Справа № 587/275/26
Суддя: Гончаренко Л. М.
Дата ухвалення: 2026-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 587/275/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року Сумський районний суд Сумської області в складі: головуючого судді Гончаренко Л.М.,за участю секретаря судового засідання Макошенець С.І.,розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач в особі представника Дерези М.Е. звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 22.01.2026 о 18 год 41 хв поліцейський Управління патрульної поліції в Сумській області Моргун С.В. виніс постанову про накладення на нього адміністративного стягнення в розмірі 425 грн серія ЕНА № 6550878. Відповідно до постанови водій ОСОБА_1 22.01.2026 о 18 год 13 хв на вул. Харківській 2, керуючи транспортним засобом Ford д.н.з НОМЕР_1 здійснив розворот на пішоходному переході, перед проведенням розгляду справи, водій відмовився пред`явити для перевірки посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п. 2.4 а Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП. Позивач вважає постанову протиправною та такою, що винесена без дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та такою, яка підлягає скасуванню. Так поліцейський не представився та висловив вимогу пред`явити посвідчення та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. У ході розмови позивач заявив клопотання про ознайомлення з доказами правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється. У відповідь на заявлене клопотання поліцейський надав докази порушення ПДР, однак такі докази не містять відомостей, які б підтверджували факт вчинення позивачем будь-якого порушення ПДР. Вимога поліцейського щодо пред`явлення документів була висловлена без повідомлення законної та конкретної підстави зупинення транспортного засобу.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліціїчерез систему «Електронний суд» направив до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги вважає безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, просив залишити позовну заяву без задоволення. До відзиву долучив відеозапис правопоррушення.

Дослідивши письмові докази по справі, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Судом встановлено, що 22.01.2026 року поліцейським Управління патрульної поліції в Сумській області Моргун С.В. була винесена постанова серії ЕНА №6550878, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено штраф в розмірі 425 грн. В оскаржуваній постанові зазначено, що 22.01.2026 року близько 18 год. 18 хв. в м. Суми по вул. Харківська,2 водій ОСОБА_1 керуючи тз FORD номерний знак НОМЕР_1 , здійснив розворот на пішохідному переході , перед проведенням розгляду справи, водій відмовився пред`являти для перевірки посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, порушення зафіксовано на відеореєстратор Xiaomi Yi Car DVR та відеокамеру Motorola Solutions, чим порушив п.2.4 а ПДР за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП. (а.с. 7).

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 2.4 а Правил дорожнього руху (далі - ПДР) водій механічного транспортного засобу на вимогу поліцейського повинен пред`явити для перевірки документи, зазначені у п.2.1 ПДР.

Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний на вимогу поліцейського, а водій військових транспортних засобів поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, поліс обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат «Зелена картка») або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на паперовому чи електронному носії або відображення інформації про наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), інші документи, що визначені законодавством.

Згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зі змісту зазначених норм можна зробити висновок, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення. Відповідач як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

У відповідності до ч.ч. 1, 4 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За визначенням ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Так судом встановлено, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №6550878 від 22.01.2026 року складена у зв`язку з порушенням позивачем ОСОБА_1 п. 2.4 а ПДР України, а саме відмовився пред`явити для перевірки посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Посилання на незаконність дій поліцейського не знайшли свого підтвердження та спростовуються наданим відповідачем відеозаписом зафіксованого на цифрову нагрудну відеокамеру Motorola Solutions моделі Video Badge VB-400 VB-440-64-KF-N № 470807, Clip 0- 00:01:35; 00:09:12; 00:14:29.

Факт вчинення правопорушення позивачем та спілкування позивача з поліцейським зафіксовано на відео файлі зафіксованого на цифрову нагрудну відеокамеру Motorola Solutions моделі Video Badge VB-400 VB-440-64-KF-N № 470807, Clip 0- 00:01:35; 00:09:12; 00:14:29, який долучений до відзиву.

Суд констатує, що доводи позивача, стосовно необґрунтованості винесення постанови, а саме факту не здійснення правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП, спростовуються матеріалами справи.

Будь-яких інших аргументованих доказів щодо незаконності дій відповідача та скасування постанови від 22.01.2026 року у справі про адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Відповідно, враховуючи те, що обставини, вказані в постанові про адміністративне правопорушення мали місце, суд не вбачає підстав для скасування постанови серії ЕНА №6550878 від 22.01.2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

При цьому суд виходить з того, що поліцейський під час виявлення правопорушення та складання постанови про притягнення позивачем до відповідальності діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що відповідачем надано достатньо доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 4 ст. 122, ст. ст. 254-258, 288 КУпАП України, ст. ст. 8, 9, 17, 19, ч. 2 ст. 72, 159-163,167 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного судупротягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Л.М. Гончаренко