Справа № 301/2359/25
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2026-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 березня 2026 рокум. Ужгород№ 301/2359/25

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Маєцької Н.Д.

при секретарі судового засідання - Готра В.В.

за участю:

представник позивача не з`явився,

представник відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Кушницького закладу дошкільної освіти № 2 Керецьківської сільської ради Хустського району Закарпатської області (вул. Фізкультурна, буд. 2а, с. Кушниця, Хустський район, Закарпатська область, 90151, ) до Керецьківської сільської ради Хустського району Закарпатської області (вул. Головна, 52, с. Керецьки, Хустський район, Закарпатська область, 89334, ) про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до ч.3 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 11 березня 2025 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено 18 березня 2025 року.

Кушницький заклад дошкільної освіти №2 звернувся до Іршавського районного суду Закарпатської області із позовом до Керецьківської сільської ради Хустського району Закарпатської області, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Керецьківської сільської ради Закарпатської області Хустського району VIII скликання від 07.07.2025 року №1682 Про затвердження норм наповнюваності груп у закладах дошкільної освіти Керецьківської сільської ради.

Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 09 вересня 2025 року позовну заяву Кушницького закладу дошкільної освіти №2 до Керецьківської сільської ради Хустського району Закарпатської області про визнання незаконним та скасування рішення ради, передано на розгляд до Закарпатського окружного адміністративного суду.

30 вересня 2025 року вказана позовна заява надійшла до Закарпатського окружного адміністративного суду та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на розгляд судді Маєцькій Н.Д.

06 жовтня 2025 року ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі наявних у ній матеріалів.

Ухвалою суду від 30 грудня 2025 року постановлено ухвалу про перехід до загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Вказаною ухвалою зобов`язано Керецківську сільську раду Хустського району Закарпатської області опублікувати, не пізніш як за сім днів до підготовчого засідання, оголошення про оскарження рішення Про затвердження норм наповнюваності груп у закладах дошкільної освіти Керецьківської сільської ради від 07 липня 2025 року № 1682, у виданні, в якому оскаржений акт був або мав бути офіційно оприлюднений.

Ухвалою суду від 14 січня 2026 року повторно зобов`язано Керецківську сільську раду Хустського району Закарпатської області опублікувати оголошення про оскарження рішення Про затвердження норм наповнюваності груп у закладах дошкільної освіти Керецьківської сільської ради від 07 липня 2025 року № 1682, у виданні, в якому оскаржений акт був або мав бути офіційно оприлюднений. Вказаною ухвалою оголошено перерву у підготовчому засіданні.

Ухвалою суду від 03 лютого 2026 року дану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 13 лютого 2026 року продовжено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 17 лютого 2026 року продовжено розгляд справи.

Ухвалою суду від 26 лютого 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Керецківською сільською радою прийнято рішення від 07 липня 2025 року № 1682 «Про затвердження норм наповнюваності груп у закладах дошкільної освіти». Позивач вважає, що таке рішення прийняте з порушенням ст. 17 Закону України «Про дошкільну освіту», оскільки вважає, що сільська рада в своєму рішенні практично внесла зміни до вказаного закону, в частині наповнюваності груп, а саме збільшила кількість вихованців з 20 до 24 для дітей віком від 3-х років та збільшила кількість вихованців у групі різного віку з 15 до 18. Відтак, позивач вважає, що при прийняті оскарженого рішення відповідач вийшов за межі своїх повноважень.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що затвердження оскарженим рішенням наповненості груп у кількості 24 та 18 вихованців відповідає ст. 17 Закону України «Про дошкільну освіту», оскільки таке перевищення не є більшим за 20 %. Відтак, вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що Керецківською сільською радою Хустського району Закарпатської області прийнято рішення «Про затвердження норм наповнюваності груп у закладах дошкільної освіти Керецківської сільської ради» від 07 липня 2025 року № 1682, яким затверджено норми наповнюваності груп у закладах дошкільної освіти Керецківської територіальної громади у групах на одного вихователя:

- у групах вихованців одного віку: для дітей від 1 року до 2 років: не більше 10 вихованців у групі; для дітей віком від 2 до 3 років: не більше 15 вихованців у групі; для дітей віком від 3 до 6 (7) років: до 24 вихованців у групі;

- у різновікових групах: до 18 вихованців;

- у інклюзивних групах: не більше 3 дітей з особливими освітніми потребами.

Вважаючи таке рішення протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини 3 статті 140 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Згідно з частиною 1 статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

За приписами частини 1 статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" №280/97-ВР від 21.05.1997 (далі по тексту - Закон № 280/97-ВР, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до частин 1, 3 статті 24 Закону № 280/97-ВР правовий статус місцевого самоврядування в Україні визначається Конституцією України, цим та іншими законами, які не повинні суперечити положенням цього Закону.

Органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Згідно з частиною 1 статті 60 Закону № 280/97-ВР територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Пунктом 30 частини 1 статті 26 Закону №280/97-ВР встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об`єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об`єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, прийняття рішення про здійснення державно-приватного партнерства щодо об`єктів комунальної власності, у тому числі на умовах концесії, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

Реорганізація або ліквідація навчальних закладів комунальної форми власності здійснюється за рішенням місцевої ради.

Частинами 1, 2, 3 статті 59 Закону №280/97-ВР встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України від 05 вересня 2017 року № 2145-VIII "Про освіту" (далі - Закон № 2145-VIII) освіта є державним пріоритетом, що забезпечує інноваційний, соціально-економічний і культурний розвиток суспільства. Фінансування освіти є інвестицією в людський потенціал, сталий розвиток суспільства і держави.

Згідно із частиною 3 статті 66 Закону № 2145-VIII сільські, селищні ради: відповідають за реалізацію державної політики у сфері освіти та забезпечення якості освіти на відповідній території, забезпечення доступності дошкільної та повної загальної середньої освіти; засновують заклади освіти, а також реорганізовують, перепрофільовують (змінюють тип) та ліквідовують їх з урахуванням спеціальних законів; оприлюднюють офіційну звітність про всі отримані та використані кошти, а також перелік і вартість товарів, робіт, послуг, спрямованих на потреби кожного із заснованих ними закладів освіти, та інші видатки у сфері освіти; здійснюють інші повноваження у сфері освіти, передбачені законом.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про дошкільну освіту» № 3788-IX від 06.06.2024 (далі Закон № 3788) в Україні гарантується право на здобуття дошкільної освіти та створюються можливості для його реалізації з урахуванням індивідуальних особливостей, особливих освітніх та інших потреб і можливостей кожної дитини.

Дошкільна освіта здобувається, як правило, до шести років. Діти, яким на початок навчального року виповнилося шість років (дітям з особливими освітніми потребами - сім років) і які не розпочали здобувати початкову освіту, мають право продовжити здобувати дошкільну освіту до їх зарахування до початкової школи відповідно до законів України "Про освіту" і "Про повну загальну середню освіту".

Кожній дитині незалежно від підстав її перебування в Україні гарантується безоплатне здобуття дошкільної освіти у державних та комунальних закладах освіти.

Кожна дитина має право на здобуття дошкільної освіти у найбільш доступному і наближеному до місця її проживання комунальному закладі освіти.

Право дитини на здобуття дошкільної освіти у комунальному закладі освіти, за яким закріплена територія обслуговування, на якій проживає дитина, не обмежує право батьків дитини обирати інший заклад дошкільної освіти відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону № 3788 доступність дошкільної освіти забезпечують органи державної влади, органи місцевого самоврядування, засновники закладів освіти, інших суб`єктів освітньої діяльності та суб`єкти освітньої діяльності.

Забезпечення доступності дошкільної освіти включає: реалізацію норм статей 8 і 9 цього Закону; визначення порядку зарахування, відрахування та переведення до закладів дошкільної освіти; забезпечення територіальної доступності дошкільної освіти; педагогічну підтримку батьків щодо розвитку, виховання та навчання дітей; запровадження і розвиток різних форм здобуття дошкільної освіти; облаштування території, будівель, споруд і приміщень закладу дошкільної освіти з урахуванням потреб і можливостей маломобільних груп населення; дотримання принципів універсального дизайну та/або розумного пристосування в освітньому процесі; забезпечення навчально-методичними матеріалами, технічними, програмними, комунікаційними та іншими засобами і обладнанням, необхідними для організації освітнього процесу; провадження освітнього процесу із застосуванням засобів і методів розвитку, виховання, навчання, форм взаємодії з вихованцями, що є найбільш прийнятними для дітей відповідного віку та враховують їхні освітні потреби, зокрема шляхом адаптації/модифікації змісту освітньої програми (ч. 2 ст. 10 Закону 3788).

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону № 3788 з метою належної організації освітнього процесу у закладах дошкільної освіти формуються різні групи вихованців, зокрема вікові, різновікові, чергові (в ранкові, вечірні години, у вихідні, святкові та неробочі дні), з короткотривалим перебуванням, з навчанням мовою відповідного корінного народу чи національної меншини (спільноти) України поряд із державною мовою тощо.

Для забезпечення здобуття дошкільної освіти дітьми з особливими освітніми потребами та їх психолого-педагогічного супроводу, включно з наданням психолого-педагогічних та/або корекційно-розвиткових послуг, у закладах дошкільної освіти на підставі заяв батьків дітей у порядку, визначеному законодавством, утворюються інклюзивні та/або спеціальні групи.

Як правило, група формується за віковою періодизацією розвитку дітей.

Згідно з ч. 2 ст. 17 Закону № 3788 наповнюваність груп визначається виходячи із співвідношення кількості вихованців до кількості вихователів, які одночасно працюють з ними.

Кількість вихованців у групі на одного вихователя становить:

1) у групі вихованців одного віку:

не більше 5 вихованців віком до одного року;

не більше 10 вихованців віком від одного до двох років;

не більше 15 вихованців віком від двох до трьох років;

не більше 20 вихованців віком від трьох років;

2) у групі вихованців різного віку:

не більше 15 вихованців віком від трьох років;

не більше 10 вихованців за наявності у групі хоча б однієї дитини віком від одного до трьох років;

3) у групі вихованців з короткотривалим перебуванням або у групі вихованців з цілодобовим перебуванням - не більше 10 вихованців;

4) в інклюзивній групі - не більше трьох дітей з особливими освітніми потребами;

5) у спеціальній групі закладу дошкільної освіти кількість вихованців визначається порядком утворення та функціонування спеціальних груп закладів дошкільної освіти, що затверджується Кабінетом Міністрів України;

6) у групах спеціального дитячого садка кількість вихованців визначається положенням про спеціальний дитячий садок, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону № 3788 кількість вихованців у групах державних і комунальних закладів дошкільної освіти не може становити менше п`яти дітей (трьох дітей до одного року).

У разі необхідності зазначені у пунктах 1-3 частини другої цієї статті норми співвідношення кількості вихованців до кількості вихователів може бути перевищено не більше ніж на 20 відсотків від максимальної кількості дітей у групі та виключно у групах вихованців дошкільного віку.

Кількість вихованців у приміщеннях закладів дошкільної освіти має відповідати вимогам законодавства і не може порушувати права вихованців на належні, безпечні та здорові умови розвитку, виховання та навчання, а також права працівників на належні, безпечні та здорові умови праці.

Суд встановив, що оскарженим рішенням сільської ради встановлено наповнюваність груп вихованців віком від трьох років у кількості 24 дітей та груп вихованців різного віку у кількості 18 дітей, що перевищує базову норму у 20 та 15 дітей відповідно, передбачену ч. 2 статті 17 Закону України «Про дошкільну освіту». Водночас п. 3 ст. 17 того ж Закону прямо передбачає, що у разі необхідності норми співвідношення кількості вихованців до кількості вихователів можуть бути перевищені не більше ніж на 20 відсотків.

З урахуванням зазначеного, максимальне перевищення для груп дітей віком від трьох років становить 24 дитини та для груп вихованців різного віку 18 дітей.

З огляду на вищенаведене встановлена оскарженим рішенням наповнюваність груп у закладах дошкільної освіти не перевищує встановлено законом граничного рівня.

При цьому, суд зазначає, що саме по собі збільшення наповнюваності груп без доведення порушення конкретних прав, безпеки дітей чи неможливості дотримання освітніх стандартів не свідчить про протиправність рішення органу місцевого самоврядування.

В той же час, позивач в обґрунтування позовних вимог не навів доводів того, що встановлена оскарженим рішенням наповненість груп призвела або може призвести до порушення вимог законодавства чи його прав та інтересів.

З огляду на вищенаведене, рішення Керецківської сільської ради від 07 липня 2025 року № 1682 «Про затвердження норм наповнюваності груп у закладах дошкільної освіти Керецьківської сільської ради» прийняте у межах повноважень органу місцевого самоврядування та відповідає положенням ст. 17 Закону України «Про дошкільну освіту».

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України: в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень довів належним чином правомірність рішення «Про затвердження норм наповнюваності груп у закладах дошкільної освіти Керецьківської сільської ради», у зв`язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими, суперечать вимогам закону та не відповідають обставинам справи, що підтверджується дослідженими судом належними та допустимими доказами та у задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовної заяви Кушницького закладу дошкільної освіти № 2 Керецьківської сільської ради Хустського району Закарпатської області (вул. Фізкультурна, буд. 2а, с. Кушниця, Хустський район, Закарпатська область, 90151, ) до Керецьківської сільської ради Хустського району Закарпатської області (вул. Головна, 52, с. Керецьки, Хустський район, Закарпатська область, 89334, ) про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяН.Д. Маєцька