Справа № 420/35913/25
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2026-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Ізмаїльської районної державної адміністрації, Відділу ветеранської політики Ізмаїльської районної державної адміністрації Одеської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Ізмаїльської районної державної адміністрації, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Ізмаїльської районної державної адміністрації щодо скасування ОСОБА_1 статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, визнання недійсним та вилучення посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни серії НОМЕР_1 від 06.08.2018;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Ізмаїльської районної державної адміністрації поновити ОСОБА_1 статус члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни та видати посвідчення члена сім`ї загиблого ветерана війни.

Ухвалою суду від 24.10.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 06.11.2025 залучено Відділ ветеранської політики Ізмаїльської районної державної адміністрації Одеської області як другого відповідача. Розгляд адміністративної справи розпочато спочатку.

Справу розглянуто з урахуванням перебування судді Токмілової Л.М. у відпустці.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що позивач є вдовою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . ОСОБА_2 перебував у зоні Чорнобильської АЕС з 29.09.1986 по 10.1.1986 внаслідок чого став інвалідом 2 групи і мав право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни, інвалідів війни. Захворювання та смерть були пов`язані з виконанням службових обов`язків, що підтверджується відповідними документами. 06.08.2018 позивач отримала статус члена сім`ї померлого ветерана війни відповідно до пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" як друдина померлого інваліда війни, що підтверджується довідкою №60 від 06.08.2018 та посвідченням серії НОМЕР_2 від 06.08.2018. Надалі, 26.08.2025 позивача викликали до Управління соціального захисту населення Ізмаїльської районної державної адміністрації, де повідомили, що на підставі акту перевірки Міністерства у справах ветеранів України від 07.08.2025 №7/1 їй скасовано статус члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, який надано відповідно до пункту 1 статті 10 Закону України від 22.10.1993 №3551. Одночасно робітника Управління забрали у позивача посвідчення члена сім`ї померлого ветерана війни серії НОМЕР_2 . Так, згідно листа №01/07-614 від 15.08.2025 позивача позбавлено статусу члена сім`ї померлого ветерана війни 2 групи з посиланням на те, що визнання членами сім`ї загиблих (померлих) ветеранів війни згідно з пунктом 1 статті 10 Закону №3551 членів родин осіб, які померли внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, законом №3551 не передбачено.

21.11.2025 до Одеського окружного адміністративного суду надійшов відзив Відділу з питань ветеранської політики Ізмаїльської районної державної адміністрації Одеської області, в якому відповідач не погоджується з викладеними у позовній заяві підставами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та зазначає, що актом перевірки Міністерства у справах ветеранів України від 07 серпня 2025 року № 7/1 з питань дотримання вимог щодо однакового застосування законодавства під час надання (позбавлення) статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, учасника війни та члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника і Захисниці України за період з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2024 року відповідно до Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3351 «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», було виявлено порушення щодо встановлення статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни відповідно до абзацу першого пункту 1 статті 10 Закону № 3351 Позивачу померлого внаслідок захворювання, що призвело до смерті та пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Управлінням, на виконання вимог Акту № 7/1, 15 серпня 2025 року було скасовано Позивачу статус члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни та вилучено відповідне посвідчення серії НОМЕР_2 від 06 серпня 2018 року. Відповідно до абзацу першого пункту 1 статті 10 Закону № 3351 до сімей загиблих (померлих) ветеранів війни належать сім`ї осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону № 3351, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок травми (поранення, контузії, каліцтва), одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби (у тому числі на території інших держав) під час воєнних дій та конфліктів. Відповідно до експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв`язку хвороб, що привели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС від 25 липня 2018 року № 10691 захворювання ОСОБА_2 , що призвело до смерті, пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що не відповідає вимогам абзацу першого пункту 1 статті 10 Закону. Таким чином, твердження Позивача з приводу протиправності дій прийнятого рішення щодо позбавлення Позивача статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни відповідно до абзацу першого пункту 1 статті 10 Закону № 3351 є необґрунтованими та безпідставними.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 була дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 .

15.05.2002 ОСОБА_2 було видано посвідчення серії НОМЕР_4 , відповідно до якого останній є інвалідом 2 групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_5 ОСОБА_2 є громадянином, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 25.07.2018 №10691, Центральною міжвідомчою експертною комісією на засіданні №58 від 12.07.2018 було розглянуто звернення родичів, з приводу смерті ОСОБА_2 на предмет встановлення причинного зв`язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС та надано наступний висновок: Захворювання, що призвело до смерті, пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

06.08.2018 ОСОБА_1 отримала статус члена сім`ї померлого ветерана війни відповідно до пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" як дружина померлого інваліда війни, смерть якого спричинена захворюванням, пов`язаним з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується довідкою від 06.08.2018 №60 та копією посвідчення серії НОМЕР_2 .

Згідно Акту проведення перевірки Міністерства у справах ветеранів України №7/1 від 07.08.2025 в ході проведення перевірки було встановлено порушення дотримання вимог щодо застосування законодавства під час надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни відповідно до абзацу 1 пункту 1 статті 10 Закону, зокрема під час надання такого статусу ОСОБА_1 . Вимогою щодо усунення вказаного порушення визначено скасування статусу, наданого з порушенням вимог чинного законодавства.

Листом №01/07-614 від 15.08.2025 Управління соціального захисту населення Ізмаїльської районної державної адміністрації повідомило позивачу, що відповідно до вимог акту перевірки Міністерства у справах ветеранів війни від 07.08.2025 №7/1 з питань дотримання вимог щодо однакового застосування законодавства під час надання статусів їй скасовується статус члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, наданий відповідно до пункту 1 статті 10 Закону України від 22.10.1993 №3551 "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". У вказаному листі зазначено також, що визнання членами сімей загиблих (померлих) ветеранів війни згідно з пунктом 1 статті 10 Закону 3551 членів родин осіб, які померли внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, Законом 3551 не передбачено. Враховуючи викладене, видане ОСОБА_1 посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни від 06.08.2018 серії НОМЕР_2 вважається недійсним та підлягає вилученню.

Вважаючи такі дії Управління соціального захисту населення Ізмаїльської районної державної адміністрації протиправними, позивач звернулась до суду з даною позовною заявою.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, суд виходить з наступного.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначаються Законом України від 22.10.1993 №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі Закон №3551-ХІІ).

Відповідно до статей 1 та 4 Закону №3551-XII, цей Закон спрямований на захист ветеранів війни шляхом створення належних умов для підтримання здоров`я та активного довголіття; організації соціального та інших видів обслуговування, зміцнення матеріально-технічної бази створених для цієї мети закладів і служб та підготовки відповідних спеціалістів; виконання цільових програм соціального і правового захисту ветеранів війни; надання пільг, переваг та соціальних гарантій у процесі трудової діяльності відповідно до професійної підготовки і з урахуванням стану здоров`я.

Ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Згідно з пунктами 1 та 9 частини 2 статті 7 Закону №3551-XII, до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа: військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами; осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до пункту 6 Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 20-рп/2004, за Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав (частина 1 статті 4). Розділ II цього Закону визначає поняття і зміст статусу ветеранів війни (учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни) та осіб, на яких поширюється дія його положень. Це колишні військовослужбовці та особи вільнонайманого складу військових формувань, працівники правоохоронних органів, які безпосередньо брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань усіх видів і родів військ діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і в мирний час, виконували інші обов`язки військової служби та тилового забезпечення, пов`язані з необхідністю захисту Батьківщини, у тому числі з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами.

Пунктом 1 статті 10 Закону №3551-XІІ визначено, що до сімей загиблих (померлих) ветеранів війни належать, зокрема, сім`ї осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби (у тому числі на території інших держав) під час воєнних дій та конфліктів.

Так, за даними експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 25.07.2018 №10691, захворювання, що призвело до смерті ОСОБА_2 , пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Крім того, як свідчать матеріали справи, ОСОБА_2 був ветераном війни в розумінні статті 4 Закону, так як за життя став особою з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" поширюється також і на членів сім`ї військовослужбовців, які померли внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи та одержаного в період проходження військової служби.

Відповідно до пункту 2 статті 10 Закону №3551-XII, до сімей загиблих (померлих) ветеранів війни належать дружина (чоловік) померлих осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни, а також дружина (чоловік) померлих учасників війни і бойових дій, партизанів і підпільників, визнаних за життя особами з інвалідністю від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге. На дружин (чоловіків) померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни, учасників бойових дій, партизанів, підпільників і учасників війни, нагороджених орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю і бездоганну військову службу, визнаних за життя особами з інвалідністю, чинність цієї статті поширюється незалежно від часу смерті особи з інвалідністю.

Враховуючи викладене, а також те, що позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з померлим, який, відповідно до посвідчення серії НОМЕР_4 від 15.05.2002, відносився до осіб з інвалідністю внаслідок війни, тому суд дійшов до висновку про те, що позивач, згідно з вимогами статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на встановлення статусу члена сім`ї загиблого ветерана війни, а тому відповідач неправомірно прийняв рішення про скасування ОСОБА_1 статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни та вилучив посвідчення НОМЕР_2 від 06 серпня 2018 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 №302 затверджено Порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів (далі - Порядок №302).

Відповідно до пункту 2 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 №302 (далі Положення №302), посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників чи Захисниць України, на основі якого надаються відповідні пільги і компенсації.

Пунктом 4 Положення №302 передбачено, що членам сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, зазначеним у статті 10 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, видаються посвідчення з написом Посвідчення члена сім`ї загиблого, а членам сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, зазначеним у статті 10-1 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, видаються посвідчення з написом Посвідчення члена сім`ї загиблого Захисника чи Захисниці України.

Абзацом другим пункту 7 Положення №302 визначено, що Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни, Посвідчення учасника війни і відповідні нагрудні знаки, Посвідчення члена сім`ї загиблого, Посвідчення члена сім`ї загиблого Захисника чи Захисниці України видаються структурними підрозділами районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських, районних у місті (у разі їх утворення) рад, на які покладено функції з питань ветеранської політики (далі - місцеві структурні підрозділи з питань ветеранської політики), за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання (перебування) або адресою фактичного місця проживання (для внутрішньо переміщених осіб) особи.

Судом встановлено, що відповідно до розпорядження Ізмаїльської районної державної (військової) адміністрації Одеської області від 04 березня 2025 року №52/ВА «Про затвердження Положення про Відділ з питань ветеранської політики Ізмаїльської районної державної адміністрації Одеської області (зі статусом юридичної особи публічного права) в новій редакції» функції з реалізації державної політики у сфері соціального захисту ветеранів війни, осіб, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», зокрема щодо надання та скасування статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни покладено на юридичну особу публічного права - Відділ ветеранської політики Ізмаїльської районної державної адміністрації Одеської області.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дій Управління Соціального захисту населення Ізмаїльської районної державної адміністрації Одеської області щодо скасування ОСОБА_1 статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни та зобов`язання Відділу ветеранської політики Ізмаїльської районної державної адміністрації Одеської області поновити ОСОБА_1 статус члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни у відповідності до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та видати відповідне посвідчення.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд вважає необхідним у відповідності до вимог статті 139 КАС України стягнути з Управління соціального захисту населення Ізмаїльської районної державної адміністрації за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 12, 139, 242-246, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ) до Управління соціального захисту населення Ізмаїльської районної державної адміністрації (68601, Одеська область, Ізмаїльський район, м. Ізмаїл, просп. Незалежності, буд. 62, ), Відділу ветеранської політики Ізмаїльської районної державної адміністрації Одеської області (68601, Одеська область, Ізмаїльський район, м. Ізмаїл, просп. Незалежності, буд. 62, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Соціального захисту населення Ізмаїльської районної державної адміністрації Одеської області щодо скасування ОСОБА_1 статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни.

Зобов`язати Відділ ветеранської політики Ізмаїльської районної державної адміністрації Одеської області поновити ОСОБА_1 статус члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни у відповідності до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та видати відповідне посвідчення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Ізмаїльської районної державної адміністрації (68601, Одеська область, Ізмаїльський район, м. Ізмаїл, просп. Незалежності, буд. 62, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені статтею 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені статтями 293, 295 КАС України.

Суддя Токмілова Л.М.