Справа № 160/19622/25
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2026-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ невідомий), ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови,-
04 липня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якому просить:
- визнати протиправними дії відповідача-1 та скасувати постанову Військово - лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.06.2025 року оформлену довідкою військово - лікарської комісії № 2025-0617-1449-3764-3 від 17.06.2025 р.;
- визнати противоправною бездіяльність відповідача-2 ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- зобов`язати відповідача-2 розглянути скаргу ОСОБА_1 й призначити повторний медичний огляд з урахуванням додаткового обстеження стану здоров`я.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 17.06.2025 року він пройшов медичний огляд Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 , за результатами якого, комісія визнала його придатним до віськової служби, та надала відповідну довідку № 2025-0617-1449-3764-3 від 17.06.2025 р. Вважає, що постанова ВЛК прийнята незаконно, формально, без дотримання встановленого законом порядку та без дотримання процедури.
Ухвалою від 21 серпня 2025 року суд відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
В силу ч. 4 ст. 124, ч. 8 ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає відповідача належним чином повідомленим про можливість подання відзиву у зазначені строки та належним чином повідомленим про судовий розгляд справи.
Відповідач, на виконання ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, не надіслав до суду письмового відзиву на адміністративний позов та не повідомив про поважність причин ненадання відзиву.
Відповідно до ч. 6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
17.06.2025 року позивач пройшов медичний огляд Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), за результатами якого, комісія визнала його придатним до віськової служби, та надала відповідну довідку № 2025-0617-1449-3764-3 від 17.06.2025 р.
Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо проведення медичного огляду та прийняття формальної з порушенням процедури постанови військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), звернувся зі скаргою до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_5 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), проте відповіді не отримав, тому звернувся до суду з цим позовом.
03.07.2025 року представник позивача направила на адресу 20 Регіонально військової-лікарської комісії Міністерства оборони України скаргу щодо скасування постанови військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про ступінь придатності до військової служби згідно із довідкою № 2025-0617-1449-3764-3 від 17.06.2025 р. Однак відповіді не отримала.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентованоЗаконом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ(зі змінами) (далі - Закон № 2232-ХІІ).
Відповідно достатті 1 Закону № 2232-ХІІзахист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями (частини перша-третястатті 1 Закону № 2232-ХІІ).
Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки) (частина сьомастатті 1 Закону № 2232-ХІІ).
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань організовують проведення медичних оглядів та психологічних обстежень військово-лікарськими комісіями військовозобов`язаних і резервістів відповідно доПостанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки» від 23.02.2022 №154.
Згідно з частиною дев`ятоюстатті 1 Закону № 2232-ХІІщодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави,- резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Відповідно до частини десятоїстатті 1 Закону № 2232-ХІІгромадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:
прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, обєднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;
проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України;
проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Відповідно до частини десятоїстатті 2 Закону № 2232-ХІІз метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи,наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі за текстом - Положення № 402).
Відповідно до пункту 1.1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Згідно з пунктом 1.2 розділу І Положення № 402 військово- лікарська експертиза - це, зокрема, медичний огляд допризовників, призовників; визначення ступеня придатності до військової служби.
Пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення № 402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Пунктом 3.1 глави 3 Розділу ІІ Положення № 402 визначено, що медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП, командирів військових частин, начальників центрів рекрутингу Збройних Сил України на підставі направлення, яке формується відповідно доПорядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, ВЛК при ТЦК та СП за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які мають договір із НСЗУ на пакет медичних послуг, включений до програми державних гарантій медичного обслуговування населення на відповідний рік щодо медичного огляду осіб, який організовується ТЦК та СП, лікарями, які входять до складу ВЛК при ТЦК та СП. При цьому особам віком до 45 років видається направлення з метою визначення їх придатності до служби у Десантно-штурмових військах, підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у морській піхоті.
Кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей. Ступінь придатності військовозобов`язаних до військової служби за станом здоров`я кожним лікарем визначається індивідуально. Висновки про придатність або непридатність військовозобов`язаних до військової служби, подані ними скарги та об`єктивні дані, виявлені у процесі медичного огляду, а також встановлений діагноз вносяться кожним лікарем до картки обстеження та медичного огляду та до інших документів, що засвідчується особистим підписом лікаря та скріплюється його особистою печаткою, із зазначенням дати проведення медичного огляду. До інформації про діагноз та результати медичних втручань (застосування методів діагностики, профілактики або лікування, пов`язаних із впливом на організм людини), які вносяться до картки обстеження та медичного огляду, додається відповідний код до кожного діагнозу та результату медичних втручань за класифікацією, визначеною НК 025 та НК 026, затвердженими наказом Міністерства економіки України від 04 серпня 2021 року№ 360«Про затвердження та скасування національних класифікаторів (абз. 2 п.3.2 глави 3 Розділу ІІ Положення №402).
Після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну із таких постанов: «Придатний до військової служби»; «Тимчасово непридатний до військової служби (вказати дату повторного огляду)»; «Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку», «Обмежено придатний до військової служби».
Відповідно до пункту 2.2 розділу І Положення № 402 штатні ВЛК є військово- медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово- лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону.
Згідно із п.2.4.5 розділу І Положення № 402 ВЛК регіону має право, зокрема, оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК.
Відповідно до п.п.2.3.5 та 2.4.10 розділу І Положення №402 визначено, що постанови ВЛК регіонів та ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.
Суд зазначає, що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку діям лікарів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, оскільки це потребує спеціальних знань медицини.
Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності, обмеженої придатності або непридатності до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.06.2020 року у справі № 810/5009/18 та від 12.02.2021 року у справі № 820/5570/16.
Згідно із довідкою Центрально-Чечелівської об`єднаної районної у місті Дніпрі територіального центру комплектування та соціальної підтримки військово-лікарської комісії від 07.05.2025 року № 2025-0507-1300 позивач за наслідками проведеного медичного огляду є здоровим та на підставі статті23в графи ІІ Розладу хвороб є придатним до військової служби.
Суд оцінку медичним висновкам, викладеним в цій довідці, не дає, оскільки це поза межами його компетенції.
Водночас під час розгляду справи суд установив порушення відповідачем процедури проведення медичного огляду позивача та оформлення його результатів.
Про формальний підхід посадових осіб військово-лікарської комісії щодо огляду позивача свідчить відсутність медичного огляду останнього, обов`язкових видів обстежень, визначених пунктами 3.4, 3.5 Постанови № 402, таких як рентгенологічне (флюорографічне) обстеження органів грудної клітки, загальний аналіз крові, визначення групи крові та резус-належності (особам, у яких немає відповідної відмітки у військовому квитку), ЕКГ, дослідження сечі, а також дані із психоневрологічних, протитуберкульозних, шкірно-венеричних диспансерів, наркологічних закладів.
Згідно з пунктами 3.4., 3.5 Положення №402 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) перед оглядом військовозобов`язаних їм проводиться рентгенологічне (флюорографічне) обстеження органів грудної клітки, загальний аналіз крові, визначаються група крові та резус- належність (особам, у яких немає відповідної відмітки у військовому квитку), ЕКГ, дослідження сечі. Особам, яким більше 40 років, обов`язково проводиться вимір внутрішньоочного тиску, дослідження крові на цукор.
До початку огляду військовий комісаріат на всіх військовозобов`язаних отримує дані із психоневрологічних, протитуберкульозних, шкірно-венеричних диспансерів, наркологічних закладів (на тих, що перебувають на обліку у вказаних диспансерах, закладах, - витяг з історії хвороби), на осіб, що визнані інвалідами, - дані з органів соціального забезпечення, також медичну картку амбулаторного хворого (облікова форма МОЗ України № 025) з поліклінік та медико-санітарних частин за місцем проживання, роботи або навчання.
Зазначені документи з відомостями із вищевказаних диспансерів (закладів), а на офіцерів і прапорщиків (мічманів) запасу також особові справи військовий комісаріат до початку огляду подає для вивчення у ВЛК.
ВЛК, визнаючи стан позивача «придатним до військової служби», в оскаржуваній довідці послалася на наявність у нього хвороб, передбачених статті 23в графи ІІ Розладу хвороб станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві, згідно з яким особи, що потрапляють під статтю 23-в, вважаються придатними до військової служби, але, з деякими обмеженнями, визначеними окремо.
Положення № 402 містить Пояснення щодо застосування статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, які є медичними стандартами разом з клінічними протоколами, додержання яких лікарями військово-лікарської комісії є обов`язковими.
Для встановлення діагнозу у позивача стосовно придатності до військової служби лікарі ВЛК повинні були провести відповідні клінічні та рентгенологічні дослідження, що були б підставою для встановлення такого діагнозу і віднесення відповідно його до того чи іншого пункту статті 23 графи ІІ Розкладу хвороб.
Проте з матеріалів справи не видно, що під час огляду позивача з метою встановлення йому діагнозу та ступеню порушеннями функцій проводилися відповідні діагностичні заходи, що суперечить пунктам 3.4., 3.5 Положення № 402 та не відповідає п. 1.1. Розділу ІІ Положення № 402.
Доказів протилежного відповідачі суду не надали.
ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_1 зобов`язана дослідити результати досліджень, що зазначені у Порядку № 402, як обов`язкові до проведення, і внести дані до картки обстеження позивача, зокрема інформацією про дату, вид, результати обстеження, чого зроблено не було.
Слід зазначити, що чинним законодавством на час прийняття спірного рішення ВЛК не спрощено процедуру проведення медичного огляду.
Наведене вище доводить, що неповний медичний огляд позивача на ВЛК є формальним та порушує процедуру проведення медичного обслідування, що в своїй сукупності підтверджує протиправність оскаржуваної постанови.
Відповідно до ч. 2ст. 2 КАС Україниу справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцієюта законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності передзаконом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Фактично спірне рішення прийнято необґрунтовано, без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, непропорційно, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), не прийнято та не відповідає ч. 2ст. 2 КАС України.
Таким чином, суд погоджується із доводами представника позивача, що огляд позивача проведений лікарями військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 з порушеннями Положення № 402, тому постанова № 107 від 07.05.2025 у формі довідки військово-лікарської комісії № 2025-0617-1449-3764-3 від 17.06.2025 р. є необґрунтованою, внаслідок чого підлягає скасуванню.
Належним та ефективним способом відновлення порушеного права буде визнання протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_5 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) та зобов`язання ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_1 провести повторний медичний огляд позивача для визначення придатності до військової служби, із врахуванням вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженогонаказом Міністерства оборони від 14.08.2008 № 402, оскільки суд встановив порушення саме цим відповідачем процедури прийняття оскаржуваної довідки.
Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, на підставі оцінки поданих доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи та системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства Українисуд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
На підставі ч. 3ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.
Суд з огляду на частину задоволених позовних вимог, вважає що сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 1211,20 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_5 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).
Керуючись ст. 139, 242-243, 245-246, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_5 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити частково.
Визнати протиправною та скасувати постанову військово-лікарської комісії від 17.06.2025 року, винесену ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), на підставі якої було оформлено довідку військово-лікарської комісії № 2025-0617-1449-3764-3 від 17.06.2025 р.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_5 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо не розгляду скарги про направлення на повторний медичний огляд.
Зобов`язати ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) провести повторний медичний огляд ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 ) для визначення придатності до військової служби, із врахуванням вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженогонаказом Міністерства оборони від 14.08.2008 № 402.
У задоволенні решти вимог позивача - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_5 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 ) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1211,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук