Справа № 200/336/26
Суддя: Черникова А.О.
Дата ухвалення: 2026-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2026 року Справа№200/336/26

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Черникової А.О., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі-відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 28 серпня 2025 року про відмову у перерахунку пенсії;

- зобов`язати відповідача з урахуванням висновків суду у справі здійснити з 21.08.2025 перерахунок пенсії згідно ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області під час здійснення перерахунку пенсії з 21.08.2025 зарахувати періоди: з 29.11.1987 по 27.10.1989, з 01.05.2010 по 28.07.2010, з 11.10.2010 по 31.12.2010, з 01.04.2021 по 07.03.2024 - до загального та пільгового стажу на підземних роботах за списком № 1; періоди з 01.04.1990 по 02.04.1990, з 01.05.2008 по 29.05.2008, з 01.04.2009 по 26.05.2009, з 06.11.2009 по 25.12.2009, з 18.01.2010 по 02.02.2010, з 01.04.2010 по 29.04.2010, з 09.08.2010 по 28.09.2010, з 01.07.2016 по 27.07.2016, з 01.01.2017 по 12.01.2017, з 01.08.2017 по 14.08.2017, з 01.07.2019 по 31.07.2019, з 01.08.2019 по 31.08.2019, з 01.09.2019 по 31.03.2021 - до пільгового стажу на підземних роботах за списком № 1.

В обґрунтування позову зазначив, що 28 серпня 2025 року позивач відмовив у перерахунку його пенсії не зарахувавши йому при цьому 17 періодів його роботи згідно трудової книжки, а також період строкової військової служби з 29.11.1987 по 27.10.1989. Вважає рішення неправомірним, оскільки незараховані відповідачем періоди, підтверджені його трудовою книжкою та персональною відомістю форми-ОК-5. Вважає, що має право на обчислення пенсії у відповідності до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», а тому вважає незаконним рішення про відмову у перерахунку пенсії та таким, що порушує його право на належний соціальний захист.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22 січня 2026 року позовна заява прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

29 січня 2026 року судом отримано від відповідача відзив на позов та додаткові докази по справі.

У відзиві на позов Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, зазначивши, що оскільки позивачем не надані пільгові довідки за період роботи, отже відсутні підстави для зарахування зазначених періодів роботи до пільгового стажу.

До пільгового стажу за Списком №1, передбаченого Постановою № 202 не зараховано періоди:

- з 01.04.1990 по 02.04.1990 - згідно довідки про стаж №26/255 від 11.06.2019 перебував в навчальному пункті;

- з 01.05.2008 по 29.05.2008 - згідно довідки №26/255 від 11.06.2019 перебував на легкій праці та у навчальній відпустці;

- з 01.04.2009 по 26.05.2009 - згідно довідки №26/255 від 11.06.2019 перебував на легкій праці, лікарняному, навчальній відпустці та навчально курсовому комбінаті;

- з 06.11.2009 по 25.12.2009 згідно довідки №26/255 від 11.06.2019 відомості про пільговий стаж відсутні;

- з 18.01.2010 по 02.02.2010 - згідно довідки №26/255 від 11.06.2019 перебував у навчальній відпустці та прогулі;

- з 01.04.2010 по 29.04.2010 - згідно довідки №26/255 від 11.06.2019 перебував у навчальній відпустці;

- з 09.08.2010 по 28.09.2010 - згідно довідки №26/255 від 11.06.2019 відомості про пільговий стаж відсутні;

- з 01.07.2016 по 27.07.2016 - згідно довідки №43 від 19.08.2019 перебував у безоплатних відпустках та брав участь у страйках;

- з 01.01.2017 по 12.01.2017 - згідно довідки №43 від 19.08.2019 перебував у безоплатних відпустках, брав участь у страйках та держ. обов`язках;

- з 01.08.2017 по 14.08.2017 - згідно довідки №43 від 19.08.2019 перебував у безоплатних відпустках та на навчальних курсах;

- з 01.01.2018 по 08.01.2018 - згідно довідки №43 від 19.08.2019 перебував у відрядженні та брав участь у держ. обов`язку.

До пільгового стажу за Списком №1, передбаченого Постановою №202 зараховано періоди з 01.07.2019 по 31.07.2019, з 01.08.2019 по 31.08.2019, з 01.09.2019 по 31.03.2021 - згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу (довідка ок-5).

Як вбачається з довідок «Про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній», позивач - користувався відпустками без збереження заробітної плати. Даних про перебування позивача у відпустці без збереження заробітної плати, яка була б пов`язана з виробничою необхідністю, означені довідки не містять, як не містять і решта матеріалів справи.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 08.02.2016 року №713/039/161-16 періоди, зокрема відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році. У постанові від 19.03.2019 у справі № 295/8979/16-а Верховний Суд, між іншим, зазначив, що час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють у шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше одного місяця в календарному році.

За таких обставин, Головне управління вважає, що правомірно відмовило позивачу у зарахуванні до пільгового стажу роботи періоди з 01.04.2009 по 26.05.2009, з 06.11.2009 по 25.12.2009, з 18.01.2010 по 02.02.2010, з 01.04.2010 по 29.04.2010, з 09.08.2010 по 28.09.2010, з 01.07.2016 по 27.07.2016, з 01.01.2017 по 12.01.2017, з 01.08.2017 по 14.08.2017.

Щодо позовних вимог зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області під час здійснення перерахунку пенсії з 21.08.2025 зарахувати періоди: з 29.11.1987 по 27.10.1989, з 01.05.2010 по 28.07.2010, з 11.10.2010 по 31.12.2010, 01.04.2021 по 07.03.2024 Головне управління зазначило наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області (дислокація - м. Селидове), як отримувач пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон № 1058).

До загального страхового та пільгового стажу за Списком №1, передбаченого Постановою № 202 не зараховано періоди:

- з 29.11.1987 по 27.10.1989 - період військової служби, згідно військового квитка НОМЕР_1 від 08.02.1989, виданий ІНФОРМАЦІЯ_1 запис про закінчення військової служби здійснено різними чорнилами;

- з 01.05.2010 по 31.07.2010, з 11.10.2010 по 31.12.2010, 01.04.2021 по 07.03.2024 - оскільки згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу (довідка ок-5) відсутня сплата страхових внесків.

У зв`язку з чим, відповідач просить відмовити позивачу в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Суд вважає за необхідне зазначити, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією російської федерації в Україні введено воєнний стан із 5 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженими відповідними законами, дія воєнного стану неодноразово продовжувалась та станом на час розгляду справи в Україні продовжує діяти воєнний стан.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України згідно паспорта НОМЕР_2 , який виданий Новогродівським МВ ГУМВС України в Донецькій області 3 квітня 2010 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зареєстроване місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Соборна, буд. 3; , є суб`єктом владних повноважень та належним відповідачем у справі.

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області (м. Селидове), як отримувач пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058) з 10 серпня 2019 року довічно.

21 серпня 2025 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про перерахунок пенсії № 7971 відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 року № 345.

Заява була розглянута за принципом екстериторіальності спеціалістами Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області о/р НОМЕР_4 від 28.08.2025 року позивачу відмовлено у перерахунку пенсії.

За результатами розгляду документів, доданих до заяви встановлено, що пільговий стаж позивача на підземних роботах становить 12 років, 0 місяців, 29 днів.

До заяви про перерахунком заявником не додано жодних нових документів які підтверджують роботу на пільгових умовах по теперішній час.

На підставі вищевикладеного, прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 в перерахунку пенсії відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 року № 345.

Вважаючи протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову у перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, регулюються положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ), Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) та Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі - Закон № 345-VІ).

Відповідно до пункту 2 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-XII. Пунктом 16 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV передбачено, що положення Закону № 1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. 12.08.1993 Кабінет Міністрів України своєю постановою № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок № 637).

Так, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (розділ «Загальні положення» Порядку № 637).

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_5 від 30.01.1990 року, позивач працював:

- з 24.01.1990 року по 30.06.1990 року працював в Шахтоуправлінні «Новогродівська», з 24.01.1990 року прийнятий підземним учнем гірника н дільницю №1, з 01.02.1990 року направлений на курси навчання за професією гірник підземний, з 25.04.1990 року переведений гірником підземним 3 розряду на дільницю з повним робочим днем у шахті (записи №№2-5);

- з 18.07.2005 року по 31.10.2009 року працював на ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля», з 18.07.2005 року прийняти учнем електрослюсаря чергового по ремонту обладнання: з 25.10.2005 року переведений електрослюсарем (слюсарем) черговим по ремонту обладнання 4 розряду на дільниці електромеханічного відділу, з 01.08.2006 переведений електрослюсарем (слюсарем) черговим по ремонту обладнання 5 розряду; з 17.03.2008 року переведений гірничим підземним 3 розряду з повним робочим днем у шахті; з 14.01.2019 року переведений учнем прохідника з повним робочим днем у шахті; з 14.01.2009 року направлений на курсове навчання з відривом від виробництва в УХК ДП «Селидіввугілля» за професією прохідник;% 02.03.2009 практика за професією; з 01.09.2009 року переведений гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем в шахті на дільниці гірничих капітальних робіт (записи №№ 30-38).

- з 06.11.2009 року по 25.12.2009 року працював в ТОВ «Донецьке шахто будівельне підприємство» прохідником 5 розряду підземним з повним робочим днем в шахті (записи №№39-40);

- з 18.01.2010 року по 28.07.2010 року позивач працював в ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» підземним гірником з повним робочим днем у шахті на дільниці гірничо капітальних робіт (записи №№41-42);

- з 09.08.2010 року по 28.09.2010 позивач працював в ТОВ «Донремсервіс» прохідником з повним робочим днем в шахті (записи №№43,44);

- з 11.10.2010 року працював в шахті ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» прохідником підземним 5 розряду з повним робочим днем в шахті Остання запис 48 від 25.09.2017 року переведений підземним гірником з повним робочим днем у шахті на дільниці по ремонту виробничого обладнання (записи №№45-48).

Записи в трудовій книжці позивача містять всі необхідні відомості про пільговий характер роботи позивача на підземних роботах з повним робочим днем під землею, що відповідає вимогам статті 114 Закону № 1058-IV.

Як свідчать матеріали справи, пенсійним органом при призначенні пенсії позивачу враховано до пільгового стажу за Списком № 1 - 12 років 0 місяців 29 днів.

Відповідно реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Індивідуальні відомості про застраховану особу форми - ОК5, вбачається:

Код обліку спецстажу в Реєстрі застрахованих осіб за 2009 рік ЗПЗ013А1.

Код обліку спецстажу в Реєстрі застрахованих осіб за 2010 рік ЗПЗ013А1, ЗПЗ014А2.

Код обліку спецстажу в Реєстрі застрахованих осіб за 2011 рік ЗПЗ014А2.

Код обліку спецстажу в Реєстрі застрахованих осіб за 2012 рік ЗПЗ014А2.

Код обліку спецстажу в Реєстрі застрахованих осіб за 2013 рік ЗПЗ014А2.

Код обліку спецстажу в Реєстрі застрахованих осіб за 2014рік ЗПЗ014А2.

Код обліку спецстажу в Реєстрі застрахованих осіб за 2015 рік ЗПЗ014А1, ЗПЗ014А2.

Код обліку спецстажу в Реєстрі застрахованих осіб за 2016 рік ЗПЗ014А1.

Код обліку спецстажу в Реєстрі застрахованих осіб за 2017 ЗПЗ014А1, ЗПЗ014А2.

Код обліку спецстажу в Реєстрі застрахованих осіб за 2018 ЗПЗ014А4.

Відповідно до постанов правління Пенсійного фонду України (далі - ПФУ) № 7-6 від 10.06.2004 «Про затвердження Порядку формування і подачі органам ПФУ відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування», № 26-1 від 05.11.2009 «Про порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування органам ПФУ», № 22-2 від 08.10.2010 «Про Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та № 25-2 від 03.12.2013 «Про визнання такою, що втратила чинність, постанови правління ПФУ від 08.10.2010 № 22-2, якими затверджувалися Довідники кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства, встановлено код підстав для обліку спецстажу за № ЗП3013А1, ЗПЗ014А1, ЗПЗ014А2 для застрахованих осіб, які є працівниками, що зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці:

код ЗПЗ013А1 - працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам;

код ЗПЗ014А4 це інженерно-технічні працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах,- за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 31.03.1994 № 202.

Тобто, наведені коди для обліку спестажу стосуються робіт, в тому числі, пов`язаних з повним робочим днем під землею.

Відтак, підсумовуючи суд вказує, що періоди роботи позивача з 01.05.2008 по 29.05.2008, з 01.04.2009 по 26.05.2009, з 06.11.2009 по 25.12.2009, з 18.01.2010 по 02.02.2010, з 01.04.2010 по 29.04.2010, 01.05.2010 по 28.07.2010, з 09.08.2010 по 28.09.2010, 11.10.2010 по 31.12.2010, з 01.07.2016 по 27.07.2016, з 01.01.2017 по 12.01.2017, з 01.08.2017 по 14.08.2017, з 01.07.2019 по 31.07.2019, з 01.08.2019 по 31.08.2019, з 01.09.2019 по 31.03.2021, 01.04.2021 по 07.03.2024 містить інформацію про пільговий характер роботи.

При цьому слід зазначити про таке.

За приписами статті 84 КЗпП України, у випадках, передбачених статтею 25 Закону України «Про відпустки», працівнику за його бажанням надається в обов`язковому порядку відпустка без збереження заробітної плати.

За сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік.

Як слідує зі ст. 4 Закону України «Про відпустки», відпустки без збереження заробітної плати є одними з видів відпусток.

Відповідно до статей 25 та 26 Закону України «Про відпустки» відпустки без збереження заробітної плати надаються в обов`язковому порядку, або за згодою сторін.

Поряд з цим, в листі Міністерства соціальної політики України від 08.02.2016 р. № 713/039/161-16 надано роз`яснення в якому зазначено, що відповідно до статті 34 Кодексу законів про працю України простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.

У разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу, організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця.

Час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

У постанові від 19.03.2019 у справі № 295/8979/16-а Верховний Суд, між іншим, зазначив, що час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють у шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше одного місяця в календарному році.

Отже, відповідачу слід врахувати це при перерахунку пенсії позивача.

Також відповідач не зарахував до загального страхового та пільгового стажу за Списком №1, передбаченого Постановою № 202 період військової служби, згідно військового квитка НОМЕР_1 від 08.02.1989, виданий ІНФОРМАЦІЯ_1 з 29.11.1987 по 27.10.1989, оскільки запис про закінчення військової служби здійснено різними чорнилами.

Верховний Суд у постановах від 28.02.2018 у справі №428/7863/17, від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а, від 04.09.2018 у справі №423/1881/17, від 29.03.2019 у справі №548/2056/16-а неодноразово висловлював позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Стосовно неврахування до пільгового стажу періоду проходження строкової військової служби з 29.11.1987 по 27.10.1989 суд зазначає наступне.

Відповідно до вказаної вище трудової книжки записом №1 підтверджено, що в період з 29.11.1987 року по 27.10.1989 року позивач проходив службу в лавах Радянської армії відповідно військового квитка НОМЕР_1 . Записом №2 трудовій книжці від 24.01.1990 року позивач був прийнятий учнем гірника на дільниці №1.

Оскільки позивач призову працював за професією, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, період проходження строкової військової служби з 29.11.1987 по 27.10.1989 також мав би бути зарахований при призначенні пенсії до страхового та пільгового стажу на підземних роботах за списком № 1.

Щодо перерахунку пенсії позивачу з 21 серпня 2025 року згідно ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80 відсотків моєї заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, суд зазначає наступне.

Статтею 1 Закону № 345-VI передбачено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Згідно зі статтею 8 Закону № 345-VI мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Під повним робочим днем розуміється виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Як свідчать матеріали справи, позивач звернувся з письмовою заявою від 21 серпня 2025 року до пенсійного органу про перерахунок його пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI.

За п. 5 постанови Верховної Ради України «Про порядок введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення»» від 06 грудня 1991 року № 1931-XII Міністерству соціального забезпечення України було надано право давати роз`яснення про порядок застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», обов`язкові для всіх підприємств, установ і організацій, розташованих на території України.

На виконання постанови Верховної Ради України «Про порядок введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 06 грудня 1991 року № 1931-XII Міністерством соціального забезпечення України видано роз`яснення від 20 січня 1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

За роз`ясненнями Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення»» працівникам, зайнятим на підземних роботах та в металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювавши повного стажу, передбаченого зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього:

- кожного повного року гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік роботи 3 місяці;

- кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.

Отже, основною умовою для взаємозаліку пільгового трудового стажу роботи є наявність 10-річного стажу роботи.

Міністерство соціальної політики України у листі від 2 жовтня 2018 року № 19997/0/2-18, адресованому Пенсійному фонду України, зазначило про доцільність застосування роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

За листом Міністерства соціальної політики України від 12 вересня 2018 року № 1209-27, до законодавчого врегулювання питання внесення змін до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», органи Пенсійного фонду України при призначенні пенсії відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» враховують Роз`яснення № 8.

Статтею 114 Закону № 1058-IV передбачена можливість взаємного зарахування періодів роботи як за Списком робіт і професій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202, так і періодів роботи, передбаченої у відповідних розділах Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а Роз`ясненням № 8 лише розтлумачено як правильно застосовувати цю норму.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 18.11.2024 по справі № 200/1009/24.

Щодо відсутності сплати страхових внесків, слід зазначити наступне.

Згідно із ст. 20 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Такі ж вимоги передбачає ст. 106 вказаного Закону, згідно якої відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник.

Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату єдиного внеску законом покладено на страхувальника.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду від 24 травня 2018 року по справі 490/12392/16-а.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що пенсійним органом протиправно не зараховано періоди роботи позивача з 29.11.1987 по 27.10.1989, з 01.05.2010 по 28.07.2010, з 11.10.2010 по 31.12.2010, з 01.04.2021 по 07.03.2024 підлягають зарахуванню до загального та пільгового стажу на підземних роботах за списком № 1; періоди з 01.04.1990 по 02.04.1990, з 01.05.2008 по 29.05.2008, з 01.04.2009 по 26.05.2009, з 06.11.2009 по 25.12.2009, з 18.01.2010 по 02.02.2010, з 01.04.2010 по 29.04.2010, з 09.08.2010 по 28.09.2010, з 01.07.2016 по 27.07.2016, з 01.01.2017 по 12.01.2017, з 01.08.2017 по 14.08.2017, з 01.07.2019 по 31.07.2019, з 01.08.2019 по 31.08.2019, з 01.09.2019 по 31.03.2021 - до пільгового стажу на підземних роботах за списком № 1.

Суд визначає, що статтею 8 Закону № 345-VI встановлено не окремий вид пенсії, а додаткову соціальну гарантію. При цьому розмір пенсії обчислюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування і під час такого обчислення враховуються відповідні доплати і підвищення, передбачені зазначеним Законом.

Тотожні висновки наведені в постанові Верховного суду від 15.04.2025 року у справі №520/9629/24.

Отже, враховуючи положення статті 8 Закону № 345-VI, суд констатує, що позивач має право на пенсію за віком, яка має становити суму не менше 80 відсотків його заробітної плати (доходу), але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

У зв`язку з чим, відповідач безпідставно відмовив у перерахунку пенсії та не застосував положення ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», а отже рішення про відмову у перерахунку пенсії , яке ухвалене Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 21.08.2025 року, є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Як наслідок, суд вважає належним зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача від 21.08.2025 року, з урахуванням висновків суду.

Інші доводи та заперечення сторін не спростовують вище встановленого судом та не мають визначального значення для вирішення спору по суті.

Судом враховується, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги наведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно із квитанцією АТ КБ ПриватБанк від 05 січня 2026 року, позивачем сплачено судовий збір у сумі 1 331,20 грн.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи характер задоволених вимог, на користь позивача слід присудити понесені ним судові витрати в повному розмірі 1 331,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 12, 72-77, 94, 132, 139, 192-193, 242-246, 255-258, 262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (зареєстроване місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Соборна, буд. 3; ) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 28 серпня 2025 року про відмову у перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з урахуванням висновків суду у справі здійснити з 21.08.2025 перерахунок пенсії згідно ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області під час здійснення перерахунку пенсії з 21.08.2025 зарахувати ОСОБА_1 періоди: з 29.11.1987 по 27.10.1989, з 01.05.2010 по 28.07.2010, з 11.10.2010 по 31.12.2010, з 01.04.2021 по 07.03.2024 - до загального та пільгового стажу на підземних роботах за списком № 1; періоди з 01.04.1990 по 02.04.1990, з 01.05.2008 по 29.05.2008, з 01.04.2009 по 26.05.2009, з 06.11.2009 по 25.12.2009, з 18.01.2010 по 02.02.2010, з 01.04.2010 по 29.04.2010, з 09.08.2010 по 28.09.2010, з 01.07.2016 по 27.07.2016, з 01.01.2017 по 12.01.2017, з 01.08.2017 по 14.08.2017, з 01.07.2019 по 31.07.2019, з 01.08.2019 по 31.08.2019, з 01.09.2019 по 31.03.2021 - до пільгового стажу на підземних роботах за списком № 1.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (зареєстроване місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Соборна, буд. 3; ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 331,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.О.Черникова