Справа № 140/11899/24
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2026-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 рокуЛьвівСправа № 140/11899/24 пров. № А/857/7420/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Кузьмича С. М., Курильця А. Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Луцької міської ради Волинської області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року у справі №140/11899/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради Волинської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції Димарчук Т.М.,

дата ухвалення рішення 20 січня 2025 року,

місце ухвалення рішення м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення 20 січня 2025 року,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - Департаменту соціальної політики Луцької міської ради Волинської області, в якому просив визнати протиправними дії щодо відмови у відшкодуванні витрат за придбані у 2023 році лікарські засоби за пільговими рецептами та зобов`язати відшкодувати витрати за придбані у 2023 році лікарські засоби за пільговими рецептами лікарів в сумі 10930,51 грн.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Департаменту соціальної та ветеранської політики Луцької міської ради щодо відмови у відшкодуванні ОСОБА_1 витрат за придбані лікарські засоби за пільговими рецептами з підстав, викладених у листі від 04 жовтня 2024 року №11.2-9/11375/2024. Зобов`язано Департамент соціальної та ветеранської політики Луцької міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01 жовтня 2024 року про відшкодування витрат за придбані лікарські засоби у 2023 році за пільговими рецептами, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням у частині задоволених позовних вимог, відповідач- Департамент соціальної політики Луцької міської ради Волинської області оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення в цій частині прийнято з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права і підлягає скасуванню, покликаючись на те, що відповідач розглянув звернення позивача від 01 жовтня 2024 року об`єктивно, вчасно, перевірив всі викладені факти, про що прийняв рішення відповідно до чинного законодавства та за результатами розгляду надав відповідь від 04 жовтня 2024 року №11.2-9/11375/2024. Звертає увагу на пункт 3 Порядку №750-1, згідно з яким відшкодування витрат за придбані лікарські засоби за пільговими рецептами громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, здійснює департамент соціальної політики Луцької міської ради в межах кошторисних призначень на відповідний рік.

Відзив на апеляційну скаргу позивачем поданий не був. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є особою евакуйованою у 1986 році із зони відчуження (категорія 2), що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1 виданим 25 січня 1993 року та має право на пільги та компенсації встановлені Законом №796-ХІІ (а.с.6).

ОСОБА_1 01 жовтня 2024 року звернувся до Департаменту соціальної та ветеранської політики Луцької міської ради із заявою, в якій просив відшкодувати кошти за придбані у 2023 році лікарські засоби, долучивши відповідні копії чеків за придбані ліки (а.с.7).

Листом від 04 жовтня 2024 року №11.2-9/11375/2024 відповідач відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 . Повідомив, що відповідно до статті 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами на календарний рік. Відповідно до Порядку використання коштів субвенції з обласного бюджету місцевим бюджетам на пільгове медичне обслуговування осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого розпорядженням голови Волинської обласної державної адміністрації від 16.05.2019 №250, фінансування витрат, пов`язаних з відшкодуванням коштів на пільгове медичне обслуговування осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що передаються у вигляді субвенцій місцевим бюджетам, проводиться у межах асигнувань обласного бюджету, затверджених рішенням обласної ради на відповідний бюджетний період. Тому відсутні правові підстави для відшкодування витрат за придбані у 2023 році лікарські засоби за пільговими рецептами (а.с.8).

Вважаючи протиправним такі дії відповідача, позивач звернувся у суд із відповідною позовною заявою.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що за встановленою Порядком №750-1 процедурою відшкодування коштів здійснюється у порядку черговості, в міру надходження коштів, проте недостатність асигнувань не може звільняти від позитивних зобов`язань держави у сфері соціального захисту. Вказав, що відмова відповідача у відшкодуванні витрат за придбані у 2023 році за рецептами лікарів лікарські засоби з підстав закінчення бюджетного періоду, в якому були придбанні ці ліки, порушує соціальні права позивача.

Колегія суддів зазначає, що апелянт оскаржує рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, тому з врахуванням ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Даючи правову оцінку висновку суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, колегія суддів вважає, що такий відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Стаття 3 Конституції України визнає здоров`я людини однією з найвищих соціальних цінностей в Державі.

Згідно зі ст.49 Конституції України охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм.

Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. У державних і комунальних закладах охорони здоров`я медична допомога надається безоплатно; існуюча мережа таких закладів не може бути скорочена. Держава сприяє розвиткові лікувальних закладів усіх форм власності.

За змістом п.в ч.1 ст.7, ч.4 ст.8 Закону України від 19.11.1992 №2801-XII Основи законодавства України про охорону здоров`я держава згідно з Конституцією України гарантує всім громадянам реалізацію їх прав у сфері охорони здоров`я шляхом фінансування надання всім громадянам та іншим визначеним законом особам гарантованого обсягу медичних послуг та лікарських засобів у порядку, встановленому законом. Держава гарантує громадянам України та іншим визначеним законом особам надання необхідних медичних послуг та лікарських засобів за рахунок коштів Державного бюджету України на умовах та в порядку, встановлених законодавством.

Ч.1 ст.1 Закону №796-ХІІ передбачає, що цей Закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Розділом IV Закону №796-ХІІ передбачено компенсації та пільги громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї.

Статтею 21 Закону №796-ХІІ закріплені гарантовані державою компенсації та пільги особам віднесеним до категорії 2 (пункт 2 статті 14) в тому числі на безплатне придбання ліків за рецептами лікарів.

Відповідно до ст.63 Закону №796-ХІІ фінансування витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів та інших джерел, не заборонених законодавством.

Колегія суддів звертає увагу на те, що виходячи з наведених приписів держава взяла на себе зобов`язання соціального захисту громадян за рахунок коштів державного та місцевого бюджету, а також за місцевими програмами соціального захисту окремих категорій населення.

Матеріалами справи стверджується, що ОСОБА_1 є особою евакуйованою у 1986 році із зони відчуження (категорія 2) та має право на пільги та компенсації встановлені Законом №796-ХІІ. Отже, відповідно до пункту 1 статті 20 Закону №796-ХІІ він має безумовне право на безплатне придбання ліків за рецептами лікарів, а спір у цій справі стосується наявності підстав для відшкодування позивачу коштів за придбані ним лікарські засоби за рецептами лікарів.

Колегія суддів зазначає, що Порядок використання коштів субвенції з обласного бюджету місцевим бюджетам на пільгове медичне обслуговування осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначений розпорядженням голови Волинської обласної державної адміністрації від 16.05.2019 №250 (далі-Порядок №250) та відповідно до пункту 4 розділу І цього Порядку такий застосовується щодо осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і мають право на забезпечення пільговим медичним обслуговуванням та зареєстровані на території області.

Згідно з п.2, 4 розділу І Порядку №250 такий визначає механізм надання та використання коштів субвенції з обласного бюджету місцевим бюджетам на пільгове медичне обслуговування осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі субвенція). Порядок застосовується щодо осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і мають право на забезпечення пільговим медичним обслуговуванням та зареєстровані на території області.

Підпунктом 1 п.2 розділу ІІ Порядку №250 визначено, що субвенція використовується на: відшкодування витрат за придбані лікарські засоби за пільговими рецептами громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

За змістом п.1- 3 розділу ІІІ Порядку №250 рецепти на лікарські засоби і вироби медичного призначення, які відпускаються на пільгових умовах, виписуються лікарями суб`єктів господарювання, які провадять господарську діяльність з медичної практики, згідно із лікарськими спеціальностями, за якими провадиться медична практика відповідно до отриманої ліцензії, та відповідно до лікарських посад, за узгодженням з управлінням охорони здоров`я облдержадміністрації.

Перелік таких суб`єктів господарювання затверджується наказом управління охорони здоров`я облдержадміністрації та доводиться до департаменту соціального захисту населення облдержадміністрації.

Аптечні установи проводять відпуск лікарських засобів за пільговими рецептами громадян з граничною торгівельною надбавкою (націнкою) не вище ніж 10 відсотків закупівельної ціни. Після відпуску лікарських засобів громадянину повертається оригінал рецепта зі штампом ВІДПУЩЕНО та касовий чек про сплату коштів.

Для відшкодування витрат за придбані в аптечних закладах лікарські засоби громадяни звертаються до відповідних головних розпорядників коштів місцевих бюджетів.

Відповідно до п.4 розділу ІІІ Порядку №250 головні розпорядники коштів місцевих бюджетів:

1) ведуть облік первинних документів та реєстр заяв на відшкодування громадянам витрат за придбані лікарські засоби, по факту їх надходження, відповідно до Положення про ведення обліку первинних документів з питань пільгового медичного обслуговування, затвердженого наказом директора департаменту соціального захисту населення облдержадміністрації від 16 лютого 2015 року №14;

2) проводять звірку з Єдиним державним автоматизованим реєстром пільговиків про належність до пільгової категорії громадян, перевіряють відповідність сум, зазначених у заяві та касовому чеку;

3) у межах плану асигнувань загального фонду бюджету здійснюють нарахування витрат громадянам у порядку черговості реєстрації заяв;

4) відшкодовують громадянам кошти, сплачені за придбані лікарські засоби, шляхом виплати за разовими дорученнями або відомостями через установи банків та поштові відділення в межах плану асигнувань загального фонду бюджету на відповідний бюджетний період.

Згідно з п.1 розділу V Порядку №250 фінансування витрат, пов`язаних з відшкодуванням коштів на пільгове медичне обслуговування осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що передаються у вигляді субвенції місцевим бюджетам, проводиться у межах асигнувань обласного бюджету, затверджених рішенням обласної ради на відповідний бюджетний період.

За змістом п.2 розділу V Порядку №250 головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця, до 20 числа поточного місяця, здійснюють: нарахування витрат у межах помісячного розпису асигнувань загального фонду бюджету; реєстрацію зобов`язань у порядку, визначеному відповідним наказом Міністерства фінансів України подання інформації щодо обсягів зобов`язань фінансовим органам райдержадміністрацій, міськвиконкомів, ОТГ; виконання бюджетних фінансових зобов`язань за видатками на надання пільг на медичне обслуговування осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виключно у межах помісячного розпису асигнувань загального фонду бюджету.

Пунктами 3-6 розділу V Порядку №250 встановлено, що фінансові органи райдержадміністрацій, міськвиконкомів, ОТГ формують та перевіряють інформацію щодо обсягів фактичних нарахувань та зареєстрованих фінансових зобов`язань і подають департаменту фінансів облдержадміністрації до 21 числа поточного місяця за формою, установленою департаментом фінансів облдержадміністрації. Департамент фінансів облдержадміністрації до 26 числа поточного місяця здійснює перерахування сум субвенції на рахунки місцевих бюджетів, відкриті в органах Державної казначейської служби України, відповідно до помісячного розпису асигнувань субвенції з обласного бюджету у межах фінансових зобов`язань відповідних місцевих бюджетів. Отримані місцевими бюджетами суми субвенції протягом одного операційного дня перераховуються на рахунки головних розпорядників коштів місцевих бюджетів, відкриті в органах Державної казначейської служби України, для здійснення відповідних видатків. Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів до кінця поточного місяця здійснюють розрахунки з одержувачами соціальних виплат.

Відповідно до п.7 розділу V Порядку №250 за пропозиціями департаменту соціального захисту населення облдержадміністрації щодо коригування показників субвенції, виходячи з фактичного використання коштів, департаментом фінансів облдержадміністрації забезпечується перерозподіл обсягу субвенції між місцевими бюджетами в установленому порядку.

Як встановлено судом першої інстанції, рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 18.12.2023 №750-1 затверджений Порядок відшкодування витрат за придбані лікарські засоби за пільговими рецептами та надання послуг з безкоштовного зубопротезування громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Порядок №750-1), який визначає механізм здійснення видатків з бюджету Луцької територіальної громади для відшкодування витрат за придбані лікарські засоби за пільговими рецептами та надання послуг з безкоштовного зубопротезування.

Цей Порядок застосовується до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і мають право на забезпечення пільговим медичним обслуговуванням відповідно до статей 20-22, 30 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та зареєстровані на території Луцької міської територіальної громади (пункт 2 Порядку №750-1).

Згідно з п.3 Порядку №750-1 відшкодування витрат за придбані лікарські засоби за пільговими рецептами громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, здійснює департамент соціальної політики Луцької міської ради в межах кошторисних призначень на відповідний рік.

За змістом п.4 Порядку №750-1 підставою для відшкодування витрат за придбані лікарські засоби за пільговими рецептами є оригінал рецепта зі штампом ВІДПУЩЕНО та касовий чек про сплату коштів з граничною торгівельною надбавкою (націнкою) не вище ніж 10 відсотків закупівельної ціни.

Пункт 6 Порядку №750-1 передбачає, що для відшкодування витрат за придбані в аптечних закладах лікарські засоби заявник подає до департаменту соціальної політики міської ради щомісячно до 15 числа: заяву за формою, згідно з додатком 1 до цього Порядку; оригінал касового чека; оригінал рецепта; пред`являє посвідчення, що підтверджує статус особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, та документ, що посвідчує особу і підтверджує реєстрацію місця проживання.

Відповідно до п.12 Порядку №750-1 Департамент соціальної політики міської ради: у межах плану асигнувань загального фонду бюджету здійснює нарахування витрат громадянам у порядку черговості реєстрації заяв; відшкодовує громадянам кошти, сплачені за придбані лікарські засоби, шляхом виплати за разовими дорученнями або відомостями через установи банків та поштові відділення в межах плану асигнувань загального фонду бюджету на відповідний бюджетний період в міру надходження коштів.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що регуляторним документом на місцевому рівні установлено порядок використання коштів субвенції з обласного бюджету місцевим бюджетам, а також здійснення видатків з бюджету Луцької міської територіальної громади для відшкодування витрат за придбані лікарські засоби за пільговими рецептами громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, згідно з пунктом 12 Порядку №750-1 якого Департамент соціальної політики міської ради відповідно здійснює нарахування витрат громадянам у цілях відшкодування коштів за придбані лікарські засоби за пільговими рецептами. Таке відшкодування здійснюється в межах плану асигнувань на бюджетний період, у міру надходження коштів та у порядку черговості реєстрації заяв громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

За обставин цієї справи, ОСОБА_1 звернувся до Департаменту соціальної та ветеранської політики Луцької міської ради із заявою про відшкодування коштів за придбані у 2023 році лікарські засоби.

Відповідач відмовив у задоволенні заяви, мотивуючи закінченням бюджетного 2023 року.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що Порядком №250 та Порядком №750-1 визначені джерела фінансування витрат, порядок взаємодії учасників бюджетних взаємовідносин. Однак зазначені локальні акти не можуть обмежувати право громадян, яким встановлені компенсації та пільги Законом №796-ХІІ.

Від громадян, які мають відповідну пільгу, вимагається звернутися до розпорядника коштів із заявою та підтверджуючими документами для проведення відшкодування. Розгляд заяви не може бути формальним та у разі, якщо документів недостатньо, відповідач має запропонувати особі надати ті документи, які підтверджують право на отримання відповідної компенсації, сприяючи у реалізації ними соціальних прав.

Так, метою діяльності Департаменту соціальної та ветеранської політики Луцької міської ради є забезпечення в межах визначених законодавством виконання державних гарантій щодо соціального захисту мешканців Луцької міської територіальної громади, дотримання вимог чинного законодавства про соціальний захист, виконання відповідних державних цільових, галузевих, регіональних та місцевих програм соціального характеру (пункт 3.1 розділу ІІІ Положення про департамент соціальної та ветеранської політики Луцької міської ради, затвердженого рішенням міської ради від 31.01.2024 №55/122).

Отже, Департамент повинен сприяти громадянам, які згідно із законодавством мають право на пільги, компенсації, допомоги та інші заходи соціальної підтримки.

Правильними також є висновки суду першої інстанції щодо того, що хоч за встановленою Порядком №750-1 процедурою відшкодування коштів така здійснюється у порядку черговості, по мірі надходження коштів, проте недостатність асигнувань не може слугувати звільненням від позитивних зобов`язань держави у сфері соціального захисту за наявності поданих копій рецептів лікарів та чеків про придбані за рецептами ліки у 2023 році, які долучені до матеріалів справи.

Отже, відмова відповідача у відшкодуванні витрат за придбані за період з квітня по грудень 2023 року за пільговими рецептами лікарів лікарські засоби з підстав закінчення бюджетного періоду, у якому були придбанні ці ліки, порушує соціальні права позивача та є протиправною.

Крім того, згідно з практикою Європейського суду з прав людини державні органи не можуть посилатися на відсутність коштів як на підставу невиконання зобов`язань (справа Сук проти України, заява №10972/05; справа Шебалдіна проти України, заява №75792/11 та ін.).

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що жодне положення законодавства не передбачає право органів державної влади чи місцевого самоврядування на власний розсуд відмовляти у виплаті пільг та компенсацій особам з інвалідністю, громадянам, постраждалим від Чорнобильської катастрофи, мотивуючи відсутністю бюджетних асигнувань. Отже, відмова відповідача у виплаті позивачу коштів за придбані лікарські засоби за пільговими рецептами за 2023 рік з підстав, наведених ним у листі від 04 жовтня 2024 року №11.2-9/11375/2024, є протиправною.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Крім того, колегія суддів зазначає, що рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року у справі №140/11899/24 переглянуто в межах доводів апеляційної скарги та вважає недоцільним виходити за межі апеляційної скарги та переглядати оскаржуване рішення в решті вимог.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог у частині їх задоволення, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Луцької міської ради Волинської області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року у справі №140/11899/24 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді С. М. Кузьмич
А. Р. Курилець
Повне судове рішення складено 23 березня 2026 року.