Справа № 160/30292/25
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2026-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

17 березня 2026 року м. Дніпросправа № 160/30292/25

Суддя-доповідач Третього апеляційного адміністративного суду Семененко Я.В. перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2025 року по справі № 160/30292/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

12 березня 2026 року до Третього апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області , направлена через підсистему Електронний суд 11.03.2026.

Під час перевірки апеляційної скарги встановлено, що вона подана відповідачем з пропуском строку, встановленого КАС України.

Так, відповідно до положень частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

За змістом п.1 ч.2 ст.295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Судом встановлено, що оскаржуване рішення ухвалено за наслідками розгляду справи у спрощеному (письмовому) провадженні 29.12.2025.

За приписами пункту 2 частини шостої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. У частині шостій наведеної статті також визначено, що якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Згідно даних КП "ДСС" вказане рішення суду першої інстанції від 29.12.2025 було надіслано Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області через підсистему «Електронний суд» та доставлено до його електронного кабінету 29.12.2025 о 20:32 год., що в свою чергу свідчить про те, що датою вручення вказаного рішення, з урахуванням приписів ч.6 ст.251 КАС України, є 30.12.2025.

Отже, відлік строку на апеляційне оскарження, що визначений п.1 ч.2 ст.295 КАС

України, з огляду на положення статті 120 КАС України, розпочинається з 31.12.2025 та останнім днем такого строку є 29.01.2026.

Разом з тим, апеляційна скарга відповідачем сформована в підсистемі "Електронний суд" та подана до суду лише 11.03.2026, тобто з пропуском строків на апеляційне оскарження, що встановлені статті 295 КАС України.

Скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке останній мотивує тим, що Головним управлінням 21.01.2026, тобто у визначені законом строки, подано апеляційну скаргу на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.12.2025 по справі №160/30292/25, але така скарга не була зареєстрована судом через помилкове зазначення іншого номеру справи у описовій частині апеляційної скарги, що не співпало з номером зазначеним в прохальній частині скарги. Скаржник також посилається на масовані ракетні атаки протягом поточного року, що призводили до екстрених та аварійних відключень електропостачання та збоїв електронних систем по всій країні; відсутність інтернет-звязку, стабілізаційні відключення електроенергії, оголошені повітряні тривоги на території області, що, в сукупності унеможливили доступ до автоматизованих систем. Зазначає, що в умовах постійного стресу через загрози масованих обстрілів, великого навантаження обсягами поставлених завдань, має місце фізична втома та емоційне вигорання спеціалістів управління. З метою реалізації права повторного звернення до апеляційного суду, після усунення недоліків, скаржник просить визнати причини пропуску процесуального строку поважними.

Оцінюючи наведені скаржником обставини та обґрунтування причин пропуску строку, вирішуючи клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд виходить з наступного.

Частинами першою та другою статті 44 КАС України передбачено, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо сплати судового збору.

Наведеною процесуальною нормою чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку апеляційного оскарження, а також належного оформлення апеляційної скарги. Для цього особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Згідно з частиною першою статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому норми Кодексу адміністративного судочинства України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з врахуванням обставин у справі.

Отже, процесуальний строк звернення до суду покликаний забезпечувати принцип правової визначеності і є гарантією захисту прав сторін спору. Вирішуючи питання про поновлення строку звернення до суду або апеляційного оскарження, суди повинні надавати оцінку причинам, що зумовили пропуск строку.

При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Суд звертає увагу скаржника, що поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Обгрунтовуючи поважність причин пропуску процесуального строку, скаржник покликається на те, що раніше Головним управлінням було подано апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції по цій справі, але така скарга не була зареєстрована судом через допущену в ній помилку в номері справи.

Суд погоджується з аргументами скаржника, що вищенаведені обставини могли мати вплив на дотримання відповідачем строку звернення до суду з апеляційною скаргою та мають бути враховані під час надання оцінки причин пропуску строку звернення зі скаргою на предмет їх поважності, однак врахуванню підлягають і інші обставини.

Так, як зазначає відповідач, та підтверджується наданими ним доказами, попередня скарга була подана Головним управлінням до суду 21.01.2026, водночас суд враховує, що із цією апеляційною скаргою відповідач звернувся лише 11.03.2026. Причин такого тривалого зволікання із поданням виправленої апеляційної скарги скаржником суду не повідомлено. Скаржником не повідомлено суду та не надано докази вжиття ним заходів, направлених на подання виправленої апеляційної скарги невідкладно після виявлення факту не реєстрації попередньої скарги, які свідчили б про сумлінне та добросовісне ставлення відповідача до виконання процесуального обов`язку.

При цьому, таке зволікання із поданням виправленої апеляційної скарги (майже два місяці) може вказувати на відсутність достатньої процесуальної зацікавленості скаржника в апеляційному перегляді рішення суду апеляційної інстанції у цій справі.

Суд зазначає, що неналежна організація процесу з оскарження судового рішення з боку відповідальних осіб та невиконання відповідачем вимог процесуального закону не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його апеляційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

Що стосується інших доводів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, то суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Органи державної влади продовжують здійснювати свої повноваження в умовах воєнного стану.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, який неодноразово продовжувався. Воєнний стан діє і дотепер.

При цьому, суд зауважує, що Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 та всі подальші, стосується лише введення воєнного стану в Україні, будь-яких змін щодо строків розгляду справ, інших процесуальних строків вказаний Указ не містить, зміни в частині процесуальних строків до КАС України не вносились.

Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків у судових справах.

Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку.

Отже, лише факт введення воєнного стану на території України не може слугувати безумовною та достатньою підставою для визнання поважними причин пропуску процесуального строку для органу державної влади, за відсутності відповідних обґрунтувань та доказів того, як саме введення воєнного стану, вплинуло на роботу цього державного органу.

У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення скаржник посилається на оголошення повітряних тривог на території області.

Однак, такі посилання відповідача не можуть бути основною та поважною причиною для поновлення строку на подання апеляційної скарги, оскільки повітряні тривоги не мають постійного та безперервного характеру та не доводять фактичну неможливість подання скаржником апеляційної скарги протягом усього встановленого процесуальним законом строку. Більш того, тривоги оголошуються у різних регіонах України.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що питання внутрішньої організації роботи органу державної влади, пов`язані із повітряними тривогами, є суб`єктивними чинниками, які не вказують на наявність об`єктивно непереборних обставин, які б перешкоджали своєчасному зверненню до суду у цій справі, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з їх наявністю, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

Як на підставу для поновлення пропущеного процесуального строку скаржник також покликається на відключення електропостачання, збої в електронних підсистемах, відсутність інтернет-звязку та доступу до автоматизованих систем.

Суд наголошує, що для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником в обґрунтування поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження, такі доводи повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно можна встановити наявність обставин, зазначених у заяві про поновлення строку.

Відтак, особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною першою статті 77 КАС України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

Проте скаржник, з метою доведення наведених ним обставин, не надано жодних доказів щодо відсутності у нього можливості подати апеляційну скаргу у зв`язку із плановими та/або аварійними відключеннями електроенергії, зокрема таких от, як графіки відключень, акти фіксації відсутності електроенергії та доступу до мережі Інтернет, електронних підсистем, зокрема, «Електронний суд» в приміщенні відповідача, при цьому останній лише узагальнено покликається на вказані обставини та введення в Україні воєнного стану.

При цьому, суд звертає увагу, що екстрені та аварійні відключення електропостачання, стабілізаційні відключення електроенергії в даному випадку не можуть бути обґрунтованими підставами для поновлення строку, оскільки такі обставини не мали ознаки безперервності, а скаржником не надано жодних доказів на підтвердження того, яким чином зазначені обставини унеможливили його звернення до суду з виправленою апеляційною скаргою в найкоротші строки.

При цьому, суд звертає увагу, що у скаржника існували альтернативні способи звернення до суду, наприклад засобами поштового зв`язку із апеляційною скаргою оформленою в паперовій формі, або надати її безпосередньо до суду.

Доцільно також зазначити і те, що ГУ ПФУ в Дніпропетровській області у період часу січень-березень подавав інші апеляційні скарги в електронній формі, тобто мав фактичну можливість звертатися до суду, технічні труднощі, на які він посилається, об`єктивно не завадили йому здійснювати процесуальні дії в інших провадженнях, що спростовує довод про непереборний характер цих обставин.

Неможливість здійснення процесуальних дій учасником процесу задля визнання підстави поважною причиною пропуску процесуального строку має бути реальною.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.

Що стосується доводів скаржника щодо великого обсягу роботи у працівників Управління, то такі не свідчить про поважність причин пропуску строку в розумінні статті 121 КАС України, оскільки проблеми в організації роботи з документами в державній установі не вказують на наявність дійсних істотних перешкод чи труднощів, які б перешкоджали своєчасному апеляційному оскарженню судового рішення у цій справі.

Суд зазначає, що обставини організації трудового процесу в межах одного державного органу є суб`єктивними, та, відповідно, не можуть бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Пенсійний орган є суб`єктом владних повноважень, що здійснює свою діяльність на професійній основі, а тому труднощі в організації своєчасного виконання обов`язків його працівниками є проблемою внутрішньої організації роботи пенсійного органу.

В даному випадку відповідач не може та не повинен намагатись отримати вигоду від ситуації, яка склалася в державі, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо вчасного подання апеляційної скарги.

Державні органи є рівними перед законом і судом, поряд з іншими учасниками справи, та зобов`язані діяти вчасно та в належний спосіб, в тому числі при оскарженні судових рішень в апеляційному/касаційному порядку, та не можуть зловживати наданими їм процесуальними правами.

Враховуючи викладене, суд вважає, що наведені скаржником доводи, якими обгрунтована поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, з огляду на проаналізовані обставини, не можуть бути розцінені як обставини особливого і непереборного характеру, які об`єктивно унеможливили звернення відповідача з апеляційною скаргою у встановлений законом процесуальний строк, й до того ж деякі з них не підтверджені належними доказами.

Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції є неповажними.

Згідно частини 3 статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

У зв`язку з викладеним, вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без руху, встановивши заявнику строк для усунення недоліків, а саме: надати заяву про поновлення строку апеляційного оскарження, в якій вказати інші підстави для поновлення строку з наданням відповідних доказів на обґрунтування заяви.

Керуючись ч.3 ст.298 КАС України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2025 року по справі № 160/30292/25 залишити без руху.

Встановити скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Копію ухвали направити скаржнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет», а у разі його відсутності - засобами поштового зв`язку.

Ухвала набирає законної сили 17 березня 2026 року та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.В. Семененко