Справа № 160/37436/25
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2026-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рищенко А. Ю.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
31.12.2025 року (25.12.2025 року направлена засобами поштового зв`язку) до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якій позивач просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області. призначити і виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, з 08.02.2025 року та виплатити заборгованість, що утворилася з 08.02.2025 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України у Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 для призначення пенсії в якості стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах згідно Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», періоди з 01.09.1985 року по 13.07.1988 року; з 18.07.1988 року по 15.11.1988 року; з 21.11.1988 року по 13.11.1990 року; з 08.01.1991 року по 23.09.1993 року; з 22.07.1994 року по 30.11.1994 року; з 18.12.1994 року по 31.05.1995 року; з 01.01.1995 року по 01.05.1996 року; з 12.05.1996 року по 08.01.1997 року; з 14.01.1997 року по 08.11.2001 року; з 01.10.2004 року по 31.12.2008 року; з 15.09.2010 року по 14.01.2015 року; з 10.06.2019 року по 10.08.2022 року та з 15.09.2022 року по 08.02.2025 pоку.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом установлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.09.1985 року по 13.07.1988 року навчався в Нікопольському ГПТУ № 57 на електрогазозварника; з 18.07.1988 року по 15.11.1988 року працював на Нікопольському кранобудівному заводі ім. Леніна електрозварником 3 розряду; з 21.11.1988 року по 13.11.1990 року служив в РА. З 08.01.1991 року по 23.09.1993 року працював на Нікопольському кранобудівному заводі ім. Леніна електрозварником 3-4 розряду. З 22.10.1993 року по 18.07.1994 року працював в кооперативі «Сілуєт». З 22.07.1994 року по 30.11.1994 року працював в НПУ ВКХ газоелектрозварником 4 розряду. З 18.12.1994 року по 31.05.1995 року працював в МП «ЄКОП» газоелектрозварником 4 розряду. З 01.01.1995 року по 01.05.1996 року працював в ТОВ «ПРОМБУДКОМЕРС» газоелектрозварником. З 12.05.1996 року по 08.01.1997 року працював в ТОВ «Нікопольбуд» електрозварником ручної зварки 4 розряду. З 14.01.1997 року по 08.11.2001 року працював ДПЦ «Обленергоресурс» газоелектрозварником 4-5 розряду. З 01.10.2004 року по 31.12.2008 року працював в ДП «БУ «Стальмонтаж-109» ВАТ «Дніпростальконструкція» електрозварником ручної зварки 5 розряду. З 22.04.2009 року по 16.01.2010 року зареєстрований в якості безробітного в НЦЗ. З 15.09.2010 року по 14.01.2015 року В ДП «БУ «Стальмонтаж-109 ВАТ «Дніпростальконструкція» працював в електрозварником ручної зварки 6 розряду. З 10.06.2019 року по 10.08.2022 року працював в ТОВ «Нікопрогресбуд» електрозварником 3 розряду. З 15.08.2022 року по 25.08.2022 року працював в КП «Міське паркове господарство» озеленювачем 4 розряду. З 15.09.2022 року позивач працює на АТ «НЗФ» електрогазозварником 5 розряду.
Як свідчать матеріали справи, 10.07.2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся з заявою про призначення/перерахунком пенсії за віком на пільгових умовах згідно статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за Списком №2 до Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області.
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію відділ призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, який уповноважений розглянути подану заяву ОСОБА_1 .
Також ГУ ПФУ в Тернопільській області не зарахувало до пільгового стажу за Списком №2 періоди з 01.09.1985 року по 13.07.1988 року; 21.11.1988 року по 13.11.1990 року; з 22.07.1994 року по 30.11.1994 року; з 01.01.1995 року по 01.05.1996 року; з 12.05.1996 року по 08.01.1997 року; з 14.01.1997 року по 08.11.2001 року; з 10.06.2019 року по 10.08.2022 року та з 15.09.2022 року по 08.02.2025 pоку без повідомлення підстав.
Вважаючи спірне рішення протиправним та безпідставним, позивач, з метою захисту своїх порушених прав, звернулася із даною позовною заявою до суду.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів.
Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з офіційним тлумаченням положення статті 1 Конституції України, яке міститься в рішенні Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25 січня 2012 року, основними завданнями соціальної держави є створення умов для реалізації соціальних, культурних та економічних прав людини, сприяння самостійності і відповідальності кожної особи за свої дії, надання соціальної допомоги тим громадянам, які з незалежних від них обставин не можуть забезпечити достатній рівень життя для себе і своєї сім`ї.
Статтею 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Статтею 8 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип вер ховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші норма тивно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Згідно вимог пункту «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право виходу на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним-Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, них не менше 10 років на зазначених роботах.
Стаття 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений Постановою кабінету Міністрів України від 12.08.1993р № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
В постанові від 04.09.2019 року у справі № 360/1624/19 Перший апеляційний адміністративний суд роз`яснив, якщо записами у трудовій книжці підтверджується пільговий характер роботи особи, вимагання уточнюючих довідок про підтвердження умов праці не допускається. Тому спеціальний трудовий стаж особи не повинен підтверджуватись уточнюючими довідками, які обов`язково повинні надаватись до органу Пенсійного фонду до заяви про призначення пенсії на пільгових умовах у тих випадках, коли відсутня трудова книжка або коли у ній відсутні відповідні записи, а також у тих випадках, коли такий пільговий стаж виник до 21 серпня 1992 року. Суд також зазначив, що після цієї дати основними документами, які підтверджують пільговий стаж, період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці.
Як убачається із матеріалів справи, позивач з 18.07.1988 року по 15.11.1988 року працював на Нікопольському кранобудівному заводі ім. Леніна електрозварником 3 розряд, що підтверджено записами № 2-3 в трудової книжці позивача серії НОМЕР_1 (надалі - ТК). З 08.01.1991 року по 23.09.1993 року працював на Нікопольському кранобудівному заводі ім. Леніна електрозварником 3-4 розряду - підтверджують записи № 5-7 в Тк. З 22.07.1994 року по 30.11.1994 року працював в НПУ ВКХ газоелектрозварником 4 розряду - підтверджують записи № 10-11 в ТК. З 18.12.1994 року по 31.05.1995 року - підтверджують записи № 12- 13 в ТК. З 01.01.1995 року по 01.05.1996 року - підтверджують записи № 14-15 в ТК. З 12.05.1996 року по 08.01.1997 року - підтверджують записи № 16-17 в ТК. З 14.01.1997 року по 08.11.2001 року - підтверджують записи № 18-21 в ТК. З 01.10.2004 року по 31.12.2008 року - підтверджують записи № 22-24 в ТК. З 15.09.2010 року по 14.01.2015 року - підтверджують записи № 27-28 в ТК. З 10.06.2019 року по 10.08.2022 року підтверджують записи № 29- 30 в ТК. З 15.09.2022 року - підтверджує запис № 33 в ТК.
Запис №20 про атестацію про підтвердження пільгового пенсійного забезпечення за Списком №2.
На думку суду, ПФУ неправильно підрахувало пільговий стаж позивача та безпідставно не включило до нього усі періоди трудової діяльності позивача, які зазначені у його трудової книжці.
Періоди роботи в якості електрозварника, газоелектрозварника та електрозварника ручної зварки підтверджують записи № 2-33 в трудової книжці позивача серії НОМЕР_2 . У моєї пенсійної справи також є архівні довідки та інші довідки та документи, які додаткове підтверджують записи в трудової книжці.
Трудова книжка серії НОМЕР_1 в повному обсязі підтверджує відповідний трудовий стаж позивача.
Відповідач не мав законних підстав для відмови в зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи на підстави того, що підприємства, на яких позивач працював ліквідовані чи взагалі, без посилань на підстави для відмови.
Результати належним чином проведеної атестації, оформлені відповідними наказами, додані до архівних довідок та знаходяться в пенсійної справі позивача.
Законодавство не передбачає відповідальність працівника за проведення атестації та помилки, які допустив роботодавець.
Атестація робочих місць була проведена належним чином, але позивач взагалі не повинний надавати ПФУ документі про атестацію підприємств, на яких працював.
Згідно зі ст. 64 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV та ст. 13 Закону 2464-VI «Про збір та облік Єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Пенсійний фонд має право проводити планові та позапланові перевірки в порядку, передбаченому законом. Порядок проведення Пенсійним фондом України та його територіальними органами планових та позапланових перевірок платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2011 р. № 233 (далі - постанова № 233). Порядок визначає механізм проведення Пенсійним фондом та його територіальними органами планових та позапланових перевірок на підприємствах, в установах та організаціях, у фізичних осіб - підприємців.
Небажання ПФУ провести перевірку чи витребувати документі не може мати наслідком позбавлення позивача права на отримання пенсії.
Відповідач проігнорував те, що позивач має право на зарахування до пільгового стажу за Списком №2 періоди з 01.09.1985 року по 13.07.1988 року, коли позивач навчався в Нікопольському ПТУ № 57, та з 21.11.1988 року по 13.11.1990 року, коли служив в Радянській армії.
Згідно Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, здійснюється згідно із окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди такі пенсії призначаються за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення». Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та мали, або матимуть право на пенсію відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсії призначатимуться за нормами цього Закону, виходячи з вимог віку та стажу, встановлених раніше діючим законодавством.
Обчислення пільгового стажу за законодавством, що діяло раніше, проводилося відповідно до пунктів 108-120 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 №590.
Зокрема, підпунктом «з» пункту 109 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 №590 передбачається, що при призначенні пенсії на пільгових умовах зараховується навчання в училищах і школах системи державних трудових резервів і системи професійно-технічної освіти (в ремісничих, залізничних училищах, гірничопромислових школах і училищах, школах фабрично-заводського навчання, училищах механізації сільського господарства, технічних училищах, професійно-технічних училищах і т. д.) і в інших училищах, школах і на курсах з підготовки кадрів, з підвищення кваліфікації і з перекваліфікації.
Період, зазначений у підпункті "з", прирівнюється до роботи, яка слідувала закінченням цього періоду.
Навчання зараховується до пільгової роботи, якщо за днем закінчення навчального закладу безпосередньо слідувала пільгова робота.
Про навчання в Нікопольському ПТУ № 57 з 01.09.1985 року по 13.07.1988 року в трудовій книжці позивача є відповідна запис №1.
Таким чином, позивач має право на зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, час навчання в Нікопольському ПТУ № 57 з 01.09.1985 року по 13.07.1988 року.
Пунктом «к» 109 зазначеного положення передбачається, що при призначенні пенсії на пільгових умовах зараховується служба в складі Збройних Сил СРСР та перебування в партизанських загонах, служба у військах та органах ВЧК, ОГПУ, НКВД, НКГБ, МГБ, комітету державної безпеки, міністерства охорони громадського порядку, Міністерства внутрішніх справ, служба в органах міліції. Періоди вказаної служби прирівнюється за вибором особи або до роботи, яка передувала даному періоду, або до роботи яка слідувала за закінченням цього періоду. При цьому діяльність, що прирівнюється до роботи, що дає право на пільгову пенсію, зараховується у розмірі, що не перевищує наявного стажу, який дає право на пільгову пенсію.
Крім того, відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби" час проходження військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Згідно Інформаційного листа Вищого адміністративного суду від 18.02.2014 р. №12/11/14-14, час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби (ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 р. № 2011-XII і абз. 2 ч. 1 ст. 2 Закону № 2232).
Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією чи займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. № 1788-XII або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV.
Так, з 21.11.1988 року по 13.11.1990 року позивач проходив строкову військову службу в РА, про що є відповідна запис №4 в його трудовій книжці.
На момент призову на строкову військову службу та після служби позивач працював за професією, що передбачала право на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р., службі передувала та за службою слідувала робота, що передбачає право на пенсію за віком на пільгових умовах
Таким чином, позивач має право на зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби з 18.11.1988 року по 24.11.1990 року.
Так як наслідок, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 для призначення пенсії в якості стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах згідно Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», періоди з 01.09.1985 року по 13.07.1988 року; з 18.07.1988 року по 15.11.1988 року; з 21.11.1988 року по 13.11.1990 року; з 08.01.1991 року по 23.09.1993 року; з 22.07.1994 року по 30.11.1994 року; з 18.12.1994 року по 31.05.1995 року; з 01.01.1995 року по 01.05.1996 року; з 12.05.1996 року по 08.01.1997 року; з 14.01.1997 року по 08.11.2001 року; з 01.10.2004 року по 31.12.2008 року; з 15.09.2010 року по 14.01.2015 року; з 10.06.2019 року по 10.08.2022 року та з 15.09.2022 року по 08.02.2025 pоку.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити і виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, з 08.02.2025 року та виплатити заборгованість, що утворилася з 08.02.2025 року, суд зазначає наступне.
Відповідно до частин 1, 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України).
У випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
З урахуванням наведеного, а також дискреції пенсійного органу в питаннях призначення пенсії, суд з метою ефективного захисту права позивача на пенсію за віком на пільгових умовах вважає за необхідне зобов`язати ГУ ПФУ в Тернопільській області повторно розглянути заяву позивача від 10.07.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової позиції, викладеної у цьому рішенні.
Відповідно до пункту 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1211,20 грн.
Враховуючи те, що підставою звернення до суду стало протиправне рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
Керуючись ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.07.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової позиції, викладеної у цьому рішенні.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 для призначення пенсії в якості стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах згідно Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», періоди з 01.09.1985 року по 13.07.1988 року; з 18.07.1988 року по 15.11.1988 року; з 21.11.1988 року по 13.11.1990 року; з 08.01.1991 року по 23.09.1993 року; з 22.07.1994 року по 30.11.1994 року; з 18.12.1994 року по 31.05.1995 року; з 01.01.1995 року по 01.05.1996 року; з 12.05.1996 року по 08.01.1997 року; з 14.01.1997 року по 08.11.2001 року; з 01.10.2004 року по 31.12.2008 року; з 15.09.2010 року по 14.01.2015 року; з 10.06.2019 року по 10.08.2022 року та з 15.09.2022 року по 08.02.2025 pоку.
В задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А. Ю. Рищенко