Справа № 280/7446/25
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2026-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 березня 2026 року м. Дніпросправа № 280/7446/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Білак С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року (суддя 1-ї інстанції Прасов О.О.) в адміністративній справі №280/7446/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

25.08.2025 ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якій просила суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 у подвійному розмірі періодів роботи з 01.01.2004 по 31.10.2024;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати періоди роботи з 01.01.2004 по 31.10.2024 до страхового стажу ОСОБА_1 у подвійному розмірі, відповідно до ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв`язку з чим провести їй перерахунок та виплату пенсії з дати призначення, а саме з 28.11.2022, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно відмовив позивачу в зарахуванні стажу у подвійному розмірі, оскільки у відповідності до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи з 01.01.2004 по 31.10.2024 має бути зарахований до страхового стажу у подвійному розмірі. З такими діями відповідача позивач не згодна, вважає їх протиправними та такими, що порушує її гарантоване Конституцією та Законами України право на належне отримання пенсії. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 у подвійному розмірі періодів роботи з 01.01.2004 по 31.10.2024.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати періоди роботи з 01.01.2004 по 31.10.2024 до страхового стажу ОСОБА_1 у подвійному розмірі, відповідно до ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв`язку з чим провести їй перерахунок та виплату пенсії з 01.06.2025, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовної заяви відмовлено та здійснено розподіл судових витрат у справі.

Відповідачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі пенсійний орган зазначає, що з 01.01.2004 у подвійному розмірі зараховується виключно стаж роботи на підземних роботах, а також на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з цим скаржник вважає, що пільгове обчислення страхового стажу відповідно до статті 60 Закону України № 1788-ХІІ застосовується лише до періодів роботи до 01.01.2004, тоді як після цієї дати стаж підлягає обчисленню в одинарному розмірі на підставі даних системи персоніфікованого обліку. Відтак, на думку скаржника, відсутні правові підстави для зарахування позивачці стажу роботи у подвійному розмірі за період з 01.01.2004 по 31.10.2024 у КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР, оскільки це не передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»

Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалась.

В силу пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України СА297763 ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 25.01.2023 у справі №280/146/23, яке 04.05.2023 набрало законної сили, задоволено частково позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах за віком, згідно з п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; визнано протиправним та скасовано Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 05.12.2022 за №39 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 28.11.2022; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.«б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції згідно із Рішенням Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 з 28.11.2022. В іншій частині позовної заяви відмовлено.

На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25.01.2023 у справі №280/146/23 ГУ ПФУ в Запорізькій області призначено ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 28.11.2022.

Позивач звернувся до відповідача щодо перерахунку та виплати пенсії з урахуванням приписів ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

У листі ГУ ПФУ в Запорізькій області від 03.06.2025 за №9296-8981/Е-02/8-0800/25 на адресу позивача зазначено: «… Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області розглянуло Ваше звернення на електронну пошту та, в межах компетенції, повідомляє. Відповідно до статті 24 Закону України від 09.07.2003 № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. … Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років. Враховуючи вищезазначене, періоди Вашої роботи, починаючи з 01.01.2004 року зараховано до загального страхового стажу відповідно до вимог статті 24 Закону № 1058. Надаємо копії запитуваних розрахунків. …».

У Довідці від 29.11.2024 за №310, виданій Комунальним некомерційним підприємством «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради, зазначено: «… ДОВІДКА Видана ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у тому, що вона дійсно працює в Комунальному некомерційному підприємстві «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради на посаді молодшої медичної сестри (санітарка-палатна) з 19.04.1995 (наказ від 19.04.1995 №88) по теперішній час. …».

Не погодившись такими діями відповідача, позивач звернулась з цим позовом до суду.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги частково дійшов до висновку про їх обґрунтованість.

Позивачем означене рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Переглядаючи судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів суду апеляційної інстанції зазначає наступне.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (в редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин).

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV) розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частина третя статті 4 Закону № 1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною першою статті 24 Закону № 1058-IV встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону №1058-IV).

За змістом частини третьої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

При цьому, згідно з частиною четвертою статті 24 Закону № 1058-IV, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

За правилами пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» цього Закону до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Таке правове регулювання вказує на те, що положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах (в т.ч. щодо пільг по обчисленню стажу), станом на час звернення позивача за призначенням пенсії діяли і підлягали застосуванню відповідними суб`єктами під час виконання покладених на них функцій.

Відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

За змістом статті 62 Закону №1788-ХІІ порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Отже, законодавець пов`язує необхідність підтвердження спеціального трудового стажу для призначення пенсії лише за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах. При цьому, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності Законом №1058-ІV, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Законом.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за віком на пільгових відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У межах спірних правовідносинах питання полягає у правомірності не зарахування відповідачем періодів трудової діяльності позивача з 01.01.2004 по 31.10.2024 у подвійному розмірі.

Судом апеляційної інстанції встановлено та не заперечено відповідачем, що згідно довідки КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради №310 від 29.11.2024, позивач з 19.04.1995 по дату видачі цієї довідки працює в даному медичному закладі на посаді молодшої медичної сестри (санітарка-палатна) (зворотній бік а.с. 6).

Відповідно до розрахунку стажу з урахуванням перетину періодів (форма РС-право) від 28.11.2022 пільговий стаж позивача за Списком №2 у період з 19.04.1995 по 22.07.1999, з 02.09.1999 по 10.01.2000, з 11.01.2000 по 19.06.2001 та з 20.06.2001 по 31.12.2003 зарахований у подвійному розмірі (а.с. 5).

Згідно відомостей, зазначених у вищевказаній довідці №310 від 29.11.2024, позивач зокрема у період з 16.02.2004 по 19.02.2004 та 31.07.2024 не виконувала посадові обов`язки та перебувала у відпустках без збереження заробітної плати (зворотній бік а.с. 6).

З листа відповідача від 03.06.2025 та апеляційної скарги вбачається, що як на підставу для відмови у зарахуванні спірних періодів трудової діяльності позивача у подвійному розмірі, пенсійний орган зокрема посилається на те, що приписи Закону № 1058-IV, який набрав чинності з 01.01.2004 та підлягає обов`язковому застосуванню в частині обчислення стажу для розрахунку розміру пенсії, не містять правових підстав для обчислення стажу в подвійному розмірі, зокрема і стажу роботи в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги.

Суд апеляційної інстанції критично ставиться до означених тверджень Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, оскільки з положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV слідує, що вказаний Закон не зупиняє дію норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788.

Колегія суддів зазначає, що спірним питанням в цій справі є встановлення належності займаної позивачем посади до посад, на які згідно ст. 60 Закону №1788-XII поширено пільговий порядок обчислення стажу.

Колегія суддів зазначає, що спірним питанням в цій справі є встановлення належності займаної позивачем посади до посад, на які згідно ст. 60 Закону №1788-XII поширено пільговий порядок обчислення стажу.

Приписами статті 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлено, що заклад з надання психіатричної допомоги - психіатричний, наркологічний чи інший спеціалізований заклад охорони здоров`я, центр, відділення, кабінет тощо, інші заклади та установи будь-якої форми власності, діяльність яких пов`язана з наданням психіатричної допомоги.

Психіатрична допомога - це комплекс спеціальних заходів, спрямованих на обстеження стану психічного здоров`я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, профілактику, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медичну та психологічну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин.

Частиною 1 статті 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що професійні права, обов`язки лікаря-психіатра, інших працівників, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги, у тому числі здійснюють догляд за особами, які страждають на психічні розлади, при наданні психіатричної допомоги встановлюються Основами законодавства України про охорону здоров`я, цим Законом та іншими законами. Лікар-психіатр, інші працівники, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги, здійснюють догляд за особами, які страждають на психічні розлади, мають право на пільги, встановлені законодавством України для осіб, зайнятих на важких роботах та з шкідливими і небезпечними умовами праці.

Згідно спільного листа Міністерства праці і соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України та Пенсійного фонду України від 29 грудня 2005 року № 625/0/15-05/039; № 10.01.09/2606; № 16918/02-20, психоневрологічні відділення відносяться до таких, час роботи в яких зараховується до стажу роботи в подвійному розмірі.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що медичний заклад, у якому позивач працювала у спірні періоди, належить до закладів охорони здоров`я, в яких надається психіатрична допомога хворим особам. Відтак, відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди роботи у такому закладі підлягають зарахуванню до стажу роботи у подвійному розмірі.

Водночас суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність зобов`язання відповідача зарахувати спірний стаж у подвійному розмірі за період з 01.01.2004 по 31.10.2024.

Як вже зазначалось вище, згідно з довідкою КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради №310 від 29.11.2024, зокрема у період з 16.02.2004 по 19.02.2004 та 31.07.2024 позивач не виконувала посадові обов`язки у зв`язку з перебуванням у відпустках без збереження заробітної плати (зворотній бік а.с. 6).

Відповідно до вимог частини четвертої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області підлягає частковому задоволенню, а другий та третій абзаци резолютивної частини рішення суду першої інстанції - зміні.

Розподіл судового збору не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задовольнити частково.

Абзац другий та третій резолютивної частини рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року в адміністративній справі №280/7446/25 змінити та викласти їх в наступній редакції:

«Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 у подвійному розмірі періодів роботи з 01.01.2004 по 15.02.2004, з 20.02.2004 по 30.07.2024 та з 01.08.2024 по 31.10.2024.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати періоди роботи з 01.01.2004 по 15.02.2004, з 20.02.2004 по 30.07.2024 та з 01.08.2024 по 31.10.2024 до страхового стажу ОСОБА_1 у подвійному розмірі, відповідно до ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв`язку з чим провести їй перерахунок та виплату пенсії з 01.06.2025, з урахуванням раніше виплачених сум.».

В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року в адміністративній справі №280/7446/25 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 18 березня 2026 року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя С.В. Білак