Справа № 620/12113/24
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2026-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н.П.

Суддів: Сорочка Є.О., Чаку Є.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2024 року, суддя Житняк Л.О., у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Ніжинський жиркомбінат» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

У С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Ніжинський жиркомбінат» звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків Державної податкової служби України, в якому просило визнати протиправним та скасувати в повному обсязі податкове повідомлення-рішення форми ''Ш'' від 10.05.2024 №1210/Ж10/31-00-04-01-03-31.

Відповідно до ухвали судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.09.2024 розгляд справи здійснено судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2024 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду, Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків Державної податкової служби України звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для виходу із письмового провадження та проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.

В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи сторін, колегія суддів вважає, що апеляцйна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Центральне міжрегіональне управління по роботі з великими платниками податків в порядку ст. 76 ПК України проведено камеральну перевірку щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку прибуток ПрАТ «НІЖИНСЬКИЙ ЖИРКОМБІНАТ», за результатами якої складено акт перевірки від 03.04.2024 № 1017/Ж5/31-00-04-01-03- 26/00373942 (далі акт перевірки).

Відповідно до акту перевірки встановлено, що ПрАТ «НІЖИНСЬКИЙ ЖИРКОМБІНАТ» порушено вимоги п. 54.1 ст. 54, п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України (далі ПК України), а саме несвоєчасно сплачено задеклароване грошове зобов`язання з податку на прибуток за III квартал 2022 року, та І, ІІІ квартал 2023 року у загальній сумі 1 008 066, 42 грн, із затримкою до 32, 2 та 1 календарних днів.

Водночас, як зазначено в акті перевірки, відповідачем ПрАТ "Ніжинський жиркомбінат" подано податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за І квартал 2023 року «звітна» (реєстраційний номер № від 01.03.2023), в якій задекларовано податкове зобов`язання суми податків, які утримуються при виплаті доходів (прибутків) нерезидентами (р.25) в сумі 1347122,00 грн. Станом на 13.03.2023 (граничний строк сплати податкового зобов`язання) в інтегрованій картці платника по коду бюджетної класифікації 11020500 наявний податковий борг 0,51 грн.

ПрАТ "Ніжинський жиркомбінат" подано податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за ІІІ квартал 2023 року «звітна» (реєстраційний номер № від 09.11.2023), в якій задекларовано податкове зобов`язання суми податків, які утримуються при виплаті доходів (прибутків) нерезидентами (р.25) в сумі 6345531,00 грн. Станом на 20.11.2023 (граничний строк сплати податкового зобов`язання) в інтегрованій картці платника по коду бюджетної класифікації 11020500 наявний податковий борг 3298267 грн.

ПрАТ "Ніжинський жиркомбінат" подано податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за ІІІ квартал 2022 року «нова звітна» (реєстраційний номер № від 09.11.2022), в якій задекларовано податкове зобов`язання суми податків (р.19) в сумі 55371101,00 грн. Станом на 21.11.2022 (граничний строк сплати податкового зобов`язання) в інтегрованій картці платника по коду бюджетної класифікації 11021000 наявний податковий борг 1008065,41 грн.

ПрАТ «Ніжинський жиркомбінат», не погоджуючись із висновками акту перевірки, керуючись частиною 2 пункту 44.7 статті 44, пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу України, звернулося із запереченнями до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

На підставі висновків акту перевірки ЦМУ ДПС по роботі з ВПП відповідно до п.124.1 ст.124 ПК України, винесено податкове повідомлення-рішення від 10.05.2024 № 1210/ Ж10/31-00-04-01-03-31 про застосування штрафу за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 10 % у сумі 100 806, 54 грн.

27.05.2024 ПрАТ «Ніжинський жиркомбінат» звернувся зі скаргою до Державної податкової служби України на податкове повідомлення рішення, прийняте Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків.

Рішенням про результати розгляду скарги № 23177/6/99-00-06-03-01-06 від 30.07.2024, оскаржуване ППР було залишене без змін, а скарга без задоволення.

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли у справі, колегія суддів зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов?язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі ПК України).

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

У розумінні підпункту 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному Кодексом.

Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Відповідно до п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 ПК України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

За змістом п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Якщо граничний строк сплати податкового зобов`язання припадає на вихідний або святковий день, останнім днем сплати податкового зобов`язання вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.

Згідно з п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно з п. 87.9 ст. 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Пунктом 131.2 ст. 131 ПК України передбачено, що при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

Приписами пункту 124.1 статті 124 ПК України визначено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як убачається з матеріалів справи та на дану обставину звернув увагу суд першої інстанції, податкова декларація з податку на прибуток за І квартал 2023 року «звітна» має іншій реєстраційний номер та дату подання, а саме № від 05.05.2023, що підтверджується квитанцією №2 (т.1 а.с.98). В цій декларації не було заповнено рядок 25 на суму 1 347 122 грн, на який посилається відповідач.

Крім наведеного, щодо податкової декларації з податку на прибуток за ІІІ квартал 2023 «звітна» (реєстраційний номер від 09.11.2023), суд вірно звернув увагу, що за операціями з нерезидентами була утримана сума при виплаті доходів нерезидентам 6 345 531 грн., яка складалася з суми 3298 267 грн за І півріччя (декларація з податку на прибуток за І півріччя 2023 року «звітна» (№ від 08.08.2023) та з суми 3 047 264 грн за період липень-серпень 2023 року.

У зв`язку з тим, що у деклараціях за І півріччя 2023 року «звітна» (№ від 08.08.2023) та за 9 місяців 2023 року «звітна» (№ від 09.11.2023) було допущено механічну помилку, а саме не заповнено рядок 24 (сума податків, які утримуються при виплаті доходів нерезидентам за результатами попереднього звітного (податкового) періоду поточного року), ПрАТ «Ніжинській жиркомбінат було подано уточнену декларація з податку на прибуток за 9 місяців 2023 року (№ від 21.11.2023), де вірно відображено сплату податку на прибуток іноземних юридичних осіб, в т.ч. в розмірі 3298267,47 грн (т.1 а.с.201-205).

Отже, доводи контролюючого органу в акті перевірки щодо наявності податкового боргу з податку на прибуток іноземних юридичних осіб у розмірі 3 298 267,47 грн є помилковими.

Щодо податкової декларації з податку на прибуток за ІІІ квартали 2022 «нова звітна» (реєстраційний номер від 09.11.2022), в якій задекларовано податкове зобов`язання суми податків (р.19), в сумі 55 371 101 грн.», то за період 9 місяців 2022 року також була подана уточнена декларація (реєстраційний номер від 09.05.2023) де була зменшено сума грошового зобов`язання і становила 55 092 397 грн.

З наведеного слідує, що сума 1 008 065,41 грн, це сума, яка виникла внаслідок того, що органи ДПС визнали податковий борг за ППР форми «Р» від 21.02.2022 №2002/25010700 щодо збільшення податкового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 1085106,00 грн, яка була прийнята органами ДПС при перевірці ПрАТ «Ніжинський жиркомбінат» за період з 01.07.2019 по 30.09.2021.

У своїх доводах, податковий орган зазначає, що виникнення в інтегрованій картці платника з податку на прибуток приватних підприємств (код платежу 11021000) боргу, обумовлене нарахуванням 21.05.2022 позивачу грошових зобов`язаннь по ППР від 21.02.2022 №2002/25010700 у сумі 1085 106 грн. При цьому, вилучення вказаних нарахувань в інтегрованій картці протягом 2022 року, не здійснювалось, оскільки протягом 2022 року ПрАТ «НІЖИНСЬКИЙ ЖИРКОМБІНАТ» не вживались заходи, передбачені ст. 56 ПКУ щодо визнання ППР від 21.02.2022 № 2002/25010700 не узгодженим. У зв`язку з викладеним, ППР від 21.02.2022 №2002/25010700 у сумі 1 085 106 грн є погашеним у порядку, визначеному ПК України.

Як вірно встановив суд першої інстанції, на даний час ПрАТ «Ніжинський жиркомбінат» оскаржив до Чернігівського окружного адміністративного суду ППР форми «Р» від 21.02.2022 № 2002/25010700 щодо збільшення податкового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 1085 106,00 грн., що підтверджується ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду про відкриття провадження по справі від 11.08.2023 по справі № 620/9858/23.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 30.04.2024 у справі №620/9858/23, адміністративний позов ПрАТ «Ніжинський жиркомбінат» щодо визнання протиправним та скасування ППР форми «Р» від 21.02.2022 № 2002/25010700 щодо збільшення податкового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 1 085 106,00 грн. задоволено в повному обсязі, вищенаведене ППР форми «Р» від 21.02.2022 № 2002/25010700 визнано протиправним та скасовано. Зазначене рішення на час розгляду апеляційною інстанцією ще не розглянуто.

Підпунктом 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що грошове зобов`язання платника податків сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до пп. 54.3.2 п. 54.3. ст. 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань в разі якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п. 56.1. ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/ або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, як встановлено в ході розгляду справи, на час проведення перевірки і розгляду даної справи (620/12113/24) податкове зобов`язання за ППР форми «Р» від 21.02.2022 № 2002/25010700 щодо збільшення податкового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 1 085 106,00 грн є не узгодженим.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що позивач подавав уточнені декларації з податку на прибуток з кінцевим від`ємним значенням, які не спричиняли обов`язку зі сплати податку на прибуток, а тому відповідач у розрахунок нібито несплачених позивачем зобов`язань із податку на прибуток помилково включив неузгоджені податкові зобов`язання за ППР форми «Р» від 21.02.2022 № 2002/25010700 щодо збільшення податкового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 1 085 106,00 грн.

Тобто відповідач помилково взяв до розрахунку заборгованості за результатами перевірки суму неузгодженого податкового зобов`язання за ППР форми «Р» 21.02.2022 №2002/25010700 щодо збільшення податкового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 1085 106,00 грн, а отже податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 10.05.2024 №1210/ Ж10/31-00-04-01-03-31 щодо зобов`язання сплатити штраф у розмірі 100 806,54 грн є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи вчинені (прийняті) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, так як суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2024 року.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2024 року - без змін

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк, визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Сорочко Є.О.

Чаку Є.В.