Справа № 360/1074/23
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2026-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про розстрочення виконання, зміна чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення

23 березня 2026 рокум. ДніпроСправа № 360/1074/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т. В., розглянувши у письмовому провадженні заяву адвоката Єрьоміної Вікторії Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 про заміну способу та порядку виконання судового рішення в адміністративній справі № 360/1074/23,

ВСТАНОВИВ:

06.03.2026 до Луганського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява адвоката Єрьоміної Вікторії Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 про заміну способу та порядку виконання судового рішення в адміністративній справі № 360/1074/23 із зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області» № ЛК-0107 від 08.08.2023, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 01.12.2019, на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Луганській області на користь ОСОБА_1 виплати по пенсійній заборгованості з 01.12.2019 по день проведення перерахунку, в сумі 458991,37 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням, яке ухвалив Луганський окружний адміністративний суд від 18.10.2023 року у справі № 360/1074/23 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено та:

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області» №ЛК-0107 від 08.08.2023, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 01.12.2019.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області» №ЛК-0107 від 08.08.2023, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 01.12.2019.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 року у справі № 360/1074/23 набрало законної сили, а тому воно є обов`язковим для відповідача і підлягає виконанню ним на всій території України.

Разом з тим, з дати набрання законної сили по теперішній час, відповідачем рішення суду не було виконано в повному обсязі.

Звертає увагу, що згідно з випискою боргу відповідача (копія додається) на виконання рішення суду розраховано суму доплати за період з 01.12.2019 по 31.10.2024, яка складає 468115,37 грн, проте вона не була виплачена.

Отже, станом на дату звернення позивача до суду із заявою про зміну способу та порядку виконання рішення суду, рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 у справі № 360/1074/23 відповідачем не виконано та позивачу не виплачено доплати до пенсії у сумі 468115,37 грн.

Відповідно до листа ГУ ПФУ позивачу було перераховано лише 9124,00 грн в рахунок погашення нарахованої доплати по справі № 360/1074/23. Таким чином, невиплаченою залишається нарахована відкладена заборгованість у розмірі 458991,37 грн.

Із посиланням на положення статті 129-1 Конституції України, статей 14, 370, 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), заявник вважає, що наявні підстави для зміни способу і порядку виконання судового рішення.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду (частина друга статті 378 КАС України).

Ухвалою суду від 09.03.2026 заяву про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення призначено до розгляду без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

12.03.2026 від Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» надійшов відзив, у якому у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення відповідач просить відмовити.

В обґрунтування якого зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні, як отримувач пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, має статус внутрішньо переміщеної особи.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 у справі № 360/1074/23, що набрало законної сили 12.06.2024, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області» №ЛК-0107 від 08.08.2023, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 01.12.2019.

На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 у справі № 360/1074/23 Головним управлінням у вересні 2024 року здійснено ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 01.12.2019 з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, які визначені в довідці Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області» №ЛК-0107 від 08.08.2023, та фактично сплачених сум.

Пенсією в новому розмірі забезпечено ОСОБА_1 з жовтня 2024 року.

13.06.2024 рішення у справі № 360/1074/23 внесено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області до підсистеми «Реєстр судових рішень» інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України (далі - ІКІС ПФУ РСР), реєстраційний номер 2425626.

Звертає увагу, що Кабінетом Міністрів України 16.12.2020 прийнято постанову № 1279 «Деякі питання організації виплати пенсії та грошової допомоги» (далі Постанова № 1279).

Постановою № 1279 у пункті 3 встановлено Пенсійному фонду України до 01.04.2021 провести підготовчі технічні заходи для забезпечення переходу до централізованого фінансування виплати пенсій.

Також Постановою № 1279 затверджено Порядок виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку, та внесено до постанов Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596, від 23.07.2014 № 280 та від 11.05.2017 № 312 відповідні зміни.

Отже, з 01.04.2021 здійснення фінансування виплати пенсії можливо тільки Пенсійним фондом України.

Враховуючи умови виплати пенсії, що визначені Постановою № 1279, виділення коштів на фінансування пенсійних виплат не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України, оскільки з 01.04.2021 цей обов`язок покладено на Пенсійний фонд України.

Пенсійний фонд України фінансує вказані види пенсійних виплат за рахунок коштів Державного бюджету у межах виділених асигнувань.

У постанові від 15.05.2020 в адміністративній справі № 812/1813/18 Верховний Суд дійшов висновку, що саме від Уряду залежить можливість Пенсійного фонду України забезпечити реалізацію та виконання своїх повноважень.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

При цьому, органи Пенсійного фонду України фінансують вказані види пенсійних виплат за рахунок коштів Державного бюджету у межах виділених асигнувань.

Нараховані на виконання рішень суду кошти виплачуються Головними управліннями Пенсійного фонду України в межах затверджених бюджетних призначень на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

Кошти Державного бюджету України включаються до бюджету Пенсійного фонду України в обсягах, визначених Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік.

Окремого нормативно-правового акту, який регламентує облік заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, Пенсійний фонд України не приймав.

З вищевказаних положень слідує, що виділення коштів на виплату стягувачу пенсії минулих періодів за рішенням суду здійснюється з Державного бюджету України на відповідний рік та не залежить від Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1165 затверджено «Порядок виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території» (далі Порядок 1165).

Порядком визначено механізм виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), які не виплачено за період до місяця відновлення їх виплати внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території, в тому числі недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера з числа внутрішньо переміщених осіб та осіб, які проживали на тимчасово переміщені особи на контрольованій Україною території, відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Оскільки ОСОБА_1 перебуває на обліку, як внутрішньо переміщена особа, невиплачена пенсія за період з 01.12.2019 по 30.09.2024 у розмірі 468115,37 грн облікована в Головному управлінні та включена до Переліку боргів відповідно до Постанови № 1165.

З урахуванням положень абзацу третього пункту 4 Порядку 1165 ОСОБА_1 проведено виплату частини облікованої суми пенсії, а саме: в жовтні 2025 року 2361,00 грн, у листопаді 2025 року 2361,00 грн, у грудні 2025 року 2361,00 грн та 2041,00 грн.

Загальна сума виплаченої заборгованості у 2025 році склала 9124,00 грн.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.02.2026 № 127 «Про затвердження бюджету Пенсійного фонду України на 2026 рік» передбачаються видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів за рахунок коштів Державного бюджету України.

Пенсійні виплати за минулий період, у тому числі нараховані на виконання рішень суду, що набрали законної сили, проводяться отримувачам за окремою програмою, передбаченою в бюджеті Пенсійного фонду України на відповідну мету, за рахунок коштів державного бюджету України на відповідний рік.

На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 у справі № 360/1074/23, одразу після виділення Урядом коштів на відповідну мету, Головним управлінням продовжено погашення заборгованості, а саме у лютому та березні 2026 року нараховано та виплачено ОСОБА_1 по 2595, 00 грн щомісяця на загальну суду 5190,00 грн.

Залишок заборгованості на день подання цього відзиву складає 453801,37 грн.

Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області вчиняє усі, передбаченні чинним законодавством, залежні від нього дії для забезпечення виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 у справі № 360/1074/23, вини або умислу Головного управління на навмисне невиконання в повному обсязі рішення суду немає.

Крім цього зазначає, у постанові від 27.02.2023 у справі № 340/6875/21 Верховний Суд зазначив, що зобов`язання відповідача вчинити певні дії і стягнення з відповідача грошових коштів є різними за своєю суттю способами захисту прав та інтересів позивача, які обираються позивачем при поданні позову, а судом - при ухваленні рішення, та передбачають відмінний механізм виконання судових рішень.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення в частині здійснення необхідних виплат через брак коштів на них не може бути вагомою причиною для зміни способу і порядку виконання судового рішення, оскільки ця виплата буде виконана при надходженні коштів із Державного бюджету України.

Головне управління звертає увагу суду на те, що виконавчий лист на підставі рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 у справі № 360/1074/23 стороною позивача не отримувався, відповідно до органів державної виконавчої служби для примусового його виконання не надавався, що вказує на порушення визначеного законом порядку виконання рішень та передчасності застосування норм ст. 378 КАС України.

Заявником жодним чином не обумовлено питання невжиття ніяких дій для примусового виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 у справі № 360/1074/23. Крім того, заява про зміну порядку та способу виконання рішення містить недостовірну (неповну) інформацію щодо виконання рішення суду від 18.10.2023 у справі № 360/1074/23 (суму виплаченої заборгованості, її залишку, періодичності здійснених платежів), що в свою чергу не відображає тих обставин, які, на думку Головного управлінням, виключать наявність обставин, що унеможливлюють виконання рішення суду.

Також звертає увагу суду на те, що подана заява про зміну способу або порядку виконання рішення суду у справі № 360/1074/23 не містить жодних доказів небажання або перешкоджання з боку Головного управління щодо невиконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 у справі № 360/1074/23.

З урахуванням викладеного, відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Розглянувши заяву про зміну способу і порядку виконання судового рішення та дослідивши матеріали судової справи у електронній формі, суд встановив таке.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Також, Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, у пункті 43 рішення у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України» від 7 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia» від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Відповідно до статті 14 КАС України:

судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України (частина перша);

судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (частина друга);

невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, установлену законом (частина третя).

Згідно із частиною першою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, а також статтями 14 та 370 КАС України.

Зазначені висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 23 квітня 2020 року у справі № 560/523/19, від 1 лютого 2022 року у справі № 420/177/20 та від 18 травня 2022 року у справі № 140/279/21.

Подібний підхід був застосований Верховним Судом у постанові від 26 січня 2021 року у справі № 611/26/17, у якій суд зазначив, що обов`язковість судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантовано статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтями 129, 129-1 Конституції України, статтями 2, 14, 370 КАС України та статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Обов`язковість судового рішення означає, що таке рішення буде виконано своєчасно (у розумні строки), належним чином (у спосіб, визначений судом) та у повному обсязі (у точній відповідності до приписів мотивувальної та резолютивної частин рішення).

У адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.

Зазначені висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 1 лютого 2022 року у справі № 420/177/20 та ухвалах від 26 січня 2021 року у справі № 611/26/17, від 7 лютого 2022 року у справі № 200/3958/19-а.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 у справі № 360/1074/23 залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 12.06.2024 позов задоволено частково.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області» №ЛК-0107 від 08.08.2023, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 01.12.2019.

В іншій частині позовних відмовлено за необґрунтованістю.

Вказане рішення набрало законної сили 12.06.2024.

Відповідно до інформації, наявної в комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду», позивачу у справі № 360/1074/23 виконавчий лист не видавався.

На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 у справі № 360/1074/23 Головним управлінням в вересні 2024 року здійснено ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 01.12.2019 з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, які визначені в довідці Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області» №ЛК-0107 від 08.08.2023, та фактично сплачених сум.

Пенсією в новому розмірі забезпечено ОСОБА_1 з жовтня 2024 року.

Згідно з інформацією з Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України розділ «Реєстр судових рішень» заборгованість по нарахованій, але не виплаченій пенсії за період з 01.12.2019 до 30.09.2024 після проведеного перерахунку складає 468115,37 грн.

З урахуванням положень абзацу третього пункту 4 Порядку 1165 ОСОБА_1 проведено виплату частини облікованої суми пенсії, а саме: жовтні 2025 року 2361,00 грн, у листопаді 2025 року 2361,00 грн, у грудні 2025 року 2361,00 грн та 2041,00 грн.

Загальна сума виплаченої заборгованості у 2025 році склала 9124,00 грн.

Головним управлінням продовжено погашення заборгованості, а саме у лютому та березні 2026 року нараховано та виплачено ОСОБА_1 по 2595, 00 грн щомісяця на загальну суду 5190,00 грн.

Таким чином, залишок невиплаченої заборгованості з пенсії за період з 01.04.2019 до 30.09.2024 складає 453801,37 грн.

Отже, станом на цей час рішення суду у справі № 360/1074/24 частково не виконано.

Згідно із частиною третьою статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган.

У статті 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» визначено, що виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

У абзаці першому частини третьої статті 378 КАС України визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат (абзац другий частини третьої статті 378 КАС України).

Отже, з наведених положень статті 378 КАС України слідує, що невиконання рішення суду про зобов`язання здійснити виплату перерахованої пенсії протягом двох місяців з дня набрання законної сили цим судовим рішенням є самостійною та достатньою підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Із зібраних судом матеріалів судом встановлено, що розмір з невиплаченої заборгованості з пенсії за період з 01.04.2019 до 30.09.2024 складає 453801,37 грн.

З дати набрання рішенням суду законної сили пройшло більше шістнадцяти місяців.

Заборгованість у розмірі 453801,37 грн, нарахована на виконання судового рішення, стягувачу не сплачена.

Посилання представника боржника на неотримання позивачем виконавчого листа у справі суд не бере до уваги, оскільки рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 у справі № 360/1074/23 вже виконано в частині нарахування суми пенсії добровільно, однак не виконано в частині виплати вказаної суми.

Таким чином, судом встановлено, що наявні підстави для зміни способу і порядку виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 у справі № 360/1074/23 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 перерахованої та невиплаченої пенсії за період з 01.04.2019 до 30.09.2024 складає 453801,37 грн, а не у розмірі 458991,37 грн, як просить представник позивача.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Суд зазначає, що ухвала про зміну способу і порядку виконання рішення суду стосується вже нарахованої та чітко визначеної суми доплати пенсії, а тому зміна способу і порядку виконання судового рішення не є створенням нового грошового зобов`язання, а є лише зміною невиконаного грошового зобов`язання у форму примусового грошового стягнення для ефективного забезпечення права позивача.

У постанові від 28 жовтня 2025 року у справі № 380/7706/22 Верховний Суд виснував, що судове втручання у спосіб виконання не є переглядом суті рішення, а становить механізм забезпечення реального і своєчасного виконання судового рішення, що відповідає вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 129-1 Конституції України.

Застосування процесуального механізму, передбаченого абзацом другим частини третьої статті 378 КАС України, про зміну способу і порядку виконання судового рішення із зобов`язання вчинити дії на стягнення з органу Пенсійного фонду України нарахованої суми пенсії є єдиним дієвим та ефективним заходом, спрямованим на реальне поновлення порушених соціальних прав громадянина, а не на формальне завершення виконавчого провадження.

Верховний Суд відхилив доводи органу Пенсійного фонду України щодо неможливості заміни зобов`язання вчинити дії на стягнення коштів, оскільки такий підхід є застарілим та таким, що не враховує змін, які відбулися у статті 378 КАС України з 19 грудня 2024 року згідно із Законом 21 листопада 2024 року № 4094-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень», та визнав неправомірним будь-який формалістичний підхід до тлумачення статті 378 КАС України, який дозволяє суб`єкту владних повноважень зловживати процесуальними правами шляхом затягування виконання рішення, особливо у випадках, коли такий підхід нівелює реальне поновлення прав заявника.

Верховний Суд вкотре наголосив, що формальне виконання зобов`язань без реального відновлення прав особи є неприпустимим, особливо у справах щодо пенсійних виплат. Судовий контроль має гарантувати ефективний захист соціальних прав. Метою судового контролю за виконанням рішення суду є не лише перевірка звіту боржника, а й забезпечення фактичного поновлення прав. Якщо виконання рішення про зобов`язання вчинити дії блокується неправомірною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, суд зобов`язаний обрати інший спосіб виконання, який забезпечить безумовне і реальне поновлення прав, а саме - стягнення коштів.

Питання про розподіл судових витрат не вирішується, оскільки за приписами пункту 2 частини другої статті 2 Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення.

Керуючись статтями 241, 243, 248, 256, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Єрьоміної Вікторії Анатоліївни в інтересах в інтересах ОСОБА_1 про заміну способу та порядку виконання судового рішення в адміністративній справі № 360/1074/23 задовольнити частково.

Змінити спосіб і порядок виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 у справі № 360/1074/23 в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області» №ЛК-0107 від 08.08.2023, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 01.12.2019 на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 перерахованої та невиплаченої пенсії за період з 01.04.2019 до 30.09.2024 у розмірі 453801,37 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Cуддя Т.В. Смішлива