Справа № 340/6977/25
Суддя: М.Я. САВОНЮК
Дата ухвалення: 2026-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/6977/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Савонюка М.Я., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Хімрезерв-Україна до Південно-Східної митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровоградського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Хімрезерв-Україна (надалі - позивач) до Південно-Східної митниці Державної митної служби України (надалі - відповідач), у якій просить суд визнати незаконним та скасувати рішення Південно - Східної митниці про коригування митної вартості товарів №UA110080/2025/100072/2 від 10.09.2025.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до укладеного з компанією „Remondis Medison Gmbh (Німеччина) контракту від 01.04.2024 №1/04/2024 (далі - Контракт), придбав для власних виробничих потреб з виготовлення лакофарбової продукції органічний розчинник на основі ацетону з комерційною назвою „Destillan Universalverdunnung Plus RE-00-90-3- 01 торговельної марки „Resolve в кількості 24 тон (наливом) по ціні 250 Євро за 1 тону. Для митного оформлення вказаних товарів відповідачу подано митну декларацію, у якій визначено митну вартість товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються. Під час митного оформлення товарів до відповідача подано такі документи: зовнішньоекономічний контракт від 01.04.2024 №1/04/2024 та додаток №13 від 20.05.2025 до нього; проформу-інвойс від 12.08.2025 №А2301001 та комерційний інвойс від 28.08.2025 №А2301000; банківський платіжний документ про 100% оплату товару; документи про транспортні та інші витрати позивача по доставці товару до кордону України; митну декларацію країни відправлення (Німеччини) від 28.08.2025 року №25DE95В5. Однак, у процесі здійснення процедури митного контролю та оформлення, посадовою особою митниці було спрямовано позивачу вимогу про надання додаткових документів у зв`язку з наявними сумнівами щодо достовірності поданих декларантом відомостей щодо митної вартості товару.

Вказує, що у відповідача були відсутні правові підстави для витребування у нього будь-яких додаткових документів на підтвердження митної вартості імпортованого товару, адже при поданні Електронної митної декларації Товариством були надані всі можливі та належні документи до митного оформлення, які підтверджували формування ціни товару за першим методом на основі контрактної ціни товару, чітко ідентифікують оцінювані товари, не містять розбіжностей щодо даних, які підлягають обчисленню при визначенні митної вартості, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості товару.

Разом з тим, відповідач прийняв спірне рішення про коригування митної вартості товарів, яким митну вартість скориговано за резервним методом.

З вказаним рішенням не погоджується, вважає його необґрунтованим та таким, що суперечить вимогами чинного митного законодавства.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог.

На обґрунтування заперечень зазначив, що за результатами перевірки доданих до митної декларації від 02.09.2025 №25UA80U7 документів та відомостей встановлено наявність розбіжностей та відсутність всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, тому декларанту повідомлено про необхідність подання документів на підтвердження заявлених митних вартостей товарів.

Зокрема, у додатку до зовнішньоекономічного договору від 20.05.2025 №13 не вказано конкретний товар, його комерційну назву, у зв`язку з чим неможливо ідентифікувати вказаний додаток до поданої до митного оформлення партії товару. У поданому до митного оформлення інвойсі від 28.08.2025 № A2301000 відсутнє посилання на умови поставки, на контракт та додаток від 20.05.2025 №13, що унеможливлює його ідентифікацію з заявленою партією товару. Умовами Контракту передбачено 100% передоплату за Товар, натомість у рахунку від 28.08.2025 №A2301000 визначено умови оплати до 28.08.2025. Відповідно до CMR від 28.08.2025 № 039692 перевізником вантажу являється ТОВ «Адемн», а виконавцем за договором на здійснення транспортно-експедиційного обслуговування від 07.04.2025 №07/04/25 є ТОВ Агент Транс-1. При цьому, документи щодо залучення до перевезення третіх осіб позивачем не надавались, а у рахунку від 28.08.2025 №113 про надання транспортно-експедиційних послуг відсутнє посилання на договір. До митного оформлення не надавались транспортні замовлення, хоча така умова передбачена договором на перевезення №07/04/25 від 07.04.2025. Крім цього, у поданій до митного оформлення декларації митної вартості та рахунку-фактурі від 09.10.2025 №156 про надання транспортно-експедиційних послуг відсутня інформація щодо включення до митної вартості 60 Євро за вивіски/маркування експедитора.

Відтак, виявлені обставини у сукупності унеможливили здійснити перевірку числових значень складових митної вартості товарів. У зв`язку з чим, було запропоновано позивачу надати (за наявності) додаткові документи: банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; копію митної декларації країни відправлення; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Оскільки необхідних документів позивачем до митного оформлення надано не було, у відповідності до положень статей 54, 55 Митного кодексу України (далі МК України) та враховуючи встановлену статтею 57 цього Кодексу послідовність застосування методів визначення митної вартості, митну вартість товарів визначено згідно статті 64 МК України за резервним методом визначення митної вартості на рівні раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостей - 1,1126 Євро/кг, для чого були використані відомості з МД від 28.03.2025 № UA102210/2025/001447.

Вважає рішення про коригування митної вартості законним та обґрунтованим.

З цих підстав просить відмовити у задоволенні позову.

Позивач надав суду відповідь на відзив, у якій більш детально конкретизує доводи та обґрунтування, зазначені у позовній заяві, а також наводить свої аргументи на спростування тверджень відзиву відповідача. Додатково вказує, що митне оформлення товарів згідно МД №25UA47U3 від 28.03.2025 здійснено не за ціною договору, а за резервним методом. Крім цього, оформлений по цій митній декларації товар, виготовлений іншим виробником та в іншій країні, ніж товар Товариства, а її дата перевищує 90-денний строк до дати прийняття спірного рішення, тому така декларація не могла бути використана для визначення митної вартості товару Товариства. Звертає увагу на відсутності у графі 33 спірного рішення будь-якого обгрунтування щодо його прийняття.

30.12.2025 відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, у якому зазначає, що оскільки митне оформлення за митними деклараціями від 03.06.2025 №UA901020/2025/4162 та від 16.06.2025 №UA901020/2025/4469 відбулось, тому здійснення порівняння ціни поданого до декларування товару з рівнем митної вартості товарів у таких деклараціях є правомірним. Крім цього, у даному випадку проведено контроль із застосуванням АСАУР відповідно до статті 337 МК України. Зауважує, що в силу частини 2 статті 64 МК України у разі застосування резервного методу митна вартість повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. Через великий обсяг інформації у графі 33 спірного рішення її текст було направлено окремим електронним повідомленням. Твердження представника позивача про надання до митного оформлення проформа-інвойсу від 12.08.2025 №А2301001, банківського платіжного документа про 100% оплату товару, митної декларації країни відправлення (Німеччини) від 28.08.2025 №25DE95В5 не відповідає дійсності.

Будь-яких заяв, чи клопотань від учасників справи не надходило.

20.10.2025 ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження).

Розпорядженням керівника апарату суду від 24.12.2025 №356 на підставі пунктів 2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, пунктів 2.3, 6.2, 11.5 Засад використання автоматизованої системи документообігу у Кіровоградському окружному адміністративному суді призначено повторний автоматизований розподіл справи №340/6977/25.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07.01.2026 головуючим суддею по розгляду справи №340/6977/25 визначено суддю Савонюка М.Я.

12.01.2026 ухвалою суду адміністративну справу №340/6977/25 прийнято судом до свого провадження. Розгляд постановлено розпочати спочатку зі стадії розгляду справи по суті.

Установивши фактичні обставини справи, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.

01.04.2024 між ТОВ Хімрезерв-Україна та компанією Remondis Medison Gmbh (Німеччина) укладено контракт купівлі-продажу №1/04/2024, предметом якого є продукція згідно додатків до Контракту. Умовами постави Товару визначено на умовах FCA Braunschweig (Incoterms 2010) правил "Інкотермс-2010 року. У пункті 5.2. Контракту сторонами погоджено, що усі завантаження здійснюються лише після 100% передоплати (а.с. 7-9).

20.05.2025 між Сторонами укладено додаток №13 до Контракту, згідно якого Remondis Medison Gmbh (Німеччина) зобов`язувався продати товар „(CN 38140090) на загальну суму 125000,0 Євро у кількості 500MT+/-10% за ціною 250,00 Євро за тону на умовах 100% передоплати та доставки FCA Брауншвейг (Німеччина) у період з квітня 2025 року по квітень 2026 року (а.с. 10).

Згідно з проформа-інвойс від 28.08.2025 №А2301001 позивач по Контракту від 01.04.2024 придбав 24,00 т. універсального розчинника Distillan "Plus" RE-00-90-3-01 за ціною 250,00 євро за тону на загальну суму 6000,00 Євро. Визначено умови оплати: негайно (а.с. 11).

20.08.2025 ТОВ Хімрезерв-Україна здійснив оплату товару компанії Remondis Medison Gmbh (Німеччина) у сумі 6000,00 євро. У графі Призначення зазначено: дистилят PRPMNT для виробництва розчинників CNTR №1/04/2024 DD 01.04.2024, POL:DE, POD:UA (а.с. 12).

Відповідно до рахунку-фактури від 28.08.2025 №А2301000 фактично було відвантажено 23,40 т. товару універсального розчинника Distillan "Plus" RE-00-90-3-01 на тонну (CN 38140090) по контракту від 01.04.2024 за ціною 250,00 євро за тону на загальну суму 5785,00 Євро (а.с. 13).

02.09.2025 позивач подав до Південно-Східної митниці митну декларацію від №25UA80U7 з метою митного оформлення придбаного згідно Контракту наступного товару: органічний розчинник на основі Ацетону у з комерційною назвою: Destillan Univer salverdunnung "Plus" RE-00-90-3-01-231 40 кг, налив. Митна вартість визначена за першим методом, а саме за ціною угоди (Контракту) (графа 43), щодо товарів які імпортуються. Для підтвердження митної вартості товару було подано (графа 18): сертифікат якості від 29.08.2025; рахунок-фактуру від 28.08.2025 №А2301000; автотранспортну накладну №039692 від 28.08.2025; сертифікат про походження товару D39209996 від 28.08.2025; довідку про вартість транспортно-експедиційних послуг №113 від 28.08.2025; рахунок на оплату вартості транспортних послуг №113 від 28.08.2025; зовнішньоекономічний контракт №1/04/2024 від 01.04.2024 із додатком до нього №13 від 20.05.2025; договір на перевезення від 07.04.2025 № 07/04/25; висновок № -0203 від 11.06.2025; лист призначення від імпортера 23.05.2025 (а.с. 37, 43-55).

Водночас, 02.09.2025 відповідач надіслав повідомлення із зазначенням необхідності надання позивачем додаткових документів за наявності: банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; копію митної декларації країни відправлення; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

У відповідь на вказане електронне повідомлення митного органу позивач 09.09.2025 направив повідомлення про неможливість надання додаткових документів (а.с. 55).

За результатами розгляду поданої позивачем митної декларації №25UA80U7 від 02.09.2025 та доданих до неї документів, відповідач виніс рішення про коригування митної вартості №UA110080/2025/100072/2 від 10.09.2025, яким згідно статті 64 МК України було скориговано митну вартість товару до 1,1126 EUR/кг, із застосуванням резервного методу визначення митної вартості на рівні раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостей (а.с. 6, 56-57).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає, що засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України.

Згідно із частиною 1 статті 7 МК України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (пункт 24 частини 1 статті 4 МК України).

Відповідно до частини 1 статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно із частиною 1 статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (ч.1 ст. 257 МК України).

Відповідно до частини 6 статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до частини 1 статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами 1-2 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частинами 1-2 статті 53 МК України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Зокрема, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як встановлено судом, митну вартість імпортованого позивачем товару, що вказана позивачем у митній декларації від 02.09.2025 №25UA80U7, визначено за основним методом, а до самої митної декларації декларантом для підтвердження обґрунтованості заявленої у декларації митної вартості товару були подані документи, передбачені частиною 2 статті 53 МК України.

Частиною 3 статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

В силу вимог частини 5 статті 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

В свою чергу, відповідно до частин 1-3 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 6 статті 54 МК України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Таким чином, до виключних повноважень органу доходів і зборів належить здійснення контролю за правильністю визначення декларантом митної вартості імпортованих товарів, яке полягає у перевірці числового значення та методу визначення заявленої митної вартості.

Разом з тим, з урахуванням положень частини 3 статті 318 МК України, яка встановлює, що митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи. Реалізація зазначених повноважень повинна відбуватись із обмеженим втручанням у процедуру самостійного визначення декларантом митної вартості імпортованих товарів, котрому повинна передувати наявність у митного органу обґрунтованих сумнiвiв у правильності визначення заявленої митної вартості товарів.

З аналізу наведених вище норм права вбачається, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на імпортерові. Але, при цьому, митний орган може витребувати додаткові документи лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. При цьому, в розумінні вищенаведених статей, сумніви митниці є обґрунтованими тоді, коли: надані декларантом документи містять розбіжності, або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, або наявні ознаки підробки.

Так, наведені норми законодавства зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Не зазначення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Відповідно до частин 1, 2 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді (частини 5, 6 статті 55 МК України).

При цьому, частиною 1 статті 57 МК України закріплено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

В силу вимог частини 2-3 статті 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. (частина 4 статті 57 МК України).

Відповідно до частини 1 статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно із частинами 2, 3 статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару та надання відповідачу необхідних документів для підтвердження заявленої митної вартості.

При цьому позиція відповідача полягає у тому, що подані до митного контролю та оформлення документи не містили усіх даних (наявність неточностей), необхідних для визначення митної вартості, у зв`язку із чим від декларанта витребовувались додаткові документи, та оскільки декларантом не надано необхідних витребуваних документів для підтвердження заявленої митної вартості, тому митну вартість товару визначено відповідачем за резервним методом на підставі цінової інформації, наявної в митниці по розмитненню подібного товару.

Підставою для витребування додаткових документів, яку відповідач зазначає в оскаржуваному рішенні є те, що у додатку до зовнішньоекономічного договору від 20.05.2025 №13 не вказано конкретний товар, його комерційну назву, у зв`язку з чим неможливо ідентифікувати вказаний додаток до поданої до митного оформлення партії товару. У поданому до митного оформлення інвойсі від 28.08.2025 № A2301000 відсутнє посилання на умови поставки, на контракт та додаток від 20.05.2025 №13, що унеможливлює його ідентифікацію з заявленою партією товару. Умовами Контракту передбачено 100% передоплату за Товар, натомість у рахунку від 28.08.2025 №A2301000 визначено умови оплати до 28.08.2025. Відповідно до CMR від 28.08.2025 № 039692 перевізником вантажу являється ТОВ «Адемн», а виконавцем за договором на здійснення транспортно-експедиційного обслуговування від 07.04.2025 №07/04/25 є ТОВ Агент Транс-1. При цьому, документи щодо залучення до перевезення третіх осіб позивачем не надавались, а у рахунку від 28.08.2025 №113 про надання транспортно-експедиційних послуг відсутнє посилання на договір. До митного оформлення не надавались транспортні замовлення, хоча така умова передбачена договором на перевезення №07/04/25 від 07.04.2025. Крім цього, у поданій до митного оформлення декларації митної вартості та рахунку-фактурі від 09.10.2025 №156 про надання транспортно-експедиційних послуг відсутня інформація щодо включення до митної вартості 60 Євро за вивіски/маркування експедитора.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Разом з МД від 20.10.2025 №25UA61U6 позивачем були подані документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, у тому числі зовнішньоекономічний контракт №1/04/2024 від 01.04.2024 із додатком до нього №13 від 20.05.2025.

Предметом укладено між ТОВ Хімрезерв-Україна та компанією Remondis Medison Gmbh (Німеччина) Контракту є продукція згідно додатків до нього.

Відповідно до додатку №13 від 20.05.2025 до Контракту Remondis Medison Gmbh (Німеччина) зобов`язувався продати товар із кодом „(CN 38140090) на загальну суму 125000,0 Євро у кількості 500MT+/-10% за ціною 250,00 Євро за тону на умовах 100% передоплати та доставки FCA Брауншвейг (Німеччина) у період з квітня 2025 року по квітень 2026 року.

У рахунку-фактурі від 28.08.2025 №А2301000 назва товару зазначена як Універсальний розчинник Destillan Plus RE-00-90-3-01 на тону (CN 38140090), що дозволяє ідентифікувати товар, як аналогічний товару згідно додатку №13 від 20.05.2025. Ціна Товару в обох документах не відрізняється та становить 250,00 Євро за тону.

Крім цього, у наданих до митного оформлення автотранспортній накладній (CMR) №039692 від 28.08.2025, сертифікаті про походження товару D39209996 від 28.08.2025 та сертифікаті якості від 29.08.2025 товар ідентифікований як Destillan Universal thinner "Plus" RE-00-90-3-01, що у свою чергу, відповідає назві у рахунку-фактурі від 28.08.2025 №А2301000.

Вказане також відповідає змісту наданого суду разом із позовною заявою проформа-інвойсу A2301001 від 12.08.2025 та експортній митній декларації (а.с. 11, 14).

Відсутність у рахунку-фактурі посилання на Контракт і Додаток №13 та умови доставки не свідчить про невідповідність таких документів, неможливості ідентифікувати партію товару та заявленої позивачем митної вартості товару, адже інвойс містить дані про продавця, покупця, кількість, найменування товару та його ціну, що узгоджується з іншими поданими документами. Поряд з цим, відомості щодо умов доставки містяться у поданому до митного оформлення Контракті та додатку до нього - FCA Брауншвейг (Німеччина).

Посилання відповідача на ненадання банківських платіжних документів суд також відхиляє, оскільки ненадання платіжних документів не може бути підставою для відмови у застосуванні основного методу визначення митної вартості за умови підтвердження ціни товару іншими документами, зокрема рахунком-фактурою (інвойсом), договором та транспортними документами.

Верховний Суд у постанові від 17.04.2018 у справі № 815/329/17 зазначив, що фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий), так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) не впливають на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахування додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені). Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 01.03.2023 у справі №420/18880/21.

Також, у постанові Верховного Суду від 11.06.2019 у справі № 813/1755/17 наведено правову позицію, згідно якої у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Отже, відмінності в умовах оплати, що зазначені у Контракті та інвойсі не могли бути підставою для вимоги про надання додаткових документів адже жодним чином не впливають на ціну товару.

До складових митної вартості належать витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, а також на страхування цих товарів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач імпортував товар на умовах поставки FCA Брауншвейг (Німеччина) (згідно з Інкотермс-2010).

Згідно із Офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс 2010) термін FCA (FREE CARRIER (...named place) франко-перевізник (... назва місця) означає, що продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці. При цьому, вибір місця поставки впливає на зобов`язання щодо завантаження й розвантаження товару у такому місці. Якщо поставка здійснюється на площах продавця, продавець відповідає за завантаження. Якщо ж поставка здійснюється в іншому місці, продавець не несе відповідальності за розвантаження товару. Цей термін може бути застосований незалежно від виду транспорту, включаючи змішані (мультимодальні) перевезення. Під словом "перевізник" розуміється будь-яка особа, що на підставі договору перевезення зобов`язується здійснити або забезпечити здійснення перевезення товару залізницею, автомобільним, повітряним, морським, внутрішнім водним транспортом або комбінацією цих видів транспорту. Якщо покупець призначає іншу особу, ніж перевізник, прийняти товар для перевезення, то продавець вважається таким, що виконав свої обов`язки щодо поставки товару з моменту його передання такій особі

Декларантом, на підтвердження вартості перевезення товару було надано договір на перевезення від 07.04.2025 № 07/04/25; автотранспортну накладну (CMR) №039692 від 28.08.2025; довідку про вартість транспортно-експедиційних послуг №113 від 28.08.2025; рахунок на оплату вартості транспортних послуг №113 від 28.08.2025.

Щодо відсутності при митному оформленні оцінюваного товару транспортних замовлень, то у даному випадку їх відсутність не впливає на можливість відповідача з`ясувати вартість транспортних витрат, адже позивач до митного оформлення подав документи, які дозволяють це зробити. У довідці №113 від 28.08.2025 зазначено, що оплата за завантаження та розвантаження не проводилась.

Посилання митниці на те, що у CMR-накладній перевізником зазначено ПП "ГЄРА ЛТД", тоді як договір укладено з експедитором ТОВ "Агентранс-1", не свідчить про недостовірність або непідтвердження транспортних витрат. Сам по собі факт здійснення безпосереднього перевезення іншим суб`єктом господарювання не спростовує того, що саме експедитор надає замовнику послугу з організації перевезення та виставляє рахунок за такі послуги. При цьому відповідач не навів жодних доказів того, що заявлена вартість транспортно-експедиційних послуг не відповідає фактичним витратам на перевезення товару або що надані документи не стосуються транспортування саме оцінюваного товару. Поряд з цим, пунктом 1.1. Договору на здійснення транспортно-експедиційного обслуговування від 07.04.2025 №07/04/25 передбачено укладання договорів спрямованих на забезпечення виконання робіт з організації транспортно-експедиційного обслуговування.

Суд відхиляє посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 22.12.2020 по справі №810/2463/17 адже фактичні обставини є відмінними від цієї справи, тобто правовідносини не є релевантними. При цьому, надані декларантом у зазначеній справі документи не підтверджували об`єктивно та достовірно заявлену митну вартість, оскільки містили додаткові розбіжності.

До того ж, Верховним Судом у справі №810/2463/17 та при вирішенні справ №1440/2007/18, №140/1713/19, №804/148/16 з подібних правовідносин зазначається, що ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за основним методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Стосовно посилань відповідача на невключення до митної вартості 60 євро відповідно до пункту 4.3 контракту, суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів фактичного нарахування або сплати позивачем зазначеної суми у межах спірної поставки. Отже, відсутні підстави вважати, що такі витрати підлягали включенню до митної вартості товару.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що доданими до митної декларації документами в повній мірі підтверджено митну вартість товару.

Крім того, суд зазначає, що спрацювання системи управління ризиками АСАУР може бути лише приводом більш ретельно проаналізувати всі документи та умови операції та не може бути беззаперечною підставою для відмови в оформленні товарів.

З наданої відповідачем копії рішення про коригування митної вартості вбачається, що з використанням автоматизованої системи митного оформлення - ПІК «Інспектор» проведене порівняння рівня заявленої митної вартості товару «Органічний розчинник на основі Ацетону з комерційною назвою: Destillan Universalverdunnung "Plus" RE-00-90-3-01» виробник Remondis Medison GmbH, країна виробництва Німеччина з рівнями митної вартості товарів, та виявлено, що заявлений рівень митної вартості товару нижчий, ніж рівні митних вартостей товарів по митним оформленням проведеним митницями України в митному режимі «імпорт» за час наближений до дати експорту в Україну оцінюваного товару. Цінова інформація (ціни договорів) щодо вартості ідентичних та подібних товарів в розумінні ст. 59 - 61 МК України у максимально наближений до дати експорту товару в Україну термін у митниці не виявлено, а декларантом не надано. Для визначення митної вартості товару за методами на основі віднімання та додавання вартості згідно ст. 62 та 63 МК України необхідна інформація у митниці відсутня, а декларантом не надана. Відповідно до положень статтей 54, 55 МК України, на підставі інформації, яка міститься в ПІК «Інспектор» та враховуючи встановлену ст. 57 МК України послідовність застосування методів визначення митної вартості, митну вартість товару визначено згідно статті 64 МК України резервним методом на рівні раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостей - 1,1126 EUR за кг. Для визначення митної вартості використані відомості з МД від 28.03.2025 № UA102210/2025/001447 за якою здійснено митне оформлення товару «Розчинник MIX Rozpuszczalnikow lll (24 200 кг) у вигляді прозорої безбарвної рідини, являє собою суміш органічних летких сполук. Виробник - Diol-Chem Sp. Z.O.O.; Торгівельна марка DiolChem, країна, виробництва EU». Комерційні умови поставки FCA, МВВ 6, вага нетто 24 200 кг (а.с. 79).

Суд зазначає, що в адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митний орган повинен обґрунтувати та довести законність свого рішення. Таке рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару.

Доводи відповідача щодо коригування митної вартості із застосуванням шостого методу визначення митної вартості з посилання на відомості МД від 28.03.2025 № UA102210/2025/001447 суд вважає необґрунтованими зважаючи на те, що відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості порівняння всіх впливаючих на ціну характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. Так, країна виробник порівнюваного товару є Польща, виробник - Diol-Chem Sp. Z.O.O., назва - Розчинник MIX Rozpuszczalnikow lll. Хімічні склади поданого до митного оформлення товару та товару по митній декларації від 28.03.2025 № UA102210/2025/001447 також відрізняються.

Таким чином, достовірність документів, поданих позивачем до митного оформлення товару за відповідною митною декларацією митним органом не спростована. Відомостей про те, що імпорт товару, фактично проведено за іншою митною вартістю відповідачем не здобуто і суду не надано.

У свою чергу, надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари.

З огляду на наведене, усі зауваження відповідача з приводу наявності у нього сумнівів у правильності визначення позивачем митної вартості та з приводу не підтвердження позивачем числових значень складових митної вартості є необґрунтованими.

Стосовно посилання представника позивача на невідповідність оскаржуваного рішення вимогам Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 в частині зазначення у графі 33 про продовження графи 33 у Висновках, то дійсно права долучення до рішення про коригування митної вартості окремих аркушів як продовження графи 33 не передбачено. Однак така обставина сама по собі не розцінюється судом як підстава для скасування оскаржуваного рішення з урахуванням направлення її змісту позивачу окремим електронним документом.

Інші доводи сторін не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність прийняття рішення про коригування митної вартості товарів за резервним методом.

Разом із тим, позивачем доведено факт подання достатніх відомостей для застосування основного методу визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною другою статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.

Таким чином, рішення відповідача не відповідає критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, встановленим в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства, порушує права та законні інтереси позивача.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом повного задоволення позову.

Щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з позивач сплатив судовий збір в розмірі 2422,40 грн, який підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

У позовній заяві представник позивача вказав, що докази на підтвердження витрат на правову допомогу будуть надані суду додатково.

У відповіді на відзив позивач вказав, що поніс витрати на правову допомогу в сумі 4000,00 грн, які просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Відповідач у запереченні на відповідь на відзив на позовну заяву вказав, що встановлені представником позивача тарифи є завищеними, розмір витрат не є співмірним зі складністю справи.

Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 132 КАС України).

Відповідно до частин 1-5 статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, на підтвердження витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн до суду надано копії: ордеру на надання правничої допомоги серія ВА № 1096436, витягу із договору про надання правової допомоги від 07.11.2024 №1 (далі Договір №1); рахунку-фактури №16/1/07112024 від 10.10.2025; платіжної інструкції №4573 від 13.10.2025; акта №14 від 04.11.2025 наданих послуг (виконаної роботи) по договору про надання правової допомоги №1 від 07.11.2024.

Пунктом 1.1 Договору №1 сторонами узгоджено, Клієнт доручає, а Адвокат, відповідно до чинного за законодавства України, приймає на себе зобов`язання в якості правової допомоги здійснювати представницькі повноваження, захищати права і законні інтереси Клієнта в обсязі та на умовах, встановлених цим договором та за домовленістю Сторін по оскарженню рішень митних органів Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів та щодо класифікації товарів.

Гонорар Адвокату за надання правової допомоги, передбаченої п.2.1.1. п.2.1.9. цього договору встановлюється в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень за оскарження в судовому порядку одного рішення про коригування митної вартості товарів чи одного рішення щодо класифікації товарів (п. 4.1 Договору №1).

Згідно Акта №14 від 04.11.2025 наданих послуг (виконаної роботи) по Договору №1 сторонами підтверджено надання адвокатом у період з 08.10.2025 по 04.11.2025 таких послуг на загальну суму 4000,00 грн: опрацювання рішення Південно-Східної митниці про коригування митної вартості товарів №UA110080/2025/100072/2 від 10.09.2025 та документів на предмет оскарження в судовому порядку; підготовка та направлення до суду позовної заяви; опрацювання відзиву на позов; підготовка та направлення відповіді на відзив.

Факт оплати вказаної суми послуг з правової допомоги підтверджується платіжною інструкцією №4573 від 13.10.2025.

Згідно до статті 30 Закону України від 05.07.2012 №5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).

Дослідивши надані документи на підтвердження обґрунтованості розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку, що розмір витрат сплачених адвокату, який здійснював підготовку та складання позовної заяви у заявленому розмірі 4000,00 грн підтверджуються документально, є співмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, а тому такі витрати підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241 246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Хімрезерв-Україна до Південно-Східної митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Південно - Східної митниці про коригування митної вартості товарів №UA110080/2025/100072/2 від 10.09.2025.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Південно-Східної митниці Державної митної служби України (, вулиця Княгині Ольги, 22, місто Дніпро, Дніпропетровська область, 49038) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Хімрезерв-Україна (, вулиця Перша Виставкова, будинок 9, село Нове, Кропивницький, район, Кіровоградська область, 25491) судовий збір у сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Південно-Східної митниці Державної митної служби України (, вулиця Княгині Ольги, 22, місто Дніпро, Дніпропетровська область, 49038) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Хімрезерв-Україна (, вулиця Перша Виставкова, будинок 9, село Нове, Кропивницький, район, Кіровоградська область, 25491) судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4000 (чотири тисячі) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 18 березня 2026 року.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю Хімрезерв-Україна (, вулиця Перша Виставкова, будинок 9, село Нове, Кропивницький, район, Кіровоградська область, 25491).

Відповідач - Південно-Східна митниця Державної митної служби України (, вулиця Княгині Ольги, 22, місто Дніпро, Дніпропетровська область, 49038).

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду М.Я. САВОНЮК