Справа № 752/21939/25
Суддя: Слободянюк А. В.
Дата ухвалення: 2026-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/752/76/26
РІШЕННЯ

Іменем України

17 березня 2026 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Слободянюк А.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справи про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просила визнати незаконною та скасувати постанову ЕНА №5616232 від 31.08.2025; закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення; стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 31 серпня 2025 року інспектором 1 взводу 1 роти 1 батальйону, полк 1 старшим лейтенантом поліції Якубом В.В., було винесено постанову серії ЕНА №5616232, якою ОСОБА_2 визнано винною у порушенні п.12.4 ПДР України- у перевищенні швидкості у межах населеного пункту.

Швидкість руху булла зафіксована приладом TruCAM (ТС 008389, БК 473427;476478).

Позивач вважає, що постанова підлягає скасуванню, оскільки: вимірювання швидкості проводилось у ручному режимі, що суперечить ст.40 Закону України «Про Національну поліцію»; позивачці не було надано експертного висновку Держспецзв`язку із зазначенням заводського номера приладу; у постанові зазначено невірну адресу реєстрації позивачки.

Посилаючись на вказані обставини просила суд позов задовольнити.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання.

Департамент патрульної поліції подав відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM ІІ LTI 20/20 відповідає типу засобів вимірювальної техніки, застосованим вимогам Технічного регламенту. Даний сертифікат діючий до 26.12.2028. Можливість використання даного вимірювального засобу, підтверджується висновком Держспецв`язку від 24.12.2020 №04/05/02-3560.

Згідно з визначенням держпідприємства «Укрметртестстандарт» №22-38/49 від 01.10.2019, лазерний вимірювач TruCAM належить до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювання.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КУпАП), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Судом встановлено, що згідно копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 5616232 від 31.08.2025, ОСОБА_1 31.08.2025 о 15:18, керуючи т/з марки Toyota RAV, д.н.з. НОМЕР_1 , рухалася в населеному пункті зі швидкістю 114 км/год, перевищивши швидкість більш ніж на 50 км/год, що зафіксовано на прилад TruCam (ТС 008389, БК 473427; 476478), чим порушила п. 12.4 ПДР та вчинила правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до статті 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Як передбачено статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Тобто, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Отже, наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення пункту 12.4 Правил дорожнього руху, яким визначено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно ч. 4 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину - тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 за №3353-XII зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, вчинення позивачем адміністративного правопорушення (перевищення максимально допустимої швидкості руху у населеному пункті) встановлено за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM ІІ LTI 20/20.

Всі прилади, що використовуються працівниками патрульної поліції, повинні проходити повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 № 437.

В подальшому наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 № 1362 внесені зміни до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, а саме: згідно з п. 1 виключені з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки певні типи засобів вимірювальної техніки, внесені до нього за відповідними номерами, зокрема У3197-12.

Однак, засоби вимірювальної техніки, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки.

Так, відповідно до сертифікату перевірки типу, виданого ДП «Укрметртестстандарт» 26.12.2018, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 зі строком дії до 26.12.2028.

Можливість використання даного засобу TruCam LTI 20/20, у тому числі засобу із заводським номером ТС008389, підтверджується висновком Держспецв`язку від 24.12.2020 №04/05/02-3560,

Отже, прилад TruCam LTI 20/20 пройшов повірку у встановленому законом порядку, за результатами якої було визнано його відповідність вимогам технічного регламенту, а відтак, є дозволеним до використання на території України.

Доводи позивача, стосовно невірного вимірювання працівниками поліції швидкості руху його транспортного засобу, з огляду на те, що пристрій не був закріплений стаціонарно, а тримався інспектором у руках, суд не бере до уваги з огляду на таке.

Державним підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» роз`яснено, що лазерний вимірювач TruCаm відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань.

Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCаm LTI 20/20 також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів у автоматичному режимі.

Алгоритми обробки вимірювальної інформації забезпечують отримання результатів вимірювань швидкості руху транспортних засобів у межах максимально допустимої похибки, як в ручному, так і в автоматичному режимі + - 2 км/год в діапазоні від 2 до 200 ком/год, + - 1% в діапазоні від 201 до 320 км/год.

Отже, при здійсненні працівниками поліції контролю режиму швидкості руху за допомогою вимірювача TruCam LTI 20/20 експлуатаційні характеристики дозволяють проводити вимірювання шляхом утримування пристрою в руках. Таким чином, твердження позивача, що використання вказаного лазерного вимірювача в ручному режимі впливає на точність вимірювання швидкості руху ТЗ спростовується дослідженими доказами по справі.

При цьому, максимальна похибка, у тому числі і при такому способі тримання пристрою, становитиме максимум + - 2 км/год.

Враховуючи, що зафіксоване перевищення дозволеної швидкості руху позивачем становить більше 50 км/год, що перевищує визначений рівень похибки та не могло бути обумовлене нею, суд вважає безпідставними посилання позивача на некоректне вимірювання працівниками поліції швидкості руху транспортного засобу, що здійснене із застосуванням пристрою, що не був закріплений стаціонарно.

Помилковим є також і покликання позивача на те, що з урахуванням положень ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» прилад TruCam при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу не може утримуватися інспектором поліції в руках, а повинен бути стаціонарно вмонтованим, оскільки вимоги ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» не містить приписів щодо можливості використання поліцією лише змонтованих технічних приладів.

Водночас зазначена норма права передбачає можливість монтажу або розміщення таких приладів по зовнішньому периметру доріг і будівель, однак не обов`язок.

На підставі ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положеннями ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Аналогічна правова позиція викладена Верховим Судом у постанові від 14.03.2018 у справі № 760/2846/17.

Дослідивши обставини справи, надані та здобуті докази під час розгляду справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про залишення позовної заяви без задоволення.

Керуючись ст.ст.9, 77, 241-246, 268-272, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справи про адміністративне правопорушення, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на судове рішення може бути подано у десятиденний строк з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя А.В. Слободянюк