Справа № 380/9705/25
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2026-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 березня 2026 року

м. Київ

справа №380/9705/25

адміністративне провадження № К/990/9933/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мацедонської В.Е.,

суддів - Білак М.В., Желєзного І. В.,

перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1

на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2026 року

у справі № 380/9705/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_3 , Військової частини НОМЕР_2 , в якій просила:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_3 у відношенні до ОСОБА_1 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення у період з 21 січня 2017 року по 23 січня 2018 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 та військову частину НОМЕР_3 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 21 січня 2017 року по 23 січня 2018 року з врахуванням січня 2008 року як базового місяця;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 у відношенні до ОСОБА_1 щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення у період з 24 січня 2018 року по 28 лютого 2018 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 та військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 24 січня 2018 року по 28 лютого 2018 року з врахуванням січня 2008 року як базового місяця.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2025 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_3 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 21 січня 2017 року по 23 січня 2018 року.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 та Військову частину НОМЕР_3 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 21 січня 2017 року по 23 січня 2018 року з врахуванням січня 2008 року як базового місяця.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 24 січня 2018 року по 28 лютого 2018 року.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 та Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 24 січня 2018 року по 28 лютого 2018 року з врахуванням січня 2008 року як базового місяця.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Військова частина НОМЕР_1 оскаржила його до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2026 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2025 року у справі № 380/9705/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_3 , Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій - залишено без руху.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2026 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2025 року у справі № 380/9705/25 повернуто скаржнику.

Не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції від 18 лютого 2026 року, відповідач подав касаційну скаргу до Верховного Суду.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

У силу пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Вищезазначеному конституційному положенню щодо забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках кореспондують стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та стаття 13 КАС України.

Згідно з частиною третьою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З матеріалів касаційного провадження вбачається, що ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2026 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2025 року у справі № 380/9705/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_3 , Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій - залишено без руху. Встановлено Військовій частині НОМЕР_1 десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліку апеляційної скарги шляхом надіслання до Восьмого апеляційного адміністративного суду оригіналу документа про сплату судового збору.

Копію зазначеної ухвали скаржник отримав 22 січня 2026 року до електронного кабінету користувача підсистеми "Електронний суд" , що підтверджується довідкою Восьмого апеляційного адміністративного суду про доставку електронного листа.

02 лютого 2026 року Восьмим апеляційним адміністративним судом зареєстровано заяву Військової частини НОМЕР_1 про продовження строку для усунення недоліку, яке обґрунтовано тим, що у зв`язку з несвоєчасним фінансуванням та недостатністю коштів немає можливості забезпечити сплату судового збору за подання апеляційної скарги в межах строків, визначених ухвалою. У зв`язку з цим, просив продовжити строк на усунення недоліку апеляційної скарги.

Проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Так встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не забезпечив оскарження у встановленому законом порядку рішення суду першої інстанції, відносини стають стабільними із набранням законної сили рішенням суду.

Також, колегія суддів звернула увагу, що тривала процедура сплати коштів або їх відсутність не може вважатися поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, адже не є об`єктивною та непереборною причиною пропуску процесуального строку.

Відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Суб`єкт владних повноважень, який діє від імені держави, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо сплати судового збору.

Таким чином, зважаючи на викладене, колегія суддів прийшла до висновку про відмову у задоволенні заяви про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

На підставі ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, що оформлена не відповідно до вимог, встановлених ст. 296 зазначеного Кодексу, застосовуються правила ст. 169 КАС України, згідно яких така апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику.

Враховуючи вищевикладене та те, що апелянт у встановлений судом строк недоліки апеляційної скарги не усунув, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2026 року відмовлено у задоволенні заяви Військової частини НОМЕР_1 про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги, апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2025 року у справі № 380/9705/25 повернуто скаржнику.

У касаційній скарзі відповідач не погоджується з висновками апеляційної інстанції та зазначає, що Військовою частиною НОМЕР_1 вживалися належні та необхідні заходи для сплати судового збору у даній справі, а саме: направлено заявку на довольчий орган для виділення коштів з детальним розрахунком потреби в коштах за бюджетною програмою на 2025 рік; розрахунки, які обґрунтовують зміни показників видатків бюджету за бюджетною програмою на 2025 рік, однак процедура отримання відповідних коштів потребує часу. Водночас скаржник вказує на відсутність коштів за кодом економічної класифікації видатків 2800 на даний час, що унеможливлює забезпечення оплати судового збору, а також посилається на військовий стан в Україні.

Разом з тим, Верховний Суд зазначає, що сплата судового збору є обов`язковою для відповідача. Зловживання правом на звільнення, відстрочення чи розстрочення від його сплати є недопустимим.

Держава в особі органів влади, що діють як суб`єкти владних повноважень та звертаються до суду з метою захисту інтересів у правовідносинах, які виникли з приводу реалізації ними публічно-владних управлінських функцій, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків

Отже, доводи касаційної скарги не спростовують і не ставлять під сумнів установлені судами обставини, а до скарги не додано будь-яких доказів які б спростовували зазначене.

При цьому, Суд зауважує, що Військова частина НОМЕР_1 не позбавлена можливості звернутися повторно до суду апеляційної інстанції з відповідними вимогами у передбачений КАС України спосіб звернення.

Ураховуючи, що зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, Суд дійшов до висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 169, 296, 298, 333 КАС України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2026 року у справі № 380/9705/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, у спосіб їх надсилання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська

Судді М. В. Білак

І. В. Желєзний