Справа № 420/6726/26
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2026-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6726/26
УХВАЛА

17 березня 2026 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Дубровна В.А., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській, Херсонській областях, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Одеського МУ Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльність, відшкодування материальної та моральної шкоди,

встановила:

До суду з позовом звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській, Херсонській областях, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Одеського МУ Міністерства юстиції України (далі відповідач), у якому, просить:

- стягнути з ВПВР УЗПВР у Миколаївській, Херсонській областях, в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі Одеського МУ Міністерства юстиції України за рахунок держави на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні за період з 03 липня 2020 року по 06 червня 2021 року в сумі 107685,06 грн. без відрахування з цієї суми податків, зборів та обов`язкових платежів; понесених витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн., понесені витрати по сплаті судового збору 2270,00 грн. (справа № 923/1804/14 (923/1051/21) від 05.10.2021р.Господарський суд Херсонської області ).

стягнути з ВПВР УЗПВР у Миколаївській, Херсонській областях, в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі Одеського МУ Міністерства юстиції України за рахунок держави на користь ОСОБА_1 432 365 грн. 91коп. з яких: середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні за період з 08.06.2021р по19.06.2024р в сумі 352 365грн 91коп. , відшкодування моральної шкоди в сумі 80 000,00 грн без відрахування з цієї суми податків, зборів та обов`язкових платежів. (справа від 18.11.2024р №923/1804/14(916/3106/24) Господарський суд Одеської області )

стягнути з ВПВР УЗПВР у Миколаївській, Херсонській областях, в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі Одеського МУ Міністерства юстиції України за рахунок держави на користь ОСОБА_1 середньоденну заробітну плату 395 грн. 77коп починаючи з 20.06.2024р по день фактичного розрахунку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні, з урахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів. (додаткове рішення Господарського суду Одеської області по справі № 923/1804/14 (916/3106/24)

стягнути з ВПВР УЗПВР у Миколаївській, Херсонській областях, в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі Одеського МУ Міністерства юстиції України за рахунок держави на користь ОСОБА_1 матеріальної компенсації майнових втрат за період з 08.06.2021р по 19.06.2024 р та починаючи з 20.06.2024р за кожен день до повного фактичного розрахунку на підставі даних Національного банку України про середньозважені ставки за кредитами в річному обчисленні. (додаткове рішення Господарського суду Одеської області по справі № 923/1804/14 (916/3106/24).

стягнути з ВПВР УЗПВР у Миколаївській, Херсонській областях, в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі Одеського МУ Міністерства юстиції України за рахунок держави на користь ОСОБА_1 7 500 (сім тисяч п`ятсот) євро моральної шкоди без відрахування податків, зборів та обов`язкових платежів.

Відповідно до ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, серед іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161 цього Кодексу, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху.

Ознайомившись матеріали позовної заяви, суддя вказує про таке.

Відповідно до пунктів 3-4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема, шляхом, визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України.

Отже, вимога про визнання дій чи бездіяльності є передумовою для застосування інших способів захисту порушеного права (зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідок протиправності дії чи бездіяльності.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця встановлені статтею 287 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною 5 статі 12 КАС України передбачено, шо вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Зважаючи на наведені вище приписи КАС України суд звертає увагу на те, що позовна заява є офіційною формою звернення до адміністративного суду за вирішенням публічно-правового спору, відповідно має відповідати встановленим до неї вимогам щодо її змісту.

Як вбачається із прохальної частини позову, то позивач просить стягнути з відповідача матеріальну та моральну шкоду, завданих його бездіяльністю.

При цьому, позивачем не сформульована вимога щодо оскаржуваної бездільності відповідача та в якій його поведінці полягає невиконання ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України.

Крім того, суддя звертає увагу позивача, що матеріали позовної заяви не містять доказів звернення позивача до відповідача з означених у позові спірних питань, відповіді на таке звернення тощо.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №802/2474/17-а сформований висновок, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

За приписами пунктів 4, 5 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Під змістом позовних вимог (предмет позову) слід розуміти як дію суду, про вчинення якої позивач вимагає ухвалити судове рішення, що спрямована на задоволення певної матеріально-правової вимоги. Ця вимога повинна носити правовий характер і бути підвідомчою суду.

Підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Підстави позову як елемент його змісту, повинні пояснювати, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм якого закону позивач просить про захист свого права.

Зважаючи на те, що рішення суду завжди спрямоване на захист конкретного суб`єктивного права, зміст позовних вимог не може бути абстрактним чи містити певні умовні категорії і повинен формулюватись максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Обов`язок щодо визначення (формулювання) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав, на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача і задля цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що містяться в статті 160 КАС України.

З огляду на визначені нормами КАС України способи захисту порушених прав особи, то сформульовані позивачем вимоги, зокрема, вимога " стягнути з ВПВР УЗПВР у Миколаївській, Херсонській областях, в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі Одеського МУ Міністерства юстиції України за рахунок держави на користь ОСОБА_1 середнiй заробіток...", покликаючись на справи Господарського суду Херсонської області № 923/1804/14 (923/1051/21) від 05.10.2021 р., від 18.11.2024р N923/1804/14 (916/3106/24), додаткове рішення Господарського суду Одеської області по справі № 923/1804/14 (916/3106/24) не відповідає частині першій статті 5 КАС України, оскільки суд визнає протиправними дії або бездіяльність суб`єктів владних повноважень.

При цьому, суд зауважує, що позивачем окремо заявлену вимогу про відшкодування матеріальної шкоди.

Окремо суд зауважує, що визначення позивачем похідної вимоги без основої позовної вимоги позбавляє суд можливості перевірити дотримання позивачем строку звернення до суду, який в даній категорії справи становить десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів. ( частина 2 статті 287 КАС України).

Також, відповідно до частини 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У прохальній частині позову, позивач просить звільнити його від сплати судового збору.

Відповідно до наявного в матеріалах справи довідки МСЕК, то позивач є інвалідом ІІІ групи.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України " Про судовий збір " від 08.07.2011 року № 3674-VI ( далі - Закон №3674-VI).

Частиною 1 ст. 5 цього Закону передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, серед інших, особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи; особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

З огляду на вказане особи з інвалідністю ІІІ групи не відносяться до осіб, які звільняються від сплати судового збору.

Разом з тим, суд повідомляє, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. ( стаття 8 Закону №3674-VI).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 цього Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пунктом 3 частини другої статті 4 Закону №3674-VI встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою сплачується в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та майнового характеру сплачується 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою сплачується 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону № 3674-VI за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" встановлено, що в 2026 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2026 року становить 3328,00 гривні.

З огляду на вищевказані недоліки щодо заявлених позивачем вимог суд позбавлений можливості вказати конкретну суму судового збору, яка підлягає сплаті за вказаним позовом.

Отже, наведене вище свідчить про недотримання позивачем вимог КАС України та є недоліками позовної заяви, що в свою чергу створює перешкоди для вирішення питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 1 статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 статті 169 КАС України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на викладене, позовна заява відповідно до ч.1 ст.169 КАС України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 169 КАС України, -

ухвалила:

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали шляхом надання:

- визначитись з позовними вимогами та певною поведінкою відповідача ( дії, бездіяльність) з огляду на обставини та докази, викладені у позові, та відповідно з належним способом захисту порушеного права внаслідок визнання таких бездіяльності, дій, рішення відповідача протиправними, як того вимагають вищевказані приписи КАС України, надавши нову редакцію позову;

- платіжного документа про сплату судового збору в сумі, розрахованої з огляду на кількість та зміст заявлених позовних вимог, або докази щодо підстав звільнення від його сплати або відстрочення його сплати відповідно до вимог чинного законодавства.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала окремо не оскаржується.

Суддя В.А. Дубровна