Справа № 560/33/25
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2026-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/33/25

Головуючий у 1-й інстанції: Козачок І.С.

Суддя-доповідач: Моніч Б.С.

18 березня 2026 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 січня 2026 року у справі за адміністративним позовом Першого заступника керівника Хмельницької окружної прокуратури в інтересах держави до Лісовогринівецької сільської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ

Перший заступник керівника Хмельницької окружної прокуратури в інтересах держави звернувся до суду з позовом до Лісовогринівецької сільської ради Хмельницької області про визнання протиправною бездіяльності щодо неприйняття рішення про віднесення залісених земельних ділянок загальною площею 21,1 га до самозалісених земель, щодо невнесення до Державного земельного кадастру відомостей про віднесення залісених земельних ділянок загальною площею 21,1 га до самозалісених земель, зобов`язати розглянути на засіданні сесії сільської ради питання про віднесення залісених земельних ділянок загальною площею 21,1 га до самозалісених земель та внести до Державного земельного кадастру відомості про віднесення залісених земельних ділянок загальною площею 21,1 га до самозалісених земель.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Лісовогринівецької сільської ради щодо не прийняття рішення про віднесення земельних ділянок з кадастровими номерами :02:022:0025, :02:001:0002, :02:023:0156, :01:006:0607, :04:019:0029 загальною площею 21,1 га до самозалісених земель, та щодо невнесення до Державного земельного кадастру відомостей про віднесення цих земельних ділянок до самозалісених земель.

Зобов`язано Лісовогринівецьку сільську раду Хмельницької області розглянути на засіданні сесії ради питання про віднесення земельних ділянок з кадастровими номерами :02:022:0025, :02:001:0002, :02:023:0156, :01:006:0607, :04:019:0029 загальною площею 21,1 га до самозалісених земель, внести до Державного земельного кадастру відомості про віднесення цих земельних ділянок до самозалісених земель.

Перший заступник керівника Хмельницької окружної прокуратури, який діє в інтересах держави, подав до суду заяву про виправлення описки у резолютивній частині рішенні суду. У заяві зазначив, що у резолютивній частині рішення суду допущено технічну помилку, яка полягає в зазначенні кадастрових номерів земельних ділянок.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 січня 2026 року заяву Першого заступника керівника Хмельницької окружної прокуратури в інтересах держави про виправлення описки задоволено.

Виправлено описку у рішенні Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.05.2025, вилучивши помилково зазначені кадастрові номери земельних ділянок, виклавши абзаци резолютивної частини рішення наступним чином:

визнати протиправною бездіяльність Лісовогринівецької сільської ради щодо не прийняття рішення про віднесення земельних ділянок загальною площею 21,1 га до самозалісених земель, та щодо невнесення до Державного земельного кадастру відомостей про віднесення цих земельних ділянок до самозалісених земель; зобов`язати Лісовогринівецьку сільську раду Хмельницької області розглянути на засіданні сесії ради питання про віднесення залісених земельних ділянок загальною площею 21,1 га до самозалісених земель та внести до Державного земельного кадастру відомості про віднесення залісених земельних ділянок загальною площею 21,1 га до самозалісених земель.

ІІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що у резолютивній частині рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.05.2025 допущено описку, яка полягає у помилковому зазначенні кадастрових номерів земельних ділянок.

ІV. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, заявник подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та недотримання норм матеріального права, просить скасувати ухвалу суду та відмовити в задоволенні заяви про виправлення описки.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначив, що позивач, з невідомих причин, при цьому будучи знайомий з як резолютивною частиною рішення так і з виконавчим документом, виданим за його заявою для його примусового виконання, не вжив жодних заходів, спрямованих на усунення такої помилки, до фактичного виконання рішення суду. В свою чергу, наслідком задоволення заяви, буде мати не виправлення описки (технічної помилки) неюридичного характеру, а зміну по суті вже виконаного рішення суду, в силу чого, така заява задоволенню не підлягає.

Задоволення даної заяви призведе фактично до зміни вже прийнятого та виконаного рішення по суті, його перегляду, видачі нового виконавчого документу, та повторне його пред`явлення до примусового виконання.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав на правильність висновків суду першої інстанції та просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

V. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), а також, надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.

Порядок виправлення описок і очевидних арифметичних помилок у судовому рішенні визначений у статті 253 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 253 КАС України, суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Положення вказаної статті передбачають можливість після ухвалення судового рішення у справі усунути в ньому помилки технічного (неюридичного) характеру - описки та очевидні арифметичні помилки.

Виходячи із системного аналізу приписів КАС України описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Опискою слід вважати помилку, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, які мають вплив на зміст судового рішення та його виконання.

Виправленню підлягають лише ті описки, що мають істотний характер. До таких належать: написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат і строків, зокрема, у резолютивній частині судового рішення, оскільки будь-яка описка має істотне значення і може ускладнити виконання рішення. Таким чином, описка трактується як явна неточність або незрозуміле формулювання.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Великої палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 800/520/16 та постанові Верховного Суду від 03.12.2020 у справі № 804/5600/16.

Арифметична помилка - це помилка у визначенні результату підрахунку: пропуск цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв`язку із використанням несправної техніки або неуважністю. Не є арифметичними помилками, а отже, і не може бути виправлене в порядку, передбаченому вищевказаною статтею, застосування неправильних методик підрахунку, а так само застосування неправильних вихідних даних для проведення арифметичних обчислень. Суд може виправити лише ті арифметичні помилки, яких він сам припустився.

Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення. Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його невірного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 09 червня 2022 року (провадження № 11-84сап21) зазначила, що описка, виправлення якої у судовому рішенні допускається відповідно до статті 253 КАС України, означає зроблену судом механічну (мимовільну, випадкову) граматичну помилку в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу, яка може спотворити текст судового рішення чи призвести до його неправильного сприйняття. Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не може змінювати суть свого рішення, він лише усуває ті неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи на його правосудність.

Вирішуючи питання про виправлення описок, очевидних арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення незалежно від його юридичного значення чи зовнішнього оцінного сприйняття (розуміння). Суд лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номера і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи, займаної посади тощо) або виправляє помилки, що мають технічний характер (тобто виникли при виготовленні тексту судового рішення), які водночас впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності. Отже, виправлення допущених у судовому рішенні описок, арифметичних чи технічних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть ухваленого судом рішення.

З матеріалів справи вбачається, що у позовній заяві прокурор просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення про віднесення залісених земельних ділянок загальною площею 21,1 га до самозалісених земель та зобов`язати відповідача розглянути відповідне питання на засіданні сесії ради і внести відомості до Державного земельного кадастру.

При цьому позовні вимоги не були індивідуалізовані шляхом зазначення конкретних кадастрових номерів земельних ділянок. В описовій частині позову лише зазначалося, що вищевказані земельні ділянки загальною площею 21,1 га розташовані:

1. Земельна ділянка орієнтовною площею 4,7 га (поблизу земельної ділянки з кадастровим номером :02:022:0025) знаходиться за межами населених пунктів на території Лісовогринівецької сільської територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області (колишня Шпичинецька сільська рада);

2. Земельна ділянка орієнтовною площею 2,3 га (поблизу земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0002) знаходиться за межами населених пунктів на території Лісовогринівецької сільської територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області (Шпичинецька сільська рада);

3. Земельна ділянка орієнтовною площею 1,0 га (поблизу земельної ділянки з кадастровим номером :02:023:0156) знаходиться за межами населених пунктів на території Лісовогринівецької сільської територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області (Шпичинецька сільська рада);

4. Земельна ділянка орієнтовною площею 7,0 га (поблизу земельної ділянки з кадастровим номером :01:006:0607) знаходиться за межами населених пунктів на території Лісовогринівецької сільської територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області (Стуфчинецька сільська рада);

5. Земельна ділянка орієнтовною площею 6,1 га (поблизу земельної ділянки з кадастровим номером :04:019:0029) знаходиться за межами населених пунктів на території Лісовогринівецької сільської територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області (Гнатовецька сільська рада).

Разом із тим, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову шляхом визнання протиправною бездіяльність Лісовогринівецької сільської ради щодо не прийняття рішення про віднесення земельних ділянок з кадастровими номерами :02:022:0025, :02:001:0002, :02:023:0156, :01:006:0607, :04:019:0029 загальною площею 21,1 га до самозалісених земель, та щодо невнесення до Державного земельного кадастру відомостей про віднесення цих земельних ділянок до самозалісених земель та зобов`язання Лісовогринівецьку сільську раду Хмельницької області розглянути на засіданні сесії ради питання про віднесення земельних ділянок з кадастровими номерами :02:022:0025, :02:001:0002, :02:023:0156, :01:006:0607, :04:019:0029 загальною площею 21,1 га до самозалісених земель, внести до Державного земельного кадастру відомості про віднесення цих земельних ділянок до самозалісених земель.

Крім того, мотивувальна частина рішення містить висновок суду, що земельні ділянки з кадастровими номерами :02:022:0025, :02:001:0002, :02:023:0156, :01:006:0607, :9 загальною площею 21,1 га, розташовані за межами населених пунктів на території Лісовогринівецької сільської територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області, підлягають віднесенню до самозалісених шляхом внесення необхідних відомостей до Державного земельного кадастру на підставі подання Південно-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що виправлення, здійснене судом першої інстанції, за своїм змістом не є усуненням технічної помилки у розумінні статті 253 КАС України, а фактично призвело до зміни змісту ухваленого судового рішення.

Колегія суддів звертає увагу, що наведені доводи прокурора щодо необхідності «виправлення описки» фактично зумовлені виявленням невідповідності між резолютивною частиною судового рішення, предметом позовних вимог та встановленими судом обставинами справи. Водночас такі недоліки не є технічними помилками у розумінні статті 253 КАС України, а свідчать про дефект судового рішення, який впливає на його зміст і спосіб виконання.

З огляду на це, виключення з резолютивної частини рішення кадастрових номерів земельних ділянок, навіть за умови прагнення суду усунути таку невідповідність, не є виправленням описки, а фактично змінює зміст судового рішення, його предмет та спосіб виконання, що є неприпустимим у порядку статті 253 КАС України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що виявлені неточності могли бути усунуті виключно в межах апеляційного перегляду, оскільки саме суд апеляційної інстанції наділений повноваженнями перевірити правильність формулювання резолютивної частини рішення та, у разі необхідності, змінити або скасувати його.

Більше того, таке «виправлення» призводить до невідповідності між мотивувальною та резолютивною частинами рішення, що суперечить принципу правової визначеності та вимогам до судового рішення.

Разом з тим під виглядом виправлення описки суд першої інстанції фактично усунув істотні вади власного рішення, що полягали у невідповідності резолютивної частини предмету позовних вимог та встановленим судом обставинам справи, зокрема шляхом виключення індивідуалізуючих ознак спірних земельних ділянок.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що внесені ухвалою суду першої інстанції зміни, які полягали у виключенні кадастрових номерів земельних ділянок із резолютивної частини рішення, призвели до зміни його суті.

Проте такі дії не відповідають правовій природі інституту виправлення описок, визначеного статтею 253 КАС України, та свідчать про неправомірне застосування судом першої інстанції зазначеної норми процесуального права.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про помилковість висновків суду першої інстанції щодо необхідності виправлення описки в досліджуваному судом рішенні, тому ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 січня 2026 року про виправлення описки слід скасувати та в задоволенні заяви позивача відмовити.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області задовольнити .

Ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 січня 2026 року скасувати.

Прийняти постанову, якою у задоволенні заяви Першого заступника керівника Хмельницької окружної прокуратури в інтересах держави про виправлення описки відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Моніч Б.С.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.