Справа № 388/2203/24
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2026-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року

м. Київ

справа № 388/2203/24

адміністративне провадження № К/990/51377/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого-судді - Мацедонської В.Е.,

суддів: Желєзного І.В., Смоковича М.І.,

розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою адвокатки Нетреби Катерини Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 ,

на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року (головуючий суддя Шальєва В.А., судді: Чередниченко В.Є., Іванов С.М.),

І. Суть спору

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (далі - відповідач), у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовану в автоматичному режимі, серія АВ № 00000793 від 07 жовтня 2024 року та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000,00 грн на ОСОБА_1 , а справу закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що він не вчиняв правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною другою статті 132-1 КУпАП, оскільки фактична маса транспортного засобу не перевищила нормативних параметрів, визначених пунктом 22.5 ПДР. Уважає, що постанова складена з порушеннями вимог КУпАП, а викладені в ній обставини не відповідають дійсності.

ІІ. Установлені судом першої інстанції фактичні обставини справи, судове рішення суду апеляційної інстанцій та мотиви його ухвалення.

07 жовтня 2024 року посадовою особою Державної служби України з безпеки на транспорті прийнято рішення у формі постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 132-1 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн.

Указана постанова мотивована тим, що 26 вересня 2024 року автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 26.440, ДНЗ НОМЕР_1 , який рухався із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР: перевищення загальної маси транспортного засобу на 11,150 % (4.46 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

У постанові зазначено дані комплексного технічного засобу, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення, та зазначені фактично зафіксовані параметри транспортного засобу.

Розрахунок перевищення за постановою АВ № 00000793 від 07 жовтня 2024 року проведено таким чином: *% перевищення = ((49400 - 40000кг 10%*49400)/40000кг)*100%=11,150 %.

Транспортний засіб MAN TGX 26.440, номерний знак НОМЕР_1 (свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ) є спеціалізованим вантажним - спеціалізованим контейнеровозом-С, власником якого є ОСОБА_1 .

Причіп KRONE AZ, номерний знак НОМЕР_3 (свідоцтво про державну реєстрацію НОМЕР_4 ) - є спеціалізованим причепом ПР-контейнеровозом.

З фотоматеріалів інформаційного файлу системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі встановлено, що транспортний засібTGX 26.440, номерний знак НОМЕР_1 , є трьохвісним автомобілем, а приєднаний до нього причіп KRONE AZ, номерний знак НОМЕР_3 , є двовісним.

Отже, встановлено, що 26 вересня 2024 року о 16 год 31 хв., на ділянці дороги М-02, км 168+502, у Сумській області рухався автопоїзд, який складався з трьохвісного автомобіля MAN TGX 26.440, номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрованого за ОСОБА_1 , зчепленого з двовісним причепом KRONE AZ, номерний знак НОМЕР_3 .

Під час руху зазначеного автопоїзду комплексним технічним засобом WIM 73, WAGA-WIM40, CRUA-04-VVE, який встановлений на ділянці дороги М-02 Київ - Глухів - Бачивськ, Сумська область, км 168+502, було зафіксовано загальну вагу зазначеного автопоїзда, - яка склала 49 400 кг, а з урахуванням похибки у 10 % - 44 460 кг.

Уважаючи таку постанову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом за захистом порушених, на його думку, прав та інтересів.

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 02 грудня 2024 року позов залишено без задоволення.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржувана постанова є правомірною та прийнятою з дотриманням порядку провадження у справі про адміністративне правопорушення. При цьому, встановлені обставини справи свідчать про обґрунтованість дій уповноваженої особи відповідача при прийнятті оскаржуваної постанови при встановленні порушення ОСОБА_1 пункту 22.5 ПДР, та наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 132-1 КУпАП, у зв`язку із перевищенням граничної норми вагів для автопоїзда, за яке передбачено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн.

Не погоджуючись з судовим рішенням суду першої інстанції, 10 грудня 2024 року за допомогою системи "Електронний суд" представник позивача звернулась до Третього апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Нетреби Катерини Олександрівни на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 02 грудня 2024 року у справі №388/2203/24 повернуто скаржнику на підставі пункту 1 частини четвертої статті 298 КАС України.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що апеляційна скарга сформована в системі "Електронний суд" представником позивача - адвокаткою Нетребою Катериною Олександрівною, на підтвердження повноважень якою надано ордер серії ВА №1094937, однак у графі "Адвокат" підпис адвокатки відсутній, а тому подана до апеляційної скарги сканкопія ордеру серії ВА №1094937 не є належним документом, що підтверджує право Нетреби К.О., як особи, яка підписала апеляційну скаргу, на вчинення таких дій від імені та в інтересах позивача у цій справі.

ІІІ. Провадження в суді касаційної інстанції

31 грудня 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга адвокатки Нетреби Катерини Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 січня 2025 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою на підставі частини третьої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 березня 2026 року визначено склад колегії суддів: Мацедонська В.Е. (головуючий суддя), Желєзний І.В., Смокович М.І.

ІV. Касаційне оскарження

У касаційній скарзі адвокатка Нетреба Катерина Олександрівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, а справу направити до Третього апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

На обґрунтування позиції скаржник посилається на те, що суд апеляційної інстанції помилково дійшов висновку, що вказаний ордер не підтверджує повноважень представника апелянта, оскільки вказаний ордер було скріплено електронним підписом, а тому відсутні підстави вважати, що ордер не підписано. Зазначає, що рішенням Ради адвокатів України від 08 червня 2024 року № 36 «Про внесення змін до Положення про ордер на надання правничої допомоги та до рішення РАУ № 162 від 04 серпня 2017 року» доповнено пункт 12 Положення новим підпунктом 12.15 наступного змісту: « 12.15. Ордер вважається підписаним адвокатом (керівником адвокатського бюро/адвокатського об`єднання), якщо у графі «Адвокат» міститься або власноручний (фізичний) підпис; або ордер засвідчено електронним підписом; або електронним підписом засвідчено документ, додатком до якого є ордер».

При цьому, представник позивача наголошує, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції прийнята без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 06 листопада 2024 року у справі № 483/346/24.

Крім того, скаржник зазначає, що апеляційним судом застосовано норми Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, без урахування змін, внесених рішенням Ради адвокатів України від 08 червня 2024 року №36, та застосовано практику Верховного Суду у постановах від 15 березня 2024 року у справі №380/16075/22, від 29 лютого 2024 року у справі №466/76/22, від 07 грудня 2023 року у справі №466/862/22, від 07 лютого 2023 року у справі №466/487/22, від 22 грудня 2022 року у справі №450/569/22, які були прийняті до внесення відповідних змін до Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, що не перешкоджає перегляду ухвали суду апеляційної інстанції.

V. Релевантні джерела права й акти їх застосування.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 298 КАС України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

За змістом частини першої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу.

Документи, що підтверджують повноваження представників, визначенні статтею 59 КАС України.

Згідно з пунктом 1 частини першої вказаної статті Кодексу повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Повноваження адвоката як представника, відповідно до частини четвертої статті 59 КАС України, підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу".

Частинами п`ятою-шостою статті 59 КАС України обумовлено, що відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді.

Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідченні суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

У силу частини сьомої статті 59 КАС України у разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог закону та Положення про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Згідно з частиною першою статті 296 КАС України апеляційна скарга подається у письмовій формі.

Статтею 43 КАС України визначено зміст адміністративної процесуальної правосуб`єктності, відповідно до якої це є здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові.

Підстави для здійснення адвокатської діяльності передбачено у статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Так, за приписами вказаної норми адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

VІ. Висновки Верховного Суду

У силу положень статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

Згідно із абзацами другим і третім частини восьмої статті 18 КАС України особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, подає процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», якщо інше не визначено цим Кодексом.

Особливості використання електронного підпису або засобу електронної ідентифікації в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до частин сьомої та восьмої статті 44 КАС України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року №1845/0/15-21 затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - Положення про ЄСІТС), яке визначає порядок функціонування в судах та органах системи правосуддя окремих підсистем (модулів) ЄСІТС, зокрема підсистем «Електронний кабінет», «Електронний суд» та підсистеми відеоконференцзв`язку; порядок вчинення процесуальних дій в електронній формі з використанням таких підсистем; особливості використання в судах та органах системи правосуддя іншого програмного забезпечення в перехідний період до початку функціонування ЄСІТС у складі всіх підсистем (модулів) (пункт 2 цього Положення).

Відповідно до пункту 16 Положення про ЄСІТС процесуальні документи та докази можуть подаватися до суду в електронній формі, а процесуальні дії - вчинятися в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС, за винятком випадків, передбачених процесуальним законом, цим положенням, а також випадків, коли суд до якого подаються документи та докази не інтегровано до ЄСІТС.

У пункті 26 Положення про ЄСІТС передбачено, що електронні документи створюються із застосуванням вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форм документів, передбачених Інструкцією користувача Електронного суду, підписуються кваліфікованим електронним підписом (підписами) його підписувача (підписувачів) та надсилаються засобами відповідної підсистеми ЄСІТС.

Згідно із пунктом 27 Положення про ЄСІТС до створених в Електронному суді документів користувачі можуть додавати інші файли (зображення, відеофайли тощо). Відповідні додані файли (додатки) підписуються кваліфікованим електронним підписом користувачів разом зі створеними в Електронному суді документами, до яких вони додаються. Технічні вимоги щодо форм електронних документів та їхніх додатків, обмеження щодо їхнього розміру, формату та інших характеристик встановлюються Інструкцією користувача Електронного суду.

Верховний Суд звертає увагу на те, що рішенням Ради адвокатів України від 08 червня 2024 року № 36 «Про внесення змін до Положення про ордер на надання правничої допомоги та до рішення РАУ № 162 від 04 серпня 2017 року»:

викладено пункт 9 Положення у новій редакції: « 9. Ордер, що видається адвокатом, який здійснює свою діяльність індивідуально, підписується адвокатом (власноручно або електронним підписом) та посвідчується печаткою адвоката (за її наявності).»;

доповнено пункт 12 Положення новим підпунктом 12.15 наступного змісту: « 12.15. Ордер вважається підписаним адвокатом (керівником адвокатського бюро/адвокатського об`єднання), якщо у графі «Адвокат» міститься або власноручний (фізичний) підпис; або ордер засвідчено електронним підписом; або електронним підписом засвідчено документ, додатком до якого є ордер».

Верховний Суд підкреслює, що гарантування кожному права на судовий захист та заборона обмеження в такому праві, в тому числі в умовах інтенсивної діджиталізації суспільства, повномасштабної збройної агресії проти України російської федерації та введення воєнного стану на всій території України, хоча б з точки зору найвищої соціальної цінності життя та здоров`я людини, спонукають до сприяння в забезпеченні плюралізму способів взаємодії між судами та учасниками судового процесу, способів підписання ордеру, а не їх обмеження судами; ордер має бути підписаний адвокатом; ордер вважається таким, що містить підпис адвоката за умови, що: він містить власноручний («фізичний») підпис, він підписаний електронним підписом, він є додатком до документа, який підписано електронним підписом у випадку, якщо ордер додано до документа, що посвідчений електронним підписом, додаткового накладення окремого власноручного («фізичного») чи електронного підпису на ордер не вимагається.

У справі, що переглядається, адвокатка Нетреба Катерина Олександрівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , через систему «Електронний суд» подала апеляційну скаргу на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 02 грудня 2024 року.

При цьому, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про повернення апеляційної скарги, посилаючись на те, що долучена до апеляційної скарги копія ордеру від 10 грудня 2024 року серії ВА №1094937 не містить підпису адвокатки Нетреби К.О. Тому апеляційна скарга не може бути прийнята апеляційним судом до розгляду та підлягає поверненню.

Проте, суд апеляційної інстанції не врахував, що особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, має право на подання процесуальних та інших документів в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), використовуючи кваліфікований електронний підпис.

При цьому, поза увагою апеляційного суду залишилось те, що рішенням Ради адвокатів України від 08 червня 2024 року № 36 «Про внесення змін до Положення про ордер на надання правничої допомоги та до рішення РАУ № 162 від 04 серпня 2017 року» доповнено пункт 12 Положення новим підпунктом 12.15 наступного змісту: « 12.15. Ордер вважається підписаним адвокатом (керівником адвокатського бюро/адвокатського об`єднання), якщо у графі «Адвокат» міститься або власноручний (фізичний) підпис; або ордер засвідчено електронним підписом; або електронним підписом засвідчено документ, додатком до якого є ордер».

Повертаючись до обставин цієї справи, встановлено, що з метою підтвердження повноважень на представництво інтересів ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції, адвокатка Нетреба К.О. додала копію ордеру від 10 грудня 2024 року серія ВА №1094937 як додаток до матеріалів апеляційної скарги.

Водночас, суд апеляційної інстанції встановив, що апеляційна скарга адвокатки Нетреби К.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подана через систему «Електронний суд» та скріплена електронним підписом.

Натомість, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку, що вказану апеляційну скаргу необхідно повернути як таку, що підписана особою, яка немає права її підписувати, з огляду на відсутність підпису в доданому ордері.

А тому, зважаючи на підписання електронним підписом апеляційної скарги, додатком до якої є копія ордеру, є хибним висновок апеляційного суду про те, що копія ордеру вважається не підписаною.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції зробив помилковий висновок про повернення апеляційної скарги. А тому, Верховний Суд дійшов висновку, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, як така, що прийнята з порушенням норм процесуального права, а справу належить передати до суду апеляційної інстанції для провадження розгляду.

За таких обставин, Верховний Суд констатує обґрунтованість доводів касаційної скарги стосовно наявності підстав для скасування ухвали суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги з направленням справи для продовження розгляду до Третього апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу адвокатки Нетреби Катерини Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року скасувати.

Справу направити до Третього апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

Судовий збір розподілу не підлягає.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. Е. Мацедонська

Судді І. В. Желєзний

М. І. Смокович