Справа № 300/9092/25
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2026-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2026 р. справа № 300/9092/25

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, протиправними дії та зобов`язання до вчинення дій

ВСТАНОВИВ:

16.12.2025 ОСОБА_1 звернулася до суду через систему "Електронний суд" з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Національної поліції в Донецькій області, про визнання протиправним та скасування рішення, протиправними дії та зобов`язання до вчинення дій.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.12.2025 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

07.01.2026 через систему "Електронний суд" до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 , відповідно до якого позивач уточнила позовні вимог шляхом викладу п. 2 позовних вимог прохальної частини позову у такій редакції: "Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області і скасувати рішення оформлене за № 89 від 05.12.2025, щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років через недосягнення нею пенсійного віку 60 років".

07.01.2026 через систему "Електронний суд" до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 , відповідно до якого позивач просила залучити до участі в справі у якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області ().

Ухвалою від 12.01.2026 задоволено клопотання позивача про уточнення позовних вимог та залучення до участі у справі № 300/9092/25 співвідповідача. Продовжено розгляд справи № 300/9092/25 за позовними вимогами про:

визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області і скасування рішення від 05.12.2025 № 89, щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років через недосягнення нею пенсійного віку 60 років";

зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, згідно з пунктом "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-XII з часу виникнення права на призначення пенсії - з наступного дня після звільнення, яким є 01.10.2022;

визнання протиправними дій Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області документів, необхідних для призначення пенсії за вислугу років відповідно до вимог пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб";

зобов`язання Головне управління Національної поліції в Донецькій області підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області документи, необхідні для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-XII з часу виникнення права на призначення пенсії - з наступного дня після звільнення яким є 01.10.2022.

Вказаною ухвалою суду залучено до участі в справі Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (, вул. Борисенка Олександра, буд. 7, м. Рівне, 33028) , як другого відповідача (а.с. 91-93).

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач внутрішньо переміщена особа, має статус ветерана війни-учасника бойових дій, проходила службу в органах внутрішніх справ України до 06.11.2015. На день звільнення 06.11.2015 з органів внутрішніх справ набула вислугу для призначення пенсії 19 років 10 місяців 1 день. 07.11.2015 була прийнята на службу в Нацполіції України та 30.09.2022 була звільнена зі служби за власним бажанням, календарний період служби в поліції склав 6 років 10 місяців 23 дні. 29.11.2025 позивач звернулася до ГУПФУ в Івано-Франківській області через вебпортал електронних послуг ПФУ із заявою про призначення пенсії за вислугу років, надавши повний пакет документів. ГУПФУ в Івано-Франківській області в особі Надвірнянського об`єднаного управління ПФУ позивачу рішенням № 89 від 05.12.2025 відмовив у призначенні пенсії за віком (через недосягнення пенсійного віку 60 років) та рекомендував звернутися до силових структур для з`ясування права на призначення пенсії за вислугу років, при наявності в нього всіх підтверджуючих вислугу документів, при цьому зауважуючи в рішенні, що отримав документи про службу позивача в органах внутрішніх справ та Нацполіції і що такі особи мають право на довічну пенсію за вислугу років. Головне управління Національної поліції в Донецькій області на звернення позивача 04.10.2022 та 29.11.2025 щодо направлення документів на призначення пенсії за вислугу років, позивачу 05.10.2022 (№ Б-7/34/01-2022) та 04.12.2025р. (№ Б-124/34/01-2025) відмовив, надавши формальну відписку, що пільговий стаж, на їх думку, зараховується для визначення розміру пенсії, що не надається можливим для них виконати повноваження, оскільки обмежені у вчинені дій Постановою правління ПФУ № 3-1, що відповідно до ст. 10 Закону № 2262-XII призначення і виплата пенсії поліцейським здійснюється органами Пенсійного фонду України, та запропонували звернутися до суду. Отримавши заяву про призначення пенсії за вислугу років відповідач виніс рішення про відмову в призначенні пенсії за віком, що є неправомірним, так як пенсія за вислугу років військовослужбовцям призначається незалежно від віку; рекомендував звернутися до силових структур для визначення права на пенсію, незважаючи що за законодавством, єдиним органом, який визначає право та призначає пенсію є він сам. Крім того, ГУПФУ має вичерпний перелік необхідних документів для призначення пенсії за вислугу років наданих, в т.ч. силовими структурами, визначення права на пенсію та призначення пенсії за вислугу років є прерогатива виключно Пенсійного фонду України, і жодним законом не заборонена подача заяви на призначення пенсії через безпосереднє звернення до ПФУ, а навпаки, законодавством встановлено право застрахованої особи на звернення за призначенням пенсії за вислугу років через вебпортал електронних послуг ПФУ або Дії. В свою чергу ГУНП в Донецькій області, який отримавши заяву позивача про направлення пакету документів для призначення пенсії за вислугу років до ПФУ, вчинив протиправну бездіяльність, не направивши належно оформлений пакет документів, а лише рекомендаційно відіславши позивача до ПФУ, як органу, що визначає право на пенсію. Фактично відповідачі перенаправляючи для вчинення первинних дій позивача один до одного, позбавили її права на пенсію за вислугу років, протиправні дії відповідачів призводять до порушення права позивача на пенсію за вислугу років, згідно з пунктом "а" статті 12 Закону № 2262-XII з часу виникнення права на призначення пенсії - з наступного дня після звільнення, яким є 01.10.2022. Тому звернулася до суду цим позовом.

06.01.2026 через систему "Електронний суд" до суду надійшов відзив Головного управління Національної поліції в Донецькій області. Згідно відзиву відповідач щодо задоволення позовної заяви заперечив, вказавши, що наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 28.09.2022 № 432о/с відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) розділу VII Закону України "Про Національну поліцію" інспектора сектору інформаційної підтримки Покровського РУП ОСОБА_1 звільнено зі служби з 30.09.2022. Наприкінці 2025 року позивач звернулась до ГУНП в Донецькій області із заявою щодо оформлення документів для призначення їй пенсії за вислугу років відповідно до статті 12 Закону № 2262-XII та направлення документів до Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області. В ході вивчення матеріалів звернення було встановлено, що відповідно до наказу ГУНП від 28.09.2022 № 432 о/с вислуга років на день звільнення позивача на 30.09.2022 у календарному обчисленні становить 21 рік 07 місяців 05 днів, у пільговому обчисленні 30 років 11 місяців 23 дні. Зазначено, що згідно з пунктом "а" статті 12 Закону № 2262-XII пенсія за вислугу років призначається звільненим зі служби поліцейським незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше. За зазначеними нормами Закону, право на пенсію за вислугу років визначається за календарною вислугою років. Тобто, звільненому зі служби 30 вересня 2022 року поліцейському, для призначення пенсії за вислугу років Законом № 2262-XII встановлена вислуга 25 календарних років і більше. У позивачки відсутня необхідна календарна вислуга років для призначення пенсії за вислугу років, які визначені пунктом "а" частини 1 статті 12 Закону № 2262-XII, у зв`язку з чим у СППЗ відсутні правові підстави для виконання своїх повноважень по організації роботи з оформлення документів для призначення позивачці пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" частини 1 статті 12 Закону № 2262-ХII та відповідного подання їх згідно з Порядком від 17.07.1992 № 393 до органу, що призначає пенсії (а.с. 34, 35).

07.01.2026 через систему "Електронний суд" до суду надійшла відповідь позивача на відзив Головного управління Національної поліції в Донецькій області, відповідно до якої позивач заперечує доводи відповідача. Просить позов задовольнити. Зазначено, що повноваження Головного управління Національної поліції в Донецькій області у спірних правовідносинах зводяться лише до підготовки подання та передачі заяви позивача з підготовленими документами до органу, що призначає пенсію і цей обов`язок виникає незалежно від того, чи за обрахунками уповноваженого структурного підрозділу вислуга років заявника є достатньою для призначення пенсії. Вважає, що уповноважений структурний підрозділ (ГУНП) не має повноважень надавати оцінку праву заявника на призначення пенсії, оскільки вирішення питання щодо наявності чи відсутності необхідного стажу для призначення пенсії знаходиться поза межами повноважень структурного підрозділу Нацполіції. ГУ НПУ в Донецькій області за зверненням особи, без будь-яких умов зобов`язаний підготувати та направити документи до органу, що призначає пенсію, і не вчинення таких дій є протиправною бездіяльністю. Позивач вважає безпідставними доводи ГУНПУ в Донецькій області щодо зарахування пільгового стажу виключно для визначення розміру пенсії, оскільки зазначає, що вислуга років поліцейських для пенсії рахується відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393, а обчислення проводиться за правилами, встановленими Кабінетом Міністрів України, зокрема, через бланкетну норму статті 17-1 Закону № 2262-XII до вислуги зараховуються служба в ОВС та поліції (з різними коефіцієнтами), а також інші періоди (наприклад, військова служба). В п. 5 Постанови № 393 закріплено, що вислуга років, яка була обчислена для призначення пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ перегляду не підлягає. Згідно ст. 2 Закону № 3551-XII права і пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України не можуть бути скасовані. На день звільнення позивача 30.09.2022 (а також на день первинного звернення позивача за призначенням пенсії за вислугу років 04.10.2022) діяла Постанова № 393 в редакції 17.07.1992 і п. 3 цієї Постанови передбачено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах служба в кратному обрахунку, відповідно до пп. "в", "а", при цьому таким особам на пільгових умовах зараховується весь час проходження служби на відповідних посадах (а.с. 55-57, 70-73).

08.01.2026 до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, відповідно до якого представник відповідача вважає позов безпідставним, необґрунтованим та просить в задоволенні вимог позивача відмовити у повному обсязі. Зазначено, що позивач 29.11.2025 звернулася через вебпортал електронних послуг ПФУ із заявою про призначення пенсії за вислугою років. У зв`язку з впровадженням екстериторіальності дане звернення було направлено для опрацювання в ГУ ПФУ в Рівненській області. Відділом призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг ГУ ПФУ в Рівненській області в ході розгляду заяви позивача, ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 05.12.2025 № 89. Підставою відмови в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058-IV було недосягнення заявником пенсійного віку 60 років, що суперечить п. 1.8 ч. 1 Постанови від 25.11.2005 № 22-1. До заяви на призначення пенсії заявником надано документи про службу в органах внутрішніх справ, Національній поліції. У зв`язку з чим заявнику повідомлено, що для остаточного з`ясування наявності права на призначення пенсії за вислугу років, їй потрібно звернутись до кадрового підрозділу силового відомства в якому вона проходила службу. Щодо зобов`язання призначити та виплатити позивачу пенсію за вислугу років, згідно з пунктом "а" статті 12 Закону № 2262-ХІІ з часу виникнення права на призначення пенсії - з наступного дня після звільнення, яким є 01.10.2022, зазначено, що відповідно до п. 2 розділу 1 Порядку № 3-1 заява про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності подається військовослужбовцем, звільненим зі служби, та особою, яка має право на пенсію згідно із Законом (заява про призначення/перерахунок пенсії), до органу, що призначає пенсію, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій Національної поліції України (уповноважений орган (структурний підрозділ)), за останнім місцем служби. Розділ 3 Порядку № 3-1 регулює порядок підготовки і подання документів для призначення пенсії. Уповноважений орган (структурний підрозділ) у 10-денний строк з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і подання про призначення пенсії і направляє до органу, що призначає пенсії. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів приймається органом, що призначає пенсію за місцем фактичного проживання особи, не пізніше 10 днів з дня надходження заяви. Відповідно матеріалів, доданих до адміністративного позову, позивач служила в органах внутрішніх справ з 26 лютого 2001 року до 06 листопада 2015 року та в Національній поліції з 07 листопада 2015 року по 30 вересня 2022 року. Згідно з довідкою про вислугу років від 08.11.2022 вислуга років на службі в календарному обчисленні, згідно з розрахунком від 30.09.2022, становить - 21 рік 07 місяців 05 днів. Вислуга в пільговому обчисленні (без урахування вислуги в календарному обчисленні) становить 09 років 04 місяці 18 днів. Вислуга в пільговому обчисленні - 30 років 11 місяців 23 дні. Зазначено, що виходячи з положень статті 12 Закону № 2262-XII та пунктів 1 та 2-1 Постанови № 393 календарна вислуга застосовується для призначення пенсії за вислугу років, а пункт 3 Постанови № 393 визначає, що певні періоди підлягають пільговому обчисленню для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови. Тобто постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393" усунуто розбіжності між Законом № 2262-XII та Порядком № 393 щодо врахування пільгової вислуги років для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII. Зазначено, що позивач не має на момент звільнення необхідної календарної вислуги років, оскільки наявні 21 рік 07 місяців 05 днів при необхідних 25 календарних років. Зазначено, що для призначення пенсії за вислугу років за Законом № 2262-XII календарна вислуга років могла бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393 в редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119. Крім того, на адресу Головного управління не надходили документи, необхідні для призначення пенсії позивачу, від уповноваженого органу, який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій, в даному випадку, від органів Національної поліції України. Таким чином, з урахуванням норм Закону № 2262-ХІІ та Порядку № 3-1, у Головного управління відсутні підстави для призначення позивачу з 01.10.2022 пенсії за вислугою років на підставі пункту "а" статті 12 Закону № 2262-ХІІ. Також зазначено, що вимога про зобов`язання призначити позивачу пенсію на даній стадії є передчасною, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління повторно розглянути заяву позивача щодо призначення пенсії, а не призначити таку пенсію (а.с. 83-87).

07.01.2026 через систему "Електронний суд" до суду надійшла відповідь позивача на відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, відповідно до якої позивач заперечує доводи відповідача. Просить позов задовольнити з обґрунтувань, що ГУ ПФУ в Івано-Франківській області повинно призначити пенсію позивачу, як пенсійний орган за місцем проживання (реєстрації) та звернення, проте саме рішення надруковане ГУ ПФУ в Рівненській області, незважаючи, що позивач до ГУ ПФУ в Рівненській області не зверталася, там не проживає, та жодних зазначень в особистому кабінеті вебпорталу ПФУ про перенаправлення до ГУ ПФУ в Рівненські області заяви позивача немає. Крім того з відзиву ГУ ПФУ в Івано-Франківській області вбачає, що Рішення по заяві № 7101 від 29.11.2025 про призначення пенсії за вислугу років позивача разом із документам розглядалося та приймалося одночасно і ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, а саме провідним спеціалістом Надвірнянського ОУ ПФУ Івано-Франківської області та ГУ ПФУ в Рівненській області, яким було надруковано рішення. Мотивовано, що ГУ ПФУ в Івано-Франківській області у відзиві не спростував того, що за законодавством, єдиним органом, який визначає право та призначає пенсію є ПФУ, а силові структури позбавлені цього права (ст. 10 Закону № 2262-ХІІ). Рішення щодо призначення або відмови в призначенні пенсії відповідно до Закону № 2262-XII, приймають виключно органи ПФУ (ст. 49 Закону № 2262-XII), тому відсилання позивача до силових структур для встановлення права на пенсію є неправомірним, так як структурний підрозділ Нацполіції не володіє повноваженнями надавати оцінку праву заявника на призначення пенсії. Позивач звернулася із заявою на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до п. "а" ст. 12 Закону № 2262-ХІІ, отже відмова в призначенні пенсії через недосягнення пенсійного віку 60 років та застосування до військовослужбовця норм закону № 1058-ІX в даному випадку є протиправними, оскільки основних умов, відповідно п. "а" ст. 12 Закону № 2262-ХІІ для призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям всього дві - це звільнення зі служби та достатня кількість вислуги (25 років), при тому що пенсія за вислугу призначається незалежно від віку військовослужбовця. Отже всі умови виконані: пенсія за вислугу років призначається незалежно від віку, позивач звільнений зі служби, вислуга років для призначення пенсії понад 26 років. Підстави для відмови позивачу у призначенні пенсії за вислугу років через недосягнення 60 років відсутні, дії відповідачів протиправні. Зазначено, що у відзиві ГУ ПФУ в Івано-Франківській області посилається на норми Постанови Правління ПФУ № 3-1, якими визначена можливість звернення до ПФУ за призначенням пенсії за вислугу років через структурні підрозділи силових структур. Відсилання виключно до силових структур для подання заяви на призначення пенсії за вислугу років вважає неправомірним, так як законодавчо надано громадянам вибір на форму звернення за призначенням пенсії та право на електронні послуги. Зазначено, що звернення за призначенням пенсії за вислугу років через вебпортал послуг ПФУ вчинений позивачем у законний спосіб і не може бути підставою позбавлення позивача права на пенсію. Твердження відповідача про неотримання ним документів оформлених силовими структурами необхідних для призначення пенсії позивачу, позивач вважає безпідставним, оскільки оформлені, належно завірені на надані саме ГУ Національної поліції України в Донецькій області: довідка про вислугу років від 08.11.2022, довідка № 1219 про періоди служби, довідка-виписка послужного списку, довідки грошового забезпечення та сплачених внесків №№ 12лк-19лк, №№ 286-292 за весь період служби позивача, довідка № 1820 щодо безпосередньої участі позивача в антитерористичній операції. Крім того, у оскаржуваному рішенні від 05.12.2025 не зазначено, що наданих документів недостатньо для призначення пенсії, не запрошував ПФУ додаткові документи чи свідків для з`ясування обставин, не повідомляв про необхідність проведення додаткового обрахунку/перерахунку вислуги, а навпаки у рішенні зауважено, що ПФУ отримані документи про періоди служби позивача в органах внутрішніх справ та Нацполіції, підтвердив, що така категорія осіб має право на довічну пенсію за вислугу років, згідно із Законом № 2262-ХІІ. Мотивовано, що для призначення пенсій за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393. Можливість пільгового обчислення періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку. Звертає увагу, що зміни внесені Постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393" щодо заміщення "зарахування відповідних періодів служби до вислуги років з "призначення пенсії" на "визначення розміру" пенсії на пільгових умовах", визнані протиправними, нечинними та скасовані, оскільки пунктом 4, підпунктом 1 пункту 5, пунктом 6 та пунктом 7 постанови № 119 було порушено право особи щодо мирного володіння майном, передбачене статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Постанова Шостого апеляційного адміністративного суду № 640/13694/22 від 28.08.2025). Зазначено, що ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав, то належним буде зобов`язати ГУ ПФУ Івано-Франківської області призначити пенсію за вислугу років позивачу (а.с. 58-66).

27.01.2026 через систему "Електронний суд" до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, відповідно до якого представник відповідача вважає позов безпідставним, необґрунтованим та просить в задоволенні вимог позивача відмовити у повному обсязі. Зазначено, що програмним забезпечення за принципом екстериторіальності заяви про призначення пенсії та документи які були надані позивачем до заяви, передані до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області. Головним управлінням було розглянуто заяву позивача та 05.12.2025 за № 89 прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії в якому роз`яснено позивачці підстави відмови, відповідно до статті 26 Закону № 1058-IV. Звертає увагу на те, що позивач зверталась до ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону № 1058-IV. Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області розглянуло цю заяву та прийняло відповідне рішення. Головним управлінням Пенсійного фонду України, відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058-IV, оскільки позивач не досягла пенсійного віку 60 років, що суперечить пункту 1.8 ч. 1 Постанови від 25.11.2005 року № 22-1. Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області не розглядало заяву про призначення пенсії відповідно до Закону № 2262-ХІІ, що є предметом позову. Тому відсутні підстави для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХІІ (а.с. 95-98).

28.01.2026 через систему "Електронний суд" до суду надійшла відповідь позивача на відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, відповідно до якої позивач заперечує доводи відповідача. Просить позов задовольнити з обґрунтувань, що позивач зверталася за призначенням пенсії саме за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХІІ за місцем проживання, яким є м. Надвірна, до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, що підтверджується скріном кабінету позивача вебпорталу послуг ПФУ та копією заяви на призначення пенсії за вислугу років до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області. Щодо доводів відповідача про те, що ГУ ПФУ в Рівненській області не розглядало заяву про призначення пенсії відповідно до Закону № 2262-ХІІ, зазначено, що згідно рішення від 5.12.2025 № 89 підставою для відмови у призначенні пенсії за вислугу років є недосягнення віку 60 років позивачем, і застосування норми Закону № 1058-IV, які не підлягають до застосування, оскільки в даному випадку правомірним є застосування Закону № 2262-ХІІ і зважаючи, що пенсія за вислугу років призначається незалежно від віку, наявна кількість вислуги позивача 30 років 11 місяців 23 дні, її кількість та обрахунок не заперечується та не оспорюється у відзивах ні одним з відповідачів, то дії ПФУ є протиправними та свідомо порушили права позивача на соціальний захист. За таких обставин та правового регулювання ГУ ПФУ в Рівненській області не застосував більш сприятливий закон, який передбачає право позивача на обумовлену попередньою роботою пільгову пенсію, проте протиправно застосував закон, який позбавляє зазначеного права, отже діяв всупереч вимог верховенства права. Аргументовано, що ст. 48 Закону № 2262-ХІІ визначено, що заява про призначення пенсії, згідно з цим Законом подається в електронній або паперовій формі до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України. Звертає увагу, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень розглянути повторно звернення позивача з урахуванням висновків суду є невиправданим та недоцільним, оскільки дає можливість ПФУ повторно відмовити, як приклад, з формальних підстав, і тягне повторне звернення до суду для поновлення прав особи. Позивач на момент звернення до відповідного суб`єкта владних повноважень забезпечив виконання всіх без винятку вимог закону. Ураховуючи, що позивач на час звернення із заявою про призначення пенсії за вислугу років, мала вислугу більшу за мінімально встановлену законом, у тому числі на пільгових умовах, відповідно до пункту п. "а" ст. 12, ст. 17-1 Закону № 2262-ХІІ та п. 3 ПКМУ № 393 (яким передбачено зарахування до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, на пільгових умовах служби в кратному обрахунку, відповідно до пп. "в", "а"), то позивач має право на пенсію за вислугу років. Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав, то належним буде визнати дії ГУ ПФУ в Івано-Франківській області та ГУ ПФУ в Рівненській області, ГУ Національної поліції в Донецькій області протиправними і скасувати рішення від 5.12.2025 № 89 та зобов`язати ГУ ПФУ Івано-Франківської області призначити пенсію за вислугу років позивачу (а.с. 107-112).

Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку внутрішньо переміщених осіб, має статус учасник бойових дій, проходила службу в органах внутрішніх справ у період з 26 лютого 2001 року до 06 листопада 2015 року та в Національній поліції з 07 листопада 2015 року по 30 вересня 2022 року.

Згідно довідки про вислугу років від 08.11.2022 вислуга років на службі в календарному обчисленні, згідно з розрахунком на 30.09.2022, становить - 21 рік 07 місяців 05 днів. Вислуга в пільговому обчисленні (без урахування вислуги в календарному обчисленні) - 09 років 04 місяці 18 днів. Вислуга в пільговому обчисленні - 30 років 11 місяців 23 дні (а.с. 17-19).

Відповідно до відповідей від 05.10.2022 № Б-7/34/01-2022, від 04.12.2025 № Б-124/34/01-2025, Головне управління Національної поліції в Донецькій області відмовило позивачу у підготовці та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області документів, необхідних для призначення пенсії за вислугу років відповідно до вимог п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ у зв`язку з необхідністю враховувати при призначенні вказаної пенсії вислугу років на службі в календарному обчисленні (25 календарних років і більше) (а.с. 27).

29.11.2025 позивач звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою № 7101 про призначення пенсії за вислугою років та доданими до заяви документами (а.с. 113).

В зв`язку із призначенням пенсій за принципом екстериторіальності та єдиної черги завдань, заява позивача про призначення пенсії розглядалася Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області.

За результатами розгляду заяви та наданих до неї документів Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області прийнято рішення від 05.12.2025 № 89, яким заявнику відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки заявник не досяг настання пенсійного віку 60 років, що суперечить пункту 1.8 частини першої Постанови від 25.11.2005 року № 22-1 "Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Зазначено, що вік заявниці 45 років 02 місяці 07 днів. Враховано страховий стаж 22 роки 8 місяців 4 дні

За результатом розгляду документів, доданих до заяви до страхового стажу не зараховано період навчання згідно диплому від 30.06.2002 НОМЕР_1 .

Звернуто увагу: до заяви на призначення пенсії заявником надано документи про службу в органах внутрішніх справ, Національній поліції. Порядок подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затверджений Постановою Пенсійного фонду України від 30.01.2007 за № 3-1 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за № 135/13402. Відповідно до Порядку, заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в областях через уповноважені структурні підрозділи силових Міністерств та відомств. Для остаточного з`ясування наявності права на призначення пенсії за вислугу років, рекомендуємо звернутись до кадрового підрозділу силового відомства в якому Ви проходили службу (а.с. 99, 100).

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Так, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Згідно з частиною першою статті 4 Закону № 1058-IV законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі Закон № 2262-XII).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 2262-XII особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно з частиною третьою статті 1-1 Закону № 2262-XII зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом «б» статті 1-2 Закону № 2262-XII визначено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби): особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту, особи начальницького і рядового складу Державного бюро розслідувань.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 2262-XII військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону № 2262-XII призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Умови призначення пенсій за вислугу років визначені статтею 12 Закону № 2262-XII, згідно якої пенсія за вислугу років призначається:

а) особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Водночас, згідно з частиною другою статті 17 Закону № 2262-XII до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, особам рядового складу, молодшого, середнього, старшого та вищого начальницького складу Державного бюро розслідувань, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України, особам, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми здобуття освіти) у закладах освіти (крім навчання у закладах спеціалізованої освіти військового (військово-спортивного) профілю, військових навчальних закладах та навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України і державної пожежної охорони), після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Службі судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Відповідно до статті 17-1 Закону № 2262-XII порядок обчислення вислуги років особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На пільгових умовах особам із числа військовослужбовців, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону, до вислуги років для визначення розміру пенсії зараховується один місяць служби за три місяці часу проходження служби, протягом якого особа брала безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією РФ проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів під час дії воєнного стану.

На виконання зазначених вимог Закону №2262-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 17.07.1992 № 393 затвердив Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей.

В спірному випадку, ОСОБА_1 звільнена зі служби в поліції з 30.09.2022 на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 28.09.2022 № 432 о/с за пунктом 7 частини першої статті 77 (за власним бажанням) відповідно до розділу VII Закону України «Про Національну поліцію», що підтверджується довідкою про вислугу років (а.с. 14), трудовою книжкою серії НОМЕР_2 від 30.09.2022 (а.с. 15) та листом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 05.10.2022 № Б-7/34/01-2025 (зворотній бік а.с. 27).

Так, вислуга років ОСОБА_1 на день звільнення 30.09.2022 склала: у календарному обчисленні 21 рік 07 місяців 05 днів, у пільговому обчисленні 30 років 11 місяців 23 дні, що підтверджується листом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 05.10.2022 № Б-7/34/01-2025 (зворотній бік а.с. 27).

На підставі аналізу законодавства, чинного на час звільнення позивача зі служби в поліції, існували два різні правові виміри вислуги років, які стосуються колишніх поліцейських:

- вислуга років для призначення пенсії відповідно до статті 12 Закону №2262-ХІІ;

- вислуга років для визначення розміру пенсії, призначеної відповідно до статті 12 Закону №2262-ХІІ.

Так, постановою №119, яка набрала чинності 19.02.2022, до Порядку №393 внесено зміни, відповідно до яких Порядок №393 доповнено пунктом 2-1 такого змісту: «Для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови».

Пункт 3 Порядку №393 (в редакції постанови №119) визначає, що до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяці у військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії з охорони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, у підрозділах Управління державної охорони, Служби судової охорони, що визначаються в установленому порядку, а також у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, установ виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби, у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств.

Отже, пункт 3 Порядку №393 (в редакції постанови №119) визначає види служби, які зараховуються, зокрема, поліцейським на пільгових умовах лише для визначення розміру пенсії за вислугу років, а не для призначення такої пенсії.

Отже, правове регулювання щодо права на призначення пенсії за вислугу років зазнало змін і, у зв`язку з такими змінами, як Закон №2262-ХІІ, так і Порядок №393 (в редакції постанови №119) виникнення, зокрема, в колишнього поліцейського права на таку пенсію пов`язують з наявністю певної вислуги років в календарному обчисленні, а не пільговому.

Розглядаючи питання розбіжностей у застосуванні норм матеріального права, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 10.12.2024 у справі № 520/5695/23 зауважила, що постанову №119 прийнято Кабінетом Міністрів України на реалізацію своїх повноважень та після прийняття такої постанови і стаття 12 Закону №2262-XII, і Постанова №393 встановлюють однакове правове регулювання спірних правовідносин в частині розмежування календарної та пільгової вислуги, порядку їх обчислення та застосування.

Так, виходячи з положень статті 12 Закону №2262-XII та пунктів 1 та 2-1 Постанови № 393 календарна вислуга застосовується для призначення пенсії за вислугу років, а пункт 3 Постанови №393 визначає, що певні періоди підлягають пільговому обчисленню для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови.

Тобто, постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393» усунуто розбіжності між Законом № 2262-XII та Порядком № 393 щодо врахування пільгової вислуги років для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII.

З огляду на наведене, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у вищевказаній справі визнала правильним підхід, застосований у постанові Верховного Суду від 14.11.2023 у справі №600/3836/22-а, відповідно до якого умовою для призначення пенсії за вислугу років для осіб, які звільнились зі служби до набрання чинності постанови №119, але звернулись із заявою про оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону №2262-ХІІ після набрання чинності зазначеної постанови, є наявність календарної вислуги років, без можливості обрахунку такої вислуги в пільговому обчисленні.

У цій справі Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з метою забезпечення однакового застосування норм права сформувала наступний висновок:

- призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII особам, які звільнені зі служби в поліції і звернулись до ГУ Нацполіції для оформлення та направлення документів до пенсійних органів після 19 лютого 2022 року (набрання чинності Постановою № 119, якою внесені зміни до Порядку № 393), здійснюється виходячи з обчислення календарної вислуги років.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постановах від 31 серпня 2023 року у справі № 200/4951/22, від 11 вересня 2023 року у справі № 480/4827/22, від 07 вересня 2023 року у справі № 560/9478/22, від 15 вересня 2023 року у справі № 380/10714/22, від 18 жовтня 2023 року у справі № 360/17/23, який в силу приписів частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховуються судом під час вирішення цього спору.

Щодо скасування постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2025 року в справі № 640/13694/22 внесених постановою № 119 змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393, то суд звертає увагу на таке.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2025 року в справі № 640/13694/22, визнано протиправними та нечинними: пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393"; підпункт 1 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393"; пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393"; пункт 7 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393".

За правилами частини другої статті 265 КАС України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Таким чином вищезгадані пункти постанови № 119 втратили чинність 28 серпня 2025 року з набранням законної сили постановою Шостого апеляційного адміністративного суду в справі № 640/13694/22.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

В теорії права дія нормативно-правових актів у часі розглядається як інтегративна категорія, що включає такі моменти тривалості та особливості реалізації акта у часі (темпоральні характеристики нормативно-правового акта), як: 1) дата набрання актом чинності та дата введення його в дію, а також дата втрати актом (повністю або в певній частині) чинності та, відповідно, припинення його дії; 2) чинність та дія акта; 3) способи (види) дії акта у часі.

Дія нормативно-правових актів у часі є, як правило, перспективною, тобто розрахованою на поведінку суб`єктів права, що виникає після набрання чинності актом. Проте, у деяких випадках нормативно-правові акти можуть мати зворотну (так звану ретроспективну) дію у часі, тобто поширюватись в цілому або в певній частині на відносини, що виникли до набрання ним чинності.

Позицію щодо дії законів та інших нормативно-правових актів в часі неодноразово висловлював Конституційний Суд України.

Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп, від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 5 квітня 2001 року № 3-рп/2001, від 13 березня 2012 року № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом. Єдиний виняток з цього правила, закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, становлять випадки, коли закони та інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зі змісту вказаних рішень КСУ також вбачається, що у регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

При цьому у Рішенні Конституційного Суду України від 12 липня 2019 року №5-р(I)/2019 Конституційний Суд України зробив висновок, що за змістом частини першої статті 58 Основного Закону України новий акт законодавства застосовується до тих правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення акта законодавства та продовжують існувати після його ухвалення, то нове нормативне регулювання застосовується з дня набрання ним чинності або з дня, встановленого цим нормативно-правовим актом, але не раніше дня його офіційного опублікування (абзац четвертий пункту 5 мотивувальної частини).

Таким чином, у разі безпосередньо (прямої) дії нормативно-правового акта в часі новий нормативний акт поширюється на правовідносини, що виникли після набрання ним чинності, або до набрання ним чинності і тривали на момент набрання актом чинності.

В спірному випадку, постанова №119 набрала чинності 19.02.2022 та втратила чинність 28.08.2025.

ОСОБА_1 звільнилася зі служби в поліції та звернулася до Головного управління Національної поліції в Донецькій області з первинною заявою від 04.10.2022 щодо оформлення документів для призначення пенсії за вислугу років з урахуванням часу служби в пільговому обчислені, відповідно до статті 12 Закону № 2262-ХІІ та направлення їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в період чинності постанови №119.

За результатом розгляду такої заяви позивача від 04.10.2022 Сектор пенсійного забезпечення Головного управління Національної поліції в Донецькій області листом від 05.10.2022 № Б-7/34/01-2025 повідомив ОСОБА_1 про відсутність підстав для оформлення та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області документів для призначення пенсії за вислугу років (зворотній бік а.с. 27). Такий лист від 05.10.2022 № Б-7/34/01-2025 містить чинне на той час нормативне обґрунтування підстав для відмови, а саме: пункт 3 постанови № 393 (в редакції постанови №119), згідно якого пільгова вислуга враховується лише для визначення розміру пенсії.

Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях сформував висновок про необхідність застосування тієї норми права, яка була чинною на момент прийняття оскаржуваного рішення, вчинення дії або бездіяльності суб`єктом владних повноважень. У разі, якщо чинна на той час норма визначала такі рішення, дії або бездіяльність як правомірні, то відсутні підстави визнавати їх у судовому порядку протиправними навіть, якщо на момент розгляду справи в суді відбулися зміни в законодавстві і такі рішення суб`єкта владних повноважень вже не відповідають вимогам закону, крім якщо у такому законі зазначено протилежне.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Верховного Суду у постанові від 10.12.2024 у справі № 520/5695/23 зазначила, що визначальним в цій справі є момент, коли позивач почав реалізовувати своє право на призначення пенсії. Ураховуючи те, що він звернувся з заявою про оформлення документів для призначення пенсії за вислугу років на підставі Закону №2262-ХІІ у 2023 році, після набрання чинності постановою №119, то суб`єкт владних повноважень не має законних можливостей для прийняття рішення з урахуванням попереднього нормативно-правового регулювання, яке є нечинним, відтак його рішення та дії в цих випадках не можуть вважатися протиправними. Визначальним юридичним фактом у справі, що розглядається, було саме звернення ОСОБА_1 до відповідача з приводу оформлення на направлення документів для призначення пенсії. Часом виникнення спірних відносин у цій справі був саме момент звернення позивача з вимогою до відповідача про підготовку пакету документів для подачі до пенсійного органу (2023 рік), а не час звільнення позивача зі служби в поліції (2016 рік).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач одразу після звільнення зі служби у 2016 році не реалізував своє право на призначення пенсії за вислугу років, оскільки не звернувся до ГУ Нацполіції з метою оформлення необхідних документів та їх направлення до пенсійного органу з метою призначення пенсії. Отже необхідно констатувати, що не настав юридичний факт, з яким закон пов`язував би виникнення, зміну чи припинення правовідносин щодо призначення пенсії за вислугу років. Суд наголошує, що наявність в особи певного права не означає його автоматичної реалізації. У позивача в 2016 році, при звільненні з поліції, було право на призначення пенсії (на підставі чинного тоді законодавства), натомість він його не реалізував шляхом вчинення визначених законодавством дій. Він вирішив реалізувати своє право на призначення пенсії через більш ніж 7 років з моменту виникнення такого права шляхом звернення до ГУ Нацполіції із заявою про оформлення та направлення документів для призначення пенсії за вислугу років. На цей час законодавство зазнало певних змін і вже по-іншому врегульовувало питання обрахунку вислуги років.

В спірному випадку, якщо інтерпретувати вищевказані висновки на встановлені обставини у цій справі, то варто зазначити, що ОСОБА_1 почала реалізовувати своє право на призначення пенсії за вислугу років одразу після звільнення зі служби в поліції 30.09.2022.

Так, до позовної заяви позивач долучила копію листа Сектора пенсійного забезпечення Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 05.10.2022 № Б-7/34/01-2025, який прийнятий за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 04.10.2022 щодо оформлення документів для призначення пенсії за вислугу років з урахуванням часу служби в пільговому обчислені, відповідно до статті 12 Закону № 2262-ХІІ та направлення їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (зворотній бік а.с. 27).

Таким чином, отримавши лист від 05.10.2022 № Б-7/34/01-2025 про відмову в оформленні та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області документів для призначення пенсії за вислугу років, позивач не оскаржила таку відмову в реалізації свого права на пенсію за вислугу років в судовому порядку.

З огляду на зазначену Судовою палатою з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Верховного Суду у постанові від 10.12.2024 у справі № 520/5695/23 позицію щодо часу виникнення спірних правовідносин та встановлення моменту, коли особа почала реалізовувати своє право на призначення пенсії, суд звертає увагу на необхідність існування усіх обставин, за наявності яких запропонована у постанові від 10.12.2024 у справі № 520/5695/23 концепція реалізації права могла б бути втілена в життя.

Так, перед тим як почати реалізовувати своє право на призначення пенсії за вислугу років, в особи має виникнути таке право.

Таким чином, ключовим моментом в цій справі є встановлення, перш за все, факту виникнення в ОСОБА_1 права на призначення пенсії за вислугу років та дати, коли таке право виникло.

Суд звертає увагу на те, що визначені статтею 12 Закону № 2262-XII умови призначення пенсій за вислугу років містять прив`язку до дня звільнення особи, оскільки саме на день звільнення здійснюється розрахунок вислуги років.

Вищевказане підтверджується також частиною першою статті 2 Закону № 2262-XII, згідно якої військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

За вказаних обставин, право на призначення пенсії за вислугу років виникає (може виникнути) в особи з наступного дня після звільнення зі служби.

Таке твердження не є спірним, оскільки позивач в позовних вимогах просить суд відновити порушене право на пенсію за вислугу років, згідно з пунктом "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-XII з часу виникнення права на призначення пенсії - з наступного дня після звільнення, яким є 01.10.2022.

Також у відзивах на позовну заяву відповідачі вказують на те право на призначення пенсії за вислугу років виникає з наступного дня після звільнення зі служби.

Вищевказане підтверджується Верховним Судом у постанові від 10.12.2024 у справі № 520/5695/23, в якій зазначено, що в позивача в 2016 році, при звільненні з поліції, було право на призначення пенсії (на підставі чинного тоді законодавства), водночас, реалізацію такого права Верховний Суд пов`язав із моментом звернення із заявою про оформлення та направлення документів для призначення пенсії за вислугу років.

Таким чином, під час розгляду цієї справи необхідно встановити чи виникло в ОСОБА_1 право на призначення пенсії за вислугу років станом на 01.10.2022, тобто наступний день після звільнення зі служби в поліції. Якщо таке право в позивача не виникло, то відповідно в ОСОБА_1 не має правових підстав для реалізації такого права шляхом звернення із заявами про оформлення та направлення документів для призначення пенсії за вислугу років.

При цьому, наявність чи відсутність права особи на призначення пенсії за вислугу років встановлюється за нормами законодавства, чинними станом на наступний день після звільнення зі служби в поліції.

Так, станом на 01.10.2022 визначені статтею 12 Закону № 2262-XII умови призначення пенсій за вислугу років передбачали наявність на день звільнення особи вислуги 25 календарних років і більше.

При цьому, норми Порядку № 393 були чинними в редакції постанови № 119, які також передбачали, що призначення пенсій за вислугу років здійснюється виходячи з обчислення календарної вислуги років.

Як встановлено судом вище, станом на день звільнення 30.09.2022 зі служби в поліції, ОСОБА_1 не мала необхідної вислуги 25 календарних років, оскільки мала лише 21 рік 07 місяців 05 днів. За вказаних обставин, позивач не набула право на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ, що і послугувало правомірною підставою для відмови у підготуванні документів для подачі до пенсійного органу про призначення пенсії за вислугу років, викладеної в листі Сектору пенсійного забезпечення Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 05.10.2022 № Б-7/34/01-2025.

З огляду на те, що ОСОБА_1 не набула право на призначення пенсії за вислугу років, немає жодного значення час звернення її із заявами від 04.10.2022 та від 29.11.2025 з метою реалізації такого права.

Так, вислуга років (у календарному обчисленні 21 рік 07 місяців 05 днів, у пільговому обчисленні 30 років 11 місяців 23 дні), яка наявна у ОСОБА_1 , залишилася незмінною як станом на день звільнення зі служби в поліції - 30.09.2022, так і станом на час звернення із заявами про оформлення та направлення до пенсійного органу документів для призначення пенсії за вислугу років від 04.10.2022 та від 29.11.2025.

В контексті спірних правовідносин та встановлених обставин цієї справи, необхідно звернути увагу на тезу Конституційного Суду України, яка неодноразово зазначалася в його рішеннях: права особи не можуть залежати від змін у поточному законодавстві, оскільки це порушує принципи правової визначеності та верховенства права.

У рішенні Конституційного Суду України від 22.05.2018 № 5-р/2018 також зазначено, що, особи розраховують на стабільність та усталеність юридичного регулювання, тому часті та непередбачувані зміни законодавства перешкоджають ефективній реалізації ними прав і свобод, а також підривають довіру до органів державної влади, їх посадових і службових осіб. Однак очікування осіб не можуть впливати на внесення змін до законів та інших нормативно-правових актів.

В спірному випадку внаслідок такого «очікування» більше трьох років ОСОБА_1 повторно звернулася із заявою від 29.11.2025 про оформлення та направлення до пенсійного органу документів для призначення пенсії за вислугу років після змін законодавства (відновлення попередньої редакції Порядку № 393), що ставить під сумнів дотримання принципи правової визначеності та вимагає обов`язкової фіксації факту відсутності в ОСОБА_1 права на призначення пенсії за вислугу років.

Що стосується доводів позивача про те, що рішення щодо призначення або відмови в призначенні пенсії відповідно до Закону № 2262-XII, приймають виключно органи Пенсійного фонду України, а Головне управління Національної поліції в Донецькій області лише готує та передає документи пенсійному органу не надаючи оцінку наявності чи відсутності в особи права на пенсію за вислугу років, то суд вказує на таке.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 30 січня 2007 року № 3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 02 березня 2023 року № 10-1), зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402 (далі Порядок № 3-1).

Відповідно до пункту 2 розділ І Порядку № 3-1 заява про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності подається військовослужбовцем, звільненим зі служби, та особою, яка має право на пенсію згідно із Законом або відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку (заява про призначення/перерахунок пенсії), до органу, що призначає пенсію, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, Міністерства юстиції України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Служби судової охорони, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Національної гвардії України, Національної поліції України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Управління державної охорони України (далі - уповноважений орган (структурний підрозділ)), за останнім місцем служби.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІІ Порядку № 3-1 уповноважений орган (структурний підрозділ) у 10-денний строк з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і подання про призначення пенсії і направляє до органу, що призначає пенсії.

Пунктом 2 розділу ІІІ Порядку № 3-1 визначено, що уповноважений орган (структурний підрозділ) надає допомогу особі в одержанні необхідних для призначення пенсії документів.

У разі якщо підготовлено не всі необхідні документи для призначення пенсії, то подаються наявні, а документи, яких не вистачає, подаються додатково.

Процедуру організації в Міністерстві внутрішніх справ України, центральних органах виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України (Національна поліція України, Державна служба України з надзвичайних ситуацій, Адміністрація Державної прикордонної служби України (далі - ЦОВВ)), та Національній гвардії України роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій особам, які мають право на пенсійне забезпечення згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», визначає Інструкція про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та з інших соціальних питань затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 17 вересня 2018 року № 760, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 жовтня 2018 року за № 1152/32604 (далі Інструкція).

Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції у цій Інструкції уповноважені структурні підрозділи - визначені МВС, ЦОВВ та Національною гвардією України структурні підрозділи, на які покладено функції з підготовки та подання до органів, які призначають пенсії, необхідних для призначення пенсій документів.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІІ Інструкції уповноважені структурні підрозділи:

1) приймають від особи, яка набула право на пенсію відповідно до Закону, заяву про призначення пенсії, документи згідно з Порядком.

Не пізніше наступного робочого дня інформують письмово в довільній формі підрозділи персоналу (кадрового забезпечення) та фінансового забезпечення (бухгалтерські підрозділи) про необхідність оформлення та подання уповноваженому структурному підрозділу документів для призначення (перерахунку) пенсії;

2) здійснюють перевірку обчислення вислуги років (страхового стажу) для призначення пенсії;

3) здійснюють перевірку поданих для призначення пенсії документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та інших документів;

4) у разі якщо до заяви про призначення пенсії не додано необхідних для цього документів, витребовують їх від відповідного підрозділу персоналу (кадрового забезпечення) та підрозділу фінансового забезпечення (бухгалтерського підрозділу).

Витребовувати документи, подання яких не передбачено Порядком, забороняється;

5) у 10-денний строк з дня одержання заяви про призначення пенсії та всіх необхідних документів оформлюють особі, якій оформлюється пенсія, подання про призначення пенсії за формою, установленою Порядком, та направляють до органу, що призначає пенсії, за місцем проживання особи;

6) долучають до облікової справи особи отриману від органів, що призначають пенсії, розписку-повідомлення.

Пунктом 3 розділу ІІІ Інструкції підрозділи персоналу (кадрового забезпечення) апарату МВС, територіальних органів з надання сервісних послуг МВС, закладів, установ та підприємств, що належать до сфери управління МВС, ЦОВВ та Національної гвардії України:

1) обчислюють вислугу років та за потреби страховий стаж особи, яка набула право на пенсію, оформлюють розрахунок вислуги років для призначення пенсії (далі - розрахунок вислуги років) (додаток 3).

До розрахунку вислуги років додаються такі документи: витяги з наказів про звільнення зі служби (роботи) та/або виключення з особового (облікового) складу у зв`язку зі смертю із зазначенням вислуги років; копія послужного списку (за потреби - додаткові відомості з особової справи) особи, яка набула право на пенсію (померлого годувальника); копія військового квитка або довідка військового комісаріату про період проходження військової служби (за наявності); копія трудової книжки та/або документи, які підтверджують страховий стаж (стаж роботи);

2) ознайомлюють особу, яка набула право на пенсію, із розрахунком вислуги років;

3) надають допомогу в оформленні документів для призначення пенсії особам, які набули право на пенсію.

В 5-денний строк після отримання інформації про прийняття від особи заяви про призначення пенсії розрахунок вислуги років разом з іншими документами, зазначеними в підпункті 1 цього пункту, подається до уповноваженого структурного підрозділу.

Відповідно до пункту 4 розділу ІІІ Інструкції підрозділи фінансового забезпечення (бухгалтерські підрозділи) апарату МВС, територіальних органів з надання сервісних послуг МВС, закладів, установ та підприємств, що належать до сфери управління МВС, ЦОВВ та Національної гвардії України, готують:

1) грошовий атестат;

2) довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - довідка про додаткові види грошового забезпечення) (додаток 4).

В 5-денний строк після отримання інформації про прийняття від особи заяви про призначення пенсії грошовий атестат та довідка про додаткові види грошового забезпечення подаються до уповноваженого структурного підрозділу.

З огляду на вищевказані положення, саме уповноважені структурні підрозділи здійснюють перевірку поданих звільненими зі служби особами заяв про призначення пенсії, здійснюють обчислення вислуги років для призначення пенсії і встановлюють наявність підстав для її призначення. Після цього такий орган законодавчо наділений компетенцією направити подання про призначення пенсії за вислугу років до територіального органу ПФУ або відмовити у такому поданні.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній в постанові від 28.11.2018 у справі № 537/1980/16-а, яка надалі підтверджена Верховним Судом в постановах від 17.06.2020 у справі № 337/2596/17 та від 20.09.2022 у справі № 640/12919/20, а також в ухвалі від 23.10.2023 про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 620/5008/23.

Щодо рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 05.12.2025 № 89 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії, то суд звертає увагу на таке.

Рішення від 05.12.2025 № 89 прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області за результатом розгляду заяви позивача від 29.11.2025. Під час розгляду такої заяви від 29.11.2025 пенсійний орган досліджував питання щодо наявності підстав для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Так, пенсія за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» призначається після досягнення пенсійного віку 60 років та за наявності страхового стажу не менше 32 років.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області в рішенні від 05.12.2025 № 89 зазначено, що вік заявниці 45 років 02 місяці 07 днів, страховий стаж 22 роки 8 місяців 4 дні.

Таким чином, за відсутності обов`язкових умов для призначення пенсії за віком (досягнення пенсійного віку 60 років та страхового стажу не менше 32 років), Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області правомірно прийняло рішення від 05.12.2025 № 89 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Окрім цього, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у рішенні від 05.12.2025 № 89 звернуло увагу позивача на те, що до заяви на призначення пенсії заявником надано документи про службу в органах внутрішніх справ, Національній поліції. Порядок подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений Постановою Пенсійного фонду України від 30.01.2007 за № 3-1 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за № 135/13402. Відповідно до Порядку, заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в областях через уповноважені структурні підрозділи силових Міністерств та відомств. Для остаточного з`ясування наявності права на призначення пенсії за вислугу років, рекомендуємо звернутись до кадрового підрозділу силового відомства в якому Ви проходили службу (а.с. 99, 100).

Суд звертає увагу на те, що в рамках цієї адміністративної справи розглядається правомірність поведінки Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області за заявою ОСОБА_1 від 29.11.2025 про призначення пенсії.

При цьому, прийняття рішення від 05.12.2025 № 89 про відмову в призначенні пенсії, суд перевіряє таке рішення через призму вимог, які визначені в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

Саме в частині другій вказаної Статті закріплено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці Європейського суду з прав людини. Суб`єкти владних повноважень повинні враховувати ці критерії - принципи, оскільки вони ґрунтуються на положеннях Європейської конвенції з прав людини, яка ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, і в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства.

В спірному випадку відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком та пенсії за вислугу років прийняті на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, протиправними дії та зобов`язання до вчинення дій, є необґрунтованим і не підлягає задоволенню.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (76018, м. Івано-Франківськ, вул. С.Стрільців, 15, ), Головного управління Національної поліції в Донецькій області (85302, Донецька область, м. Покровськ, вул. Мандрика, б. 7, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Борисенка Олександра, буд. 7, м. Рівне, 33028, ) про визнання протиправним та скасування рішення, протиправними дії та зобов`язання до вчинення дій, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Григорук О.Б.