити позовні вимоги ДП «Баварія».

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.

23.12.2024 року ДП «Баварія», як покупець, уклало з іноземним підприємством HAINING HISENER TRADE CO.,LTD (China), як продавцем, зовнішньоекономічний контракт №07/23.12.2025 року, предметом якого, відповідно до пункту 1.1 є продаж продавцем на користь покупця продукції в кількості, за цінами і на умовах викладених в Інвойсі, які є невід`ємною частиною цього Контракту.

20.05.2025 року сторонами було укладено додаткову угоду до договору №07/23.12.2025 від 23.12.2024 про внесення змін до пункту 11 Контракту щодо реквізитів сторін, всі інші умови договору залишаються незмінними.

24.06.2025 року до Контракту сторонами укладено Інвойс №24HS10221F на поставку товарів на умовах FOB Чжапу, Китай товарів загальною номенклатурою 94 позиції (анкерний гвинт ТХ-30, гвинт саморіз з шестигранною голівкою М8 з шайбою з гумовою підкладкою, анкер для порожнистої стіни J тип А302, гвинт PHIL BULE з голівкою, гвинт PHIL BUGLE з голівкою, гвинт-саморіз PHIL з напівкруглою голівкою, гвинт для ДСП POZI, гвинт POZI з плоскою подвійною голівкою, гвинт-саморіз з шестигранною голівкою М8) на загальну суму 31 051,05 доларів США (USD).

Оплата товару здійснена відповідно до банківського платіжного документу системи SWIFT № 250722/001696231 від 22.07.2025 у розмірі 31 051,05 доларів США (USD) - оплата за Контрактом № 07/23.12.2025 від 23.12.2024, інвойс № 24HS10221F від 24.06.2025, а отже позивач розрахувався за товар у повному обсязі.

Для доставки товару ДП «Баварія» було укладено договір про перевезення №02/07-2025 ТЕО від 01.07.2025 з приватним підприємством «Галс Маркет».

Сума задекларованих витрат на транспортування товару за межами території України склала 196 824,00 грн., про що вказано у Довідці від експедитора №22/08/25-1 від 22.08.2025. Окремо у даній Довідці вказано, що страхування вантажу за маршрутом ZHAPU (Китай) - GDANSK (Польща) - ст. Мостиська (Україна) - не проводилось.

Вищезазначений товар за інвойсом № 24HS10221F загальною вагою 26 031,16 кг. згідно коносаменту UTRUST25062254 від 25.06.2025, накладної УМВС (SMGS consignment note (rail) № від 11.09.2025 був ввезений на митну територію України та 09.10.2025 був заявлений до митного оформлення до Південно-Східної митниці за ЕМД №25UA34U7 до якої було додано наступні документи:

- пакувальний лист (Packing list) № Б/Н від 24.06.2025;

- рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) № 24HS10221F від 24.06.2025;

- коносамент (Bill of lading) № UTRUST25062254 від 25.06.2025;

- автотранспортна накладна (Road consignment note) № 7602 від 19.08.2025;

- накладна УМВС (SMGS consignment note (rail)) № від 11.09.2025;

- сертифікат про походження товару № CCPIT851 від 08.07.2025;

- митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів №25UA60U7.00 від 03.10.2025;

- акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (у випадках митного огляду, що здійснюється при виконанні митних формальностей під час митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації) №25UA0U7 від 07.10.2025;

- картка відмови у прийняття митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110050/2025/000200 від 07.10.2025;

- банківський платіжний документ, що стосується товару №250722/001696231 від 22.07.2025;

- документ, що підтверджує вартість товару № СФ-0000025 від 22.08.2025;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № б/н від 20.05.2025;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларується, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з них посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №07/23.12.2025 від 23.12.2024;

- договір про надання послуг митного брокера № 01/07-2025 від 01.07.2025;

- електронний сертифікат про непреференційне походження товару, факт видачі та/або зміст якого митний орган може перевірити на веб-сайті компетентного органу (організації), що видав сертифікат №CCPIT851 від 08.07.2025;

- лист продавця № б/н від 09.10.2025;

- копія митної декларації країни відправлення №00058153 від 26.06.2025;

- митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів №25UA34U7 від 09.10.2025.

За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації, з урахуванням положень ст. 337 МКУ, митницей встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості (п. 3 ст. 53 МКУ), а саме:

1. Відповідно до розділу 1 зовнішньоекономічного контракту від 23.12.2024 №07/23.12.2025, продавець продає, а покупець купує продукцію в кількості, за цінами і на умовах, викладених в інвойсі, які є невід`ємною частиною контракту. Загальна сума контракту становить 100 000 дол. США.

Відповідно до інвойсу від 24.06.2025 № 24HS10221F товар поставлено на загальну суму 31051,05 дол. США. Умови оплати наступні: переказом проти коносаменту, з 15% авансом.

Отже, сторони домовились, що покупець оплачує авансовий платіж за товар у розмірі 15% від суми інвойсу, що становить 4 657,65 дол. США.

Інші 85% сплачуються перед відвантаженням згідно коносаменту.

Оскільки коносамент №UTRUST25062254 датовано 25.06.2025, а товар заявлено до митного оформлення 09.10.2025, то на момент здійснення митного оформлення оплата за товар повинна бути здійснена у повному обсязі.

Декларантом до митного контролю та оформлення на підтвердження ціни товару надано банківський платіжний документ SWIFT від 22.07.2025 №250722/001696231.

2. Умовами контракту сторони визначили FOB CN Zhapu,China.

Декларантом на підтвердження вартості транспортних витрат до митного контролю надано рахунок на оплату транспортно-експедиційних послуг від 22.08.2025 № СФ-0000025, який не містить відомостей щодо перевантаження контейнера №TCLU6926152 на інше судно в порту Ningbo (Китай), про що свідчить інформація з Інтернет-ресурсу «Tracing by Container».

Інформація щодо перевантаження товару за межами України свідчить про наявність додаткових витрат на перевезення, пов`язаних з портовими витратами, зберіганням товару та його завантаженням на інше судно в іноземному порту.

Рахунок від 22.08.2025 року №СФ-0000025 виданий на виконання договору від 01.07.2025 №02/07-2025 ТЕО, проте сам договір від 01.07.2025 №02/07-2025 ТЕО декларантом до митного контролю не надано, відомості про нього також відсутні у гр.44 ЕМД від 09.10.2025 року №25UA34U7.

Рахунок від 22.08.2025 №СФ-0000025 не містить опис/перелік всіх складових транспортних витрат за даним маршрутом міжнародного перевезення товару з застосуванням, типи комбінованих видів транспорту, можливі відомості про додаткові витрати. Виникає сумнів що всі додаткові витрати на транспортування товару до пункту перетину кордону України були враховані в вартості послуги транспортування товару, в документах, наданих для перевірки заявленої в ЕМД транспортної складової митної вартості товару.

У наданому коносаменті від 25.06.2025 №UTRUST25062254 наявні відомості щодо порту видачі SHENZHEN (Китай), але при цьому зазначено маршрут прямування ZHAPU (Китай) - GDANSK, POLAND.

Крім того, вантаж прибув в Україну на морському судні JIAYONG/25626S 22.08.2025.

З урахуванням дати залізничної накладної № товар у період з 22.08.2025 по 11.09.2025 року зберігався у контейнері в порту Гданськ (Польща), що може свідчити про наявність додаткових витрат за наявності/відсутності витрат зберігання товару в портовому терміналі, демередж, вартість повернення порожнього контейнера, вартість страхування вантажу, оформлення митних документів: декларації Т1 та інших. У загальній сумі транспортних витрат поза межами території України не врахована вартість оформлення додаткових документів, зокрема декларації Т1.

Згідно наданої залізничної накладної від 11.09.2025 №, перевантаження та відправка контейнера здійснювалась з залізничної станції GDANSK (Польща).

Надана до митного оформлення сканована копія залізничної накладної від 11.09.2025 № не містить інформації про числові значення витрат на транспортування товару, відповідно до Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (УМВС) від 01.11.1951, ратифікованої Україною 05.06.1992.

Листом ДП «Баварія» від 17.10.2025 декларантом додатково надано біржові котировки 2024-2025; договір на транспортно-експедиційне обслуговування від 01.07.2025 №02/07-2025 ТЕО; платіжну інструкцію від 15.08.2025 №1716 у якій призначення платежу зазначено «оплата послуг фрахту та перевезення згідно рахунку від 14.08.2025 року №СФ-0000021», яка не стосується оплати за транспортні послуги згідно поданого декларантом рахунка від 22.08.2025 №СФ-0000025; прайс-лист №б/н від продавця HAINING HISENER TRADE CO., LTD (Китай), в якому відсутня інформація щодо виробника, та повідомлено митницю про відмову від подання будь-яких інших документів.

Митницею розглянуто додатково надані документи та за результатом розгляду повідомлено позивача про те, що вищевказані документи не усувають виявлені розбіжності.

Відповідно до основної одиниці виміру оцінюваного товару, згідно УКТЗЕД, якісних співставних характеристик, часу митного оформлення, наявна інформація: стосовно товару №1 за ЕМД від 04.09.2025 року №25UA57U2 (товар 2) «Вироби з чорного металу з нарізною різьбою шурупи для дерева з головкою з хрестоподібним шліцом, оцинковані-.арт. CS-60060 Шуруп конструкційний з головкою-шайбою T30 CS 6x60; арт.CS-60080 Шуруп конструкційний з головкою-шайбою. Виробник: HAINING HISENER TRADE CO., LTD. Торговельна марка: немає даних. Країна виробництва: CN», - з урахуванням: опису товару, умов поставки, - за ціною 2,0639 доларів США/кг. Товар № 2 за ЕМД від 25.08.2025 №25UA19U5 (товар-1) «Вироби з чорних металів: «гвинти самонарізні, шестигранна головка, зі сталі С1022, загартовані. Країна виробництва - Китай; CN. Виробник: HisenerIndustrial Co, Ltd.» - за ціною 2,0588 доларів США/кг.

Пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598.

Враховуючи подібні фізичні характеристики товару та асортимент оцінюваного товару, оформленого за ЕМД від 04.09.2025 №25UA57U2 та 25.08.2025 №25UA19U5 коригування здійснено з урахуванням основної одиниці виміру, відповідно до товарної номенклатури Митного тарифу України (УКТ ЗЕД), затвердженого Законом України «Про митний тариф України» від 19.10.2022 №2697- ІХ (кілограм).

У зв`язку з неможливістю застосування митної вартості, заявленої декларантом, з урахуванням вищезазначеного, Південно-Східною митницею прийнято рішення про коригування митної вартості №UA110050/2025/000130/1 від 20.10.2025 року.

У зв`язку з прийняттям митницею рішення про коригування митної вартості товару, ДП «Баварія» було відмовлено в митному оформленні та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА110050/2025/000212.

Представник дочірнього підприємства «Баварія» вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню, рішення про коригування митної вартості товарів №110050/2025/000130/1 від 20.10.2025 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110050/2025/000212 від 20.10.2025 року, оскільки позивачем було визначено митну вартість товарів, пред`явлених до митного оформлення, відповідно до вимог статті 53 Митного кодексу України та надано всі необхідні документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, у зв`язку з чим представник позивача звернулася до суду з цим позовом.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 52 Митного кодексу України у випадках, визначених цим Кодексом, для зазначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

За приписами частини 8 статті 52 Митного кодексу України у декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.

Відповідно до статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та (або) бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Положеннями статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частиною 2 статті 58 Митного кодексу України та пунктом 1.14 наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення" №599 від 24.05.2012, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 червня 2012 року за №984/21296, передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до частин 4,5 статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та (або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та (або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що метод визначення митної вартості товару за ціною договору є основним. На підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару, що визначена за першим методом, митному органу необхідно надати відповідні документи. При цьому, застосування кожного наступного методу у їх послідовності можливе лише у разі обґрунтованої та об`єктивної неможливості застосування попереднього методу.

У ході перевірки правильності визначення митної вартості товарів, відповідач дійшов висновку про неможливість застосування методу за ціною договору, оскільки в ході перевірки правильності визначення митної вартості товару виявлені невідповідності та розбіжності у документах та відомостях, наданих до митного контролю, відсутність підтвердження числових значень складових митної вартості товару, ціни, що фактично сплачена.

Проте, суд вважає необґрунтованими висновки митного органу з огляду на наступне.

Відповідно до статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та (або) бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Суд враховує, що орган доходів і зборів має повноваження на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів у тому разі, коли у документах, поданих декларантом для митного оформлення, наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість.

Водночас, цим повноваженням митниці на витребування додаткових документів кореспондує обов`язок належним чином обґрунтувати наявність підстав вважати та належним чином обґрунтувати причини, з яких заявлена митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією на підставі тих, що надані додатково з ініціативи декларанта чи на вимогу митного органу.

Щодо доводів про невідповідності документу про оплату товару, суд зазначає наступне.

Як вбачається з наданого до митного оформлення банківського платіжного документу системи SWIFT № 250722/001696231 від 22.07.2025, сума платежу складає 31 051,05 дол. США, що повністю відповідає загальній сумі Інвойсу №24HS10221F від 24.06.2025.

У графі «Призначення платежу» зазначено реквізити: Контракт №07/23.12.2025 від 23.12.2024, Інвойс №24HS10221F від 24.06.2025.

Наданий позивачем платіжний документ від 22.07.2025 року підтверджує перерахування всієї суми інвойсу до подання декларації.

Отже, суд вважає, що числових розбіжностей між сумою зазначеною в інвойсі та фактично сплаченою сумою не виявлено.

Щодо доводів митниці про не підтвердження заявлених числових значень на транспортування товару, суд виходить з наступного.

Позивачем до митного оформлення було надано не лише рахунок, а й довідку експедитора №22/08/25-1 від 22.08.2025, в якій деталізовано витрати, а саме: морський фрахт (Джапу - Гданськ) - 125 100,00 грн.; навантажувальні роботи за межами України - 13 344,00 грн.; залізничне перевезення (Гданськ - ст. Мостиська) - 58 380,00 грн.

Сума вказаних витрат підтверджена рахунком фактурою № СФ-0000025 від 22 серпня 2025 року, платіжною інструкцією №1734 від 26.08.2025 та Актом здачі прийняття робіт (надання послуг) № 0У-0000025.

Згідно вказаного рахунку, до витрат на транспортування за межами території України було включено:

- 125 100,00 грн. - організація морського фрахту за межами митної території України Джапу (Китай) - Гданськ (Польща) контейнер № ТCLU926152;

- 13 344,00 грн. - організація навантажувальних робіт за межами України по контейнеру №ТCLU926152;

- 58 380,00 грн. - організація доставки контейнера залізничним транспортом Гданськ (Польща) - ст. Мостиська (Україна), контейнер № ТCLU926152.

Під час митного оформлення контролюючому органу було надано довідку експедитора, платіжну інструкцію, рахунок та акт здачі прийняття робіт, а отже ці документи у своїй сукупності відображають повну та достовірну структуру витрат на транспортування, що базується на об`єктивних даних, які піддаються арифметичному обчисленню.

Таким чином, суд приходить до висновку, що транспортна складова митної вартості, заявлена позивачем, підтверджена документально об`єктивними даними, що піддаються обчисленню, а доводи відповідача про її заниження не знайшли свого підтвердження.

Проте, можливість поставки товару іншим покупцям за меншою ціною відповідає принципам свободи зовнішньоекономічних зв`язків та не суперечить нормам національного та міжнародного законодавства. При прийнятті оспорюваних рішень митний орган використав виключно інформацію з бази даних митного органу. Тобто, відповідач керувався не документами, поданими декларантом до митного оформлення, а спирався на наявну в митного органу цінову інформацію.

При цьому, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації митниці, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено.

Сам факт здійснення митного оформлення подібних товарів за митною вартістю, що є більша заявленої декларантом, не може бути безумовною підставою для коригування відповідачем митної вартості товару.

Верховний Суд в постанові від 21.12.2018 року в справі №815/228/17 дійшов висновків, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що в попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин та визначається в кожному конкретному випадку.

Щодо митної вартості, суд виходить з наступного.

Верховним Судом при прийнятті рішень по справам про коригування митної вартості (у справах №815/2731/18 від 16.07.2020 року, №1140/3242/18 від 23.07.2019 року) неодноразово висловлювались наступні правові висновки щодо умов оплати за товар: у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.

У свою чергу умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються.

У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

З урахуванням правових висновків, відповідач взагалі не повинен був звертати увагу на умови оплати, оскільки незалежно від того, яка встановлена відстрочка платежу, від якого моменту рахується, або яка встановлена попередня оплата, відповідні суми повинні бути включені до митної вартості, що відповідно до матеріалів справи, було зроблено декларантом.

Доказами, що підтверджують вартість товарів, які подавалися під час митного оформлення ДП «Баварія» є:

- пакувальний лист (Packing list) № Б/Н від 24.06.2025;

- рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) № 24HS10221F від 24.06.2025;

- коносамент (Bill of lading) № UTRUST25062254 від 25.06.2025;

- автотранспортна накладна (Road consignment note) № 7602 від 19.08.2025;

- накладна УМВС (SMGS consignment note (rail)) № від 11.09.2025;

- сертифікат про походження товару № CCPIT851 від 08.07.2025;

- митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів №25UA60U7.00 від 03.10.2025;

- акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (у випадках митного огляду, що здійснюється при виконанні митних формальностей під час митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації) №25UA0U7 від 07.10.2025;

- картка відмови у прийняття митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110050/2025/000200 від 07.10.2025;

- банківський платіжний документ, що стосується товару №250722/001696231 від 22.07.2025;

- документ, що підтверджує вартість товару № СФ-0000025 від 22.08.2025;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № б/н від 20.05.2025;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларується, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з них посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №07/23.12.2025 від 23.12.2024;

- договір про надання послуг митного брокера № 01/07-2025 від 01.07.2025;

- електронний сертифікат про непреференційне походження товару, факт видачі та/або зміст якого митний орган може перевірити на веб-сайті компетентного органу (організації), що видав сертифікат №CCPIT851 від 08.07.2025;

- лист продавця № б/н від 09.10.2025;

- копія митної декларації країни відправлення №00058153 від 26.06.2025;

- митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів №25UA34U7 від 09.10.2025.

Враховуючи встановлені обставини справи, а також правове регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що ДП «Баварія» надано всі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України, які необхідні для визначення митної вартості, які містять повну інформацію про митну вартість та її складові.

Натомість, всупереч частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору.

Відповідно до частини першої статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Умовами частини 2 статті 57 Митного кодексу України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина 3 статті 57 Митного кодексу України).

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта статті 57 Митного кодексу України).

Частиною 8 статті 57 Митного кодексу України визначено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Суд зазначає, що досліджені судом первинні документи, а також додатково подані позивачем до митного органу документи, повністю підтверджують митну вартість товару, задекларовану за основним методом.

Крім того, митним органом не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за ціною договору.

Відтак, наявність належних підстав для коригування митної вартості Південно-Східною не доведена.

Суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення митного органу є необґрунтованим, висновки відповідача базуються на припущеннях, без об`єктивної та перевіреної інформації.

З урахуванням наведеного вище, рішення про коригування митної вартості товарів №110050/2025/000130/1 від 20.10.2025 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110050/2025/000212 від 20.10.2025 року є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову ДП «Баварія».

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до адміністративного суду із позовною заявою сплачено суму судового збору у розмірі 2662,40 грн., що документально підтверджується платіжною інструкцією АТ "ОТП Банк" №1846 від 06.01.2026 року.

А отже, суд приходить до висновку про необхідність стягнути на користь дочірнього підприємства «Баварія» () за рахунок бюджетних асигнувань Південно-Східної митниці () судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662,40 грн.

Щодо розподілу судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, у розмірі 40000,00 грн., суд виходить з наступного.

Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено вичерпний перелік видів судових витрат.

Згідно з частиною 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, крім іншого, витрати на професійну правничу допомогу та витрати по підготовці справи до розгляду.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з частинами 1-7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

На підтвердження наданих послуг адвокатом до суду надано:

- копію ордеру на надання правничої допомоги серії АЕ №1458485 від 07.01.2026;

- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №4898 від 27.03.2012 року;

- копію акту прийому-передачі наданих послуг від 06.01.2026 року;

- копію договору про надання правової допомоги №02-20-11/25 від 20.11.2025 року;

- копію довідки директора ДП «Баварія» вих. №1 від 06.01.2026 року про оплату правової допомоги на суму 40000 грн.;

- платіжна інструкція АТ КБ "Приватбанк" №1803 від 24.11.2025 року;

- копія рахунку-фактури №138/25 від 20.11.2025 року.

Як вбачається з наданих позивачем документів, витрати на професійну правову допомогу в цій справі позивачем та його представником оцінено в розмірі 40 000,00 грн.

Відповідно до частини 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

29.01.2026 року на адресу суду від представника Південно-Східної митниці надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечує проти задоволення клопотання представника позивача в частині стягнення судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, в розмірі 40 000,00 грн., з огляду на таке.

Відповідно до частин 1, 2 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За приписами частини 3 статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Щодо співмірності заявленого розміру витрат зі складністю справи, витраченим часом, обсягом виконаних робіт, ціною позову митниця вважає за необхідне звернути увагу суду на наступне:

1.Складність справи. Справа відноситься до малозначних справ, у зв`язку з чим призначена до розгляду судом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Отже, зазначена справа не є складною та не потребує багато часу та зусиль для підготовки.

2.Обсяг виконаних робіт. Предметом оскарження у даній справі є одне рішення про коригування митної вартості товару та одна картка відмови, що є однією позовною вимогою. Отже, обсяг робіт у даній справі не є значним.

3.Витрачений час. Встановити витрачений адвокатом час не представляється можливим, оскільки жоден із наданих документів не містить даної інформації.

4.Ціна позову. Ціна позову в даній справі становить 175 897 грн. Заявлений адвокатом розмір правової допомоги у сумі 40 000 грн. становить майже 25% від ціни позову, що є явно завищеним розміром.

З урахуванням наданих доказів, суд приходить до висновку, що понесені витрати позивача на правову допомогу адвоката є завищеними, а розмір витрат не співмірним зі складністю справи та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт, а тому суд вважає за необхідне стягнути на користь дочірнього підприємства «Баварія» () за рахунок бюджетних асигнувань Південно-Східної митниці () судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, в розмірі 4500,00 грн.

Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов дочірнього підприємства «Баварія» до Південно-Східної митниці про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Південно-Східної митниці про коригування митної вартості товарів №110050/2025/000130/1 від 20.10.2025 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови Південно-Східної митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110050/2025/000212 від 20.10.2025 року.

Стягнути на користь дочірнього підприємства «Баварія» () за рахунок бюджетних асигнувань Південно-Східної митниці () судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662,40 грн.

Стягнути на користь дочірнього підприємства «Баварія» () за рахунок бюджетних асигнувань Південно-Східної митниці () судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, в розмірі 4500,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник