Справа № 240/8273/26
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2026-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

20 березня 2026 року м. Житомир справа № 240/8273/26

категорія 105000000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Нагірняк Микола Федорович, розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Хмельницького міжрегіонального Управління Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову Богунського ВДВС у місті Житомирі від 27.01.2026 про стягнення виконавчого збору в сумі 31 617,05 грн у виконавчому провадженні №61551758.

Ухвалою суду від 10.03.2026 року позовну заяву залишено без руху та встановлено Позивачеві строк для подання доказів на підтвердження доводів для поновлення строку звернення з вказаним позовом до суду.

На виконання вимог ухвали суду Позивач подав заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій зазначає, що Позивач не проявляв процесуальної пасивності. 03.02.2026 р. Позивач отримав засобами поштового зв`язку копію оскаржуваної постанови від 27.01.2026 р. Дана обставина (щодо дати фактичного отримання документа саме 03.02.2026 р.) вже була досліджена та встановлена судом у межах паралельної справи № 240/4456/26, а тому, відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи.

Одразу після отримання документа Позивач негайно ініціював процедуру адміністративного оскарження дій державного виконавця Пехшвелашвілі Н.Ю. перед начальником Богунського ВДВС Савіною Н.П. (в порядку ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження»). Позивач вважає, що проміжок часу з 03.02.2026 по 04.03.2026 є періодом легітимного очікування відповіді від суб`єкта владних повноважень.

Розглянувши вказану заяву, суд доходить висновку про її необґрунтованість з огляну на таке.

Частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Відповідно до статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Частиною 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною 1 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

При цьому, за приписами частини 2 названої правової норми позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

За змістом частини 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду Позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до частини 2 якої, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. У разі неподання особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Суд зазначає, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами (постанова Верховного Суду від 17 липня 2018 року у справі №521/21851/16-а).

Як слідує з позовних вимог, Позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Богунського ВДВС у місті Житомирі від 27.01.2026 про стягнення виконавчого збору в сумі 31 617,05 грн у виконавчому провадженні №61551758.

При цьому Позивач зазначає, що про наявність виконавчого провадження йому стало відомо лише 03.02.2026 року, і на його думку, проміжок часу з 03.02.2026 по 04.03.2026 слід вважати періодом легітимного очікування відповіді від суб`єкта владних повноважень.

Суд вважає, що зазначені Позивачем обставини не є поважними причинами пропуску процесуального строку. Законодавством України передбачено чіткі строки звернення до адміністративного суду, і очікування відповіді від органу влади не продовжує цей строк автоматично, якщо інше прямо не передбачено законом.

За таких обставин, наведені Позивачем підстави для поновлення строку не можуть бути визнані поважними.

Оскільки позовна заява подана з пропуском строку звернення до суду, при цьому Позивачем не наведено доводів та їх документального підтвердження, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом у відповідній частині за захистом порушеного права протягом установленого законом строку, слід дійти висновку про наявність правових підстав, передбачених частиною 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, для повернення позовної заяви.

Керуючись статтями 169, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Хмельницького міжрегіонального Управління Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя М.Ф. Нагірняк