Справа № 208/7104/17
Суддя: Подкопаєва І. А.
Дата ухвалення: 2026-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 208/7104/17
провадження № 6-а/208/1/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про відмову у задоволенні заяви)

10 березня 2026 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі судді Подкопаєвої І.А., розглянувши в порядку письмового провадження

заяву ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ), подану через представника Акерман Олега Матвійовича,

про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт виконання постанови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10.07.2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кам`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання протиправним рішення та спонукання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

До Заводського районного суду міста Кам`янського звернувся ОСОБА_1 з заявою про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт виконання постанови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10.07.2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кам`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання протиправним рішення та спонукання до вчинення дій.

Заява мотивована тим, що постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 10 липня 2018 року у справі № 208/7104/17 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати розмір та поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 07.10.2009 р., з нарахуванням компенсації втрати частини доходу.

До квітня 2025 року представник ОСОБА_1 - Акерман О.М. отримував пенсію у поштовому відділенні 51931. З травня 2025 року у видачі пенсії було відмовлено з тих підстав, що у виплатній відомості переплутані між собою місцями цифри 5 та 6 у номері закордонного паспорта ОСОБА_1 . Отже, відповідач невірно зазначив у відомості номер паспорта та тривалий час відмовлявся виправити вчинену ним же помилку.

17.10.2025 року представник заявника звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та просив виправити і зазначити у виплатній відомості вірний номер паспорта ОСОБА_1 - НОМЕР_2 .

Листом Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 14.11.2025 року повідомило, що за інформацією відділення поштового зв`язку № 51931 в жовтні 2025 року представником не була надана довіреність на отримання пенсійної виплати ОСОБА_1

09.01.2026 року представник заявника звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою, в якій просив повідомити стан виконання постанови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 10 липня 2018 року у справі № 208/7104/17.

Листом Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 10.02.2026 року повідомило, що на виконання рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 10.07.2018 у справі № 208/7104/17 ОСОБА_1 проведено перерахунок та поновлено виплату пенсії за віком з 07.10.2009 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року та нараховано доплату за період з 07.10.2009 по 31.10.2018 в сумі 375 000,57 грн.

Належні пенсійні кошти за період з 07.10.2009 по 31.10.2018 та пенсія за листопад 2018 року перераховані в листопаді 2018 року на поточний рахунок ОСОБА_1 , відкритий в банківській установі АТ КБ Приватбанк. Виплата пенсії з березня 2021 року проводилась через підприємство поштового зв`язку № 51931. За звітними даними підприємства поштового зв`язку № 51931 пенсія за період з 01.05.2025 по 31.10.2025 не отримана по причині «Відсутній». Виплата пенсії була припинена.

З огляду на вищевикладене, вважає, що припинення виплати пенсії у травні 2025 році свідчить про невиконання постанови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 10 липня 2018 року у справі № 208/7104/17, а тому в порядку статті 382 КАС України просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надати звіт про виконання судового рішення, розгляд заяви здійснювати за його відсутності.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2026 року головуючою суддею визначено суддю Подкопаєву І.А..

Ухвалою від 02.03.2026 року заява прийнята до розгляду в порядку письмового провадження, постановлено провести розгляд справи в строк до 10 березня 2026 року.

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області своїм правом на подання заперечень проти заяви про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення не скористалось, будь яких заяв та/або клопотань, письмових пояснень від нього на адресу суду не надходило.

Перевіривши матеріали заяви та додані до неї документи, суд встановив наступне.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10.07.2018 року у справі № 208/7104/17 адміністративний позов ОСОБА_1 до Кам`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області задоволено. Визнано протиправним рішення Кам`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області № 65 від 20.11.2017 року про відмову в поновленні виплати пенсії за віком. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати розмір та поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 07.10.2009 року з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, з врахуванням 39 років 10 місяців стажу зазначеного у трудовій книжці, 3 років періоду проходження служби у Радянській Армії, довідок про заробітку плату для обчислення пенсії, збільшення розміру пенсії за 14 років понаднормативного стажу, із застосуванням всіх підвищень, індексації, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України, як не працюючому пенсіонеру та дитині війни (а.с. 81 - 82).

Рішення суду набрало законної сили 13.08.2018 року, 10.10.2018 року представник позивача Акерман О.М. отримав виконавчий лист з метою примусового виконання рішення суду, про що міститься розписка в матеріалах справи (а.с. 86).

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за вих. № 14098-2853/А-01/8-0400/26 від 10.02.2026 на виконання рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10.07.2018 року у справі № 208/7104/17 ОСОБА_1 проведено перерахунок та поновлено виплату пенсії за віком з 07.09.2009 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-VI від 09.07.2003 та нараховано доплату за період з 07.10.2009 по 31.10.2018 у сумі 375 000,57 гривень.

Належні пенсійні кошти за період з 07.10.2009 по 31.10.2018 та пенсія за листопад 2018 року перераховані в листопаді 2018 року на поточний рахунок ОСОБА_1 , відкритий в банківській установі АТ КБ «ПриватБанк».

Виплата пенсії з березня 2021 року проводилась через підприємство поштового зв`язку № 51931. За звітними даними підприємства поштового зв`язку № 51931 пенсія за період з 01.05.2025 по 31.10.2025 не отримана по причині «Відсутній».

В зв`язку з неотриманням призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд на підставі частини першої статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виплату пенсії припинено (а.с. 108 - 112).

Проаналізувавши фактичні обставини справи, норми матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі «Шмалько проти України», заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України» від 07 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia» від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Відповідно до статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться і в статті 370 КАС України.

Питання здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначені статтями 381 383 КАС України.

Відповідно до частин першої, другої статті 381 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382 - 382-3 і 383 цього Кодексу.

З метою забезпечення виконання судового рішення статтею 382 КАС України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 820/4261/18, Верховний Суд встановив необхідність існування в спірних правовідносинах обставин, з якими стаття 382 Кодексу адміністративного судочинства України пов`язує наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. У зв`язку з цим, суди при вирішенні спору мають дослідити характер правовідносин, що виникли між сторонами та звертати увагу, що підставою звернення до суду є саме невиконання судового рішення.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення судового контролю, позивач зобов`язаний навести аргументи на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і надати докази в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення. Одночасно з тим, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними і допустимими доказами. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 802/357/17-а.

Заявник вищезазначених вимог не дотримався, не навів аргументів на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і не надав доказів на підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення.

Більше того, зі змісту заяви та доданих до неї документів слідує, що рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10.07.2018 року у справі № 208/7104/17 про зобов`язання провести перерахунок та поновити виплату пенсії за віком з 07.10.2009 року виконано в повному обсязі шляхом виплати заборгованості з пенсійних виплат на поточний рахунок позивача ОСОБА_2 в листопаді 2018 року. Докази перебування рішення суду на примусовому виконанні або невиконання рішення суду матеріали справи не містять.

Обґрунтування заяви щодо невиконання рішення суду фактично зводиться до незгоди заявника із прийнятим Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області рішенням про припинення виплати пенсії з 01.05.2025 на підставі частини першої статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку із неотриманням призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд, що складає самостійний предмет оскарження в порядку адміністративного судочинства та не стосується питання невиконання та/або неналежного виконання рішення суду в межах справи № 208/7104/17-а.

З огляду на вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про зобов`язання суб`єкта владних повноважень Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області подати звіт виконання рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10.07.2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кам`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання протиправним рішення та спонукання до вчинення дій.

Відповідно до частини другої статті 382-1 КАС України за наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Ухвалу суду про відмову у задоволенні заяви може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали є остаточною і оскарженню не підлягає (частина друга статті 382-1 КАС України).

Керуючись ст. ст. 381 382 - 1 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої через представника Акерман Олега Матвійовича, про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт виконання рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10.07.2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кам`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання протиправним рішення та спонукання до вчинення дій відмовити повністю.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://zv.dp.court.gov.ua/sud0415/

Ухвала суду знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб - адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя І. А. Подкопаєва