Справа № 120/2398/26
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2026-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

23 березня 2026 р. Справа № 120/2398/26

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маслоід Олени Степанівни, розглянувши матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 )

про: визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

В межах цієї позовної заяви позивач заявив такі вимоги:

- визнати діяльність (бездіяльність) відповідача стосовно не надання грошового атестата та невиплати грошового забезпечення починаючи з 08.08.2025 до 24.02.2026 включно неправомірною;

- зобов`язати відповідача негайно виконати рішення суду у межах суми стягнення за один місяць грошового утримання;

- зобов`язати відповідача надати грошовий атестат та сплатити грошове забезпечення з 08.08.2025 по 24.02.2026.

Ухвалою суду від 02.03.2026 позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків шляхом належного викладення обґрунтування позовних вимог, зокрема чітко та послідовно зазначити фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, визначити, які саме рішення, дії чи бездіяльність відповідача оскаржуються, у чому полягає порушення його прав та яким чином заявлені вимоги пов`язані з наведеними обставинами, а також привести прохальну частину позову у відповідність до викладених підстав та визначитися з належним способом судового захисту.

04.03.2026 та 06.03.2026 до суду від позивача надійшли заяви, зі змісту яких слідує, що позивач вже визначає відповідачами військову частину НОМЕР_1 , військову частину НОМЕР_2 , військову частину НОМЕР_3 та додатково заявляє вимогу про виплату моральної шкоди в розмірі 200 000 грн.

Оцінюючи подану позивачем заяву, суд зазначає, що згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У статті 4 КАС України визначено, що позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Реалізуючи передбачене ст. 55 Конституції України, ст. 5 КАС України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Процесуальне законодавство встановлює вимоги до змісту позовної заяви. Від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи. Законодавство не вимагає матеріально-правового обґрунтування вимог, однак обґрунтування позову не правовими фактами може негативно вплинути на наслідки вирішення вимоги по суті.

Основними елементами, що визначають сутність будь-якого позову (індивідуалізуючи ознаки позову) є предмет і підстава.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Вона опосередковується спірними правовідносинами - суб`єктивним правом і обов`язком відповідача.

Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога.

Звертаючись до суду, позивач самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Оцінка предмета заявленого позову як наслідок наявності підстав для захисту порушеного права позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Зміст позовних вимог - це вимоги позивача (предмет позову). Предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів.

Іншими словами зміст позовних вимог - це максимально чітко і зрозуміло сформовані визначення способу захисту порушеного права, свободи чи інтересу у прохальній частині позову.

Дослідивши зміст уточненої позовної заяви від 04.03.2026 та клопотання від 06.03.2026, суд дійшов висновку, що позивачем не усунуто недоліки, визначені ухвалою суду від 02.03.2026, а подані матеріали є суперечливими.

По-перше, позивач значно розширив коло відповідачів, зазначивши три військові частини ( НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та НОМЕР_3 ), проте у прохальній частині фактично всі позовні вимоги заявлені виключно до військової частини НОМЕР_3 (відповідач 3). При цьому правовий статус перших двох відповідачів та характер їхніх взаємовідносин із позивачем взагалі не обґрунтовані, а позовні вимоги до них фактично не заявлені.

По-друге, позивач не надав чіткого викладу фактичних обставин справи, на яких ґрунтуються його вимоги.

Окремої уваги заслуговує вимога про надання грошового атестата. Відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, цей документ видається військовослужбовцю виключно у разі переміщення до іншого місця служби, звільнення або виключення зі списків особового складу. Позивач же, наполягаючи на отриманні атестата, одночасно стверджує, що він продовжував нести службу у складі військової частини НОМЕР_3 у спірний період. Позивач жодним чином не обґрунтовує у зв`язку з чим йому мають надати зазначений документ.

Враховуючи наведене, суд констатує, що позивач так і не привів позов у відповідність до встановлених законом способів захисту, обмежившись загальними фразами, що свідчить про ігнорування вказівок суду та неусунення недоліків позовної заяви у повному обсязі.

Визначаючись із наявністю підстав для продовження процесуального строку для усунення недоліків, що містить позовна заява, слід врахувати наступне.

Особливості інституту процесуальних строків врегульовано главою 6 розділу І КАС України.

Процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом (ч. 1 ст. 118 КАС України).

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відтак пропущений з поважної причини процесуальний строк може бути поновлений за заявою учасника справи, а встановлений судом процесуальний строк - продовжений судом, який встановив такий строк, як за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду, про що в письмовому провадженні постановляється відповідна ухвала суду.

З метою недопущення порушення прав та інтересів позивача та забезпечення права доступу до правосуддя, суд вважає за необхідне продовжити позивачеві строк для усунення недоліків шляхом надання належно оформленої редакції позовної заяви; в разі подання позову до кількох відповідачів окремо сформулювати зміст позовних вимог щодо кожного з них, дотримуючись вимог п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України.

Керуючись ст. ст. 5, 118, 121, 133, 160, 248 КАС України,

УХВАЛИВ:

Продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Надати позивачеві 7-денний строк, з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви у спосіб, зазначений в мотивувальній частині ухвали.

Дану ухвалу направити позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Маслоід Олена Степанівна