Справа № 300/6315/24
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2026-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

19 березня 2026 року
справа №300/6315/24
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Блажівської Н.Є.,
суддів: Шишова О.О., Яковенка М.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення
у адміністративній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Івано-Франківської митниці
про визнання протиправним та скасування рішення,
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі також - ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Івано-Франківської митниці (далі також - Відповідач, Митниця), у якому просив визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA206050/2024/000029/2 від 26 червня 2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації № UA206050/2024/000198.
Івано-Франківський окружний адміністративний суд рішенням від 3 жовтня 2024 року задовольнив позовні вимоги.
Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 11 березня 2025 року скасував рішення суду першої інстанції та прийняв нову постанову, якою у задоволенні позову відмовив.
Верховний Суд постановою від 29 грудня 2025 року касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнив. Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2025 року скасував. Залишив у силі рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 3 жовтня 2024 року.
Від представника Позивача надійшла заява, в якій він просив прийняти додаткове рішення про стягнення судового збору, сплаченого при поданні касаційної скарги, у розмірі 36 336,00 грн.
Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення (частина друга статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України).
Додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.
Матеріалами справи підтверджується, що при поданні касаційної скарги Позивач сплатив судовий збір у розмірі 36 336,00 грн відповідно до платіжної інструкції від 16 квітня 2025 року № 330 із розрахунку 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
Касаційна скарга була подана з використанням підсистеми «Електронний суд».
Пунктом 3 частини другої статті 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» встановлений розмір ставок судового збору, а саме: за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду - 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Водночас, відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Оскільки касаційну скаргу подано в електронній формі через систему «Електронний суд», розмір судового збору визначається як 200 відсотків відповідної ставки судового збору що підлягала сплаті у суді першої інстанції із застосуванням коефіцієнта 0,8.
Тобто належний до сплати судовий збір за подання касаційної скарги становив 29 068,80 грн (36 336,00 грн х 0,8)
Відповідно, ця сума у розмірі підлягає стягненню на користь Позивача за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача.
Питання повернення надмірно сплаченого судового збору у розмірі 7 267,20 грн (36 336,00 - 29 068,80 грн) підлягає вирішенню окремо за заявою зацікавленої особи в порядку, встановленому частиною першою статті 7 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись статтями 132, 134, 139, 252, 260, 345, 355, 356, 359 КАС України, суд
Заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалити у справі додаткову постанову.
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач Н.Є. Блажівська
Судді О.О. Шишов