Справа № 300/374/24
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2026-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 рокуЛьвівСправа № 300/374/24 пров. № А/857/9986/26

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мандзія О.П.,

суддів Гудима Л.Я., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 січня 2026 року у справі №300/374/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

18.01.2024 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі апелянт, відповідач, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області), в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії на підставі нової довідки Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області про розмір грошового забезпечення №393 від 14.12.2023;

- зобов`язати відповідача провести з 01.02.2023 перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області про розмір грошового забезпечення №393 від 14.12.2023, без обмеження пенсії максимальним розміром, з врахуванням щомісячної доплати у розмірі 2000 гривень та виплачених сум.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.10.2024 у цій справі позов задоволено частково: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01.02.2023, на підставі довідки Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області №393 від 14.12.2023; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести з 01.02.2023 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, на підставі довідки Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області №393 від 14.14.2023, з врахуванням виплачених сум. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 частину сплаченого судового збору в сумі 900 гривень.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2025 вказане судове рішення залишене без змін.

16.01.2026 позивач звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі №300/374/24 відповідно до статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 заборгованості з пенсійних виплат в розмірі 74645,03 грн.

Необхідність звернення до суду із заявою в порядку ст. 378 КАС України позивач мотивував тим, що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.10.2024 у справі №300/374/24 відповідачем проведено перерахунок пенсії, втім виплата нарахованої доплати різниці пенсії за період з 01.02.2023 по 31.05.2025 в сумі 74645,03 гривень ГУ ПФУ в Івано-Франківській області не здійснено.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.01.2026 виправлено описку в рішенні івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.10.2024 у цій справі, зокрема, в абзаці третьому резолютивної частини рішення зазначити вірну дату довідки Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 «від 14.12.2023».

Цього ж дня, заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.10.2024 у справі №300/374/24 подану в порядку ст. 378 КАС України за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними діх та зобов`язання вчинити дії та змінено спосіб виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.10.2024 у справі №300/374/24 з «зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести з 01.10.2023 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки Управління Служби безпеки України в Івано-франківській області за №393 від 14.12.2023, з врахуванням виплачених сум» на «стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 нараховану суму доплати до пенсії за період з 01.02.2023 по 31.05.2025 в сумі 74645,03 грн».

Не погодившись із вказаною ухвалою, відповідач оскаржив таку в апеляційному порядку, оскільки вважає, що судом першої інстанції при її прийнятті порушено норми матеріального та процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що на виконання рішення суду від 23.10.2024 у справі №300/374/24, яке набрало законної сили 14.05.2025, заявнику у червні 2025 року проведено відповідний перерахунок пенсії, однак, різницю між перерахованим розміром пенсії і фактично виплаченою пенсією за період з 01.02.2023 по 31.05.2025 в сумі 74645,03 грн, внесено до Реєстру судових рішень Пенсійного фонду України. Зазначає, що виплата за вказаними рішеннями здійснюється з Державного бюджету України у порядку черговості і необґрунтована зміна способу виконання такого рішення спричинить порушення порядку виплати. Тобто особа, яка мала право на виплату у порядку черговості, отримає його позачергово, що буде несправедливо щодо інших осіб, які також чекають на таку виплату. Оскільки виконання рішення суду у цій справі залежить від бюджетного фінансування, то його виконання не залежить від визначеного судом способу виконання. У такому випадку зміна способу і порядку виконання судового рішення не може призведе до його фактичного виконання, оскільки така процесуальна дія не може вплинути на фінансування державою витрат по виплаті заборгованості по пенсії. Також вказує, що змінивши спосіб виконання судового рішення замінивши перерахунок та виплату пенсії на стягнення конкретної суми такої виплати, буде змінено рішення по суті.

Апелянт просив скасувати ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.01.2026 про зміну способу виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.10.2024 у справі №300/374/24 та постановити нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.10.2024 у справі №300/374/24 відмовити.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу та вказав, що оскільки відповідач (боржник), визначивши розмір заборгованості по пенсії перед позивачем (стягувачем), не виконав рішення суду щодо виплати перерахованої пенсії в строк, що перевищує два місяці, то за таких обставин існує чітка, недвозначна підстава для прийняття рішення про зміну способу виконання рішення на стягнення заборгованості по пенсії з відповідача.

Судова практика, на яку посилається відповідач, є такою, що не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки стосується правовідносин до 19.12.2024 та внесення змін до ст. 378 КАС України.

Зазначено, що зміна способу виконання судового рішення не є зміною рішення по суті.

Позивач просив у задоволенні апеляційної скарги відповідача на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.01.2026 у справі №300/374/24 відмовити у повному обсязі, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.01.2026 про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі №300/374/24 залишити без змін

Враховуючи положення п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи із такого.

Задовольняючи заяву позивача про зміну способу і порядку виконання судового рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки пенсійний орган (боржник), який у спірних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень, протягом двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду у цій справі не виконав таке рішення в частині виплати нарахованої суми доплати пенсії за період з 01.02.2023 по 31.05.2025 в сумі 74645,03 гривень, спосіб і порядок виконання судового рішення у цій справі належить змінити на підставі абзацу 2 частини 3 статті 378 КАС України шляхом стягнення з відповідача (боржника) зазначеної суми доплати до пенсії на користь позивача (стягувача)..

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.10.2024 у справі №300/374/24 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , зокрема, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови позивачу в проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01.02.2023 на підставі довідки Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області за №393 від 14.12.2023 та зобов`язано відповідача провести з 01.02.2023 перерахунок та виплату позивачу пенсії на підставі вищевказаної довідки.

Вказане рішення набрало законної сили відповідно до постанови від 14.05.2025.

Сторонами визнається та не заперечується обставина проведення Управлінням перерахунку пенсії позивача на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.10.2024 у справі №300/374/24.

Зі змісту розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою №/18 за Дорученням №Д /18 з`ясовано, що позивачу нараховано доплату за період з 01.02.2023 по 31.05.2025 в сумі 74645,03 гривень, що утворилась під час виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.10.2024 у справі №300/374/24.

Однак, виплату вказаної суми Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь позивача не здійснило, що свідчить про неповне виконання рішення суду боржником, а саме у частині виплати суми нарахованої пенсії за період з 01.02.2023 по 31.05.2025 в сумі 74645,03 гривень на користь стягувача.

В спірному випадку має місце факт невиконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області як суб`єктом владних повноважень в повному обсязі судового рішення у справі №300/374/24, яке набрало законної сили, щодо виплати на користь позивача перерахованої пенсійної виплати протягом двох місяців з дня набрання законної сили цим судовим рішенням.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, апеляційний суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положенням ч.1 ст. 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частинами 2, 3 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Законом України від 21.11.2024 №4094-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень», який набрав чинності 19.12.2024, внесено зміни до положень статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, й у частині зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Так, ч. 1 ст. 378 КАС України (у редакції Закону №4094-IX, що діє з 19.12.2024) за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно з ч. 3 ст. 378 КАС України (у редакції Закону №4094-IX, що діє з 19.12.2024) підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Вказане свідчить про те, що з 19.12.2024 приписи ст. 378 КАС України доповнені самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення, а саме: невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо, серед іншого, обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, протягом двох місяців з дня набрання таким рішенням законної сили; при чому зміна способу і порядку виконання такого судового рішення відбувається шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Зміни до ч. 3 ст. 378 КАС України, внесені Законом №4094-IX, запроваджують автоматичний наслідок у вигляді можливості зміни способу виконання після двох місяців невиконання рішення.

У постанові Верховного Суду від 28.10.2025 у справі №380/7706/22 зазначено, що прийняттям Закону №4094-IX Верховна Рада України змінила концепцію статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України, запровадивши самостійну підставу для зміни судом способу виконання судового рішення. Крім того, Верховна Рада України цим законодавчим актом усунула необхідність для позивача звертатися з новим позовом для стягнення вже нарахованих, але невиплачених сум, визнавши це непропорційним і таким, що підриває ефективність судового захисту.

Виходячи з мети цих змін, судове втручання у спосіб виконання не є переглядом суті рішення, а становить механізм забезпечення реального і своєчасного виконання судового рішення, що відповідає вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 129-1 Конституції України.

Верховний Суд дійшов висновку, що застосування процесуального механізму, передбаченого абзацом другим частини третьої статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України, про зміну способу і порядку виконання судового рішення із зобов`язання вчинити дії на стягнення з Головного управління нарахованої суми є єдиним дієвим та ефективним заходом, спрямованим на реальне поновлення порушених соціальних прав громадянина, а не на формальне завершення виконавчого провадження.

Своєю чергою, зміна способу виконання судового рішення не є створенням нового грошового зобов`язання, оскільки сума заборгованості є чітко визначеною та нарахованою власне відповідачем.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи пенсійного органу, що визначивши конкретну суму стягнення, суд першої інстанції фактично змінив суть рішення суду від 23.10.2024.

Також Верховний Суд зазначив, що посилання пенсійного органу на висновки Верховного Суду України, викладені у постановах від 11.11.2014 у справі №21-475а14, від 11.11.2014 у справі №21-394а11, та висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 30.01.2018 у справі №281/1820/14-а, від 12.04.2018 у справі №759/1928/13-а, від 10.07.2018 у справі №755/7078/16-а, від 21.08.2018 у справі №803/3805/15, від 11.02.2020 у справі №826/8279/16, від 24.07.2023 у справі №420/6671/18 є нерелевантними та такими, що не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки такі висновки стосувалися застосування положень статті 378 КАС України в редакції, чинній до 19.12.2024.

Апеляційний суд зважає на покликання апелянта на позицію Восьмого апеляційного адміністративного судочинства у ряді постанов у подібних правовідносинах, однак зауважує, що відповідно до приписів ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оцінюючи доводи апелянта у співставленні з обставинами цієї справи, боржник фактично ігнорує норми чинного законодавства та наводить аргументи, котрі були слушними в минулому - з огляду на дію редакції ст. 378 КАС України, що була чинною до 18.12.2024, за якою зміна способу виконання рішення про перерахунок та виплату пенсії на стягнення заборгованості по пенсії трактувалася як зміна рішення по суті, що не допускається на стадії його виконання. Проте, з 19.12.2024 відповідний правовий підхід змінено та такий безпосередньо визначено законом за умови, що суб`єкт владних повноважень не виконує судового рішення протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Таким чином, враховуючи зазначені висновки Верховного Суду, з огляду на зміст абзацу 2 ч. 3 ст. 378 КАС України, у редакції Закону України №4094-IX та на підтверджені матеріалами справи обставини існування боргу у відносинах із перерахунку пенсії понад два місяці з дня набрання законної сили рішенням, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що заяву про зміну способу виконання рішення суду слід задовольнити.

При цьому, як вірно відзначив суд першої інстанції, сума доплати пенсії за період 01.02.2023 по 31.05.2025 в сумі 74645,03 гривень самостійно нарахована пенсійним органом на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.10.2024 у справі №300/374/24. В цьому випадку відсутній спір між сторонами про розмір нарахованої доплати.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені ст. 315 КАС України.

Згідно з ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 2, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 378 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 січня 2026 року у справі №300/374/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя О. П. Мандзій
судді Л. Я. Гудим
В. Я. Качмар