Справа № 160/33333/24
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2026-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 березня 2026 року м. Дніпросправа № 160/33333/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Юрко І.В., Чабаненко С.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 березня 2025 року в адміністративній справі №160/33333/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬТ-ТРЕЙД ЕНДЛЕСС ГРУП» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування розпорядження,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬТ-ТРЕЙД ЕНДЛЕСС ГРУП» (надалі позивач, ТОВ «АЛЬТ-ТРЕЙД ЕНДЛЕСС ГРУП») звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі відповідач, ГУ ДПС), в якому просив: визнати протиправними та скасувати розпорядження Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про анулювання ліцензій № 454-рл від 06.12.2024 в частині анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами № 2407976, № 2407978, № 2407947, № 2407966, № 2407965, №2407972, № 2407893, № 2407894, №2407905, № 2407970, № 2407967, №2407950, № 2407996, № 2407901, №2407900, № 2408005, № 2407997, №2407987, № 2407963, № 2407945, №2408012, № 2407944, № 2407948, №2408013, № 2407988, № 2407984, №2407983, № 2407982, № 2407981, №2407899, № 2407886, № 2407885, №2407884, № 2407890, № 2407889, №2407888, № 2407887, № 2407946, №2407995, № 2407994, № 2407883, №2407880, № 2407915, № 2407882, №2407912, № 2407896, № 2407998, №2408001, № 2407999, № 2408007, №2408009, № 2408004, № 2407986, №2407952, № 2407961, № 2407960, №2407962, № 2407959, № 2407958, №2407957, № 2407964, № 2407956, №2407955, № 2407954, № 2407953, №2407923, № 2407921, № 2407951, №2407918, № 2407904, № 2407898, №2407903, № 2407902, № 240H†ч

1 38Z0/ *†H†ч 1" x*О14ґ.mЋ5іљNњ€бA 4'Е ЊQ6™эХ дЊ 0‚ )

*†H†ч /1‚ 0‚ 0‚ 0‚ 0 *†$ нІNКyk„WЖ0 щBґ і/уOЙoeк‚? М(гjj0ЃЩ0ЃА¤Ѓ0Ѓє1H0F U ?РРµСЂР¶Р°РІРР° РїРРґР°С‚РєРРІР° СЃР`СѓР¶Р±Р° РЈРєСЂР°СРРё1 0 U РљРќРРРџ РРџРЎ1 0 U UA-221

0 U UA1 0 U РљРёСРІ1 0 U a NTRUA-43005393 ?ЄРішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 березня 2025 року задоволено позовні вимоги, а саме суд:

Визнав протиправними та скасував розпорядження Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про анулювання ліцензій № 454-рл від 06.12.2024 в частині анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами № 2407976, № 2407978, № 2407947, № 2407966, № 2407965, №2407972, № 2407893, № 2407894, №2407905, № 2407970, № 2407967, №2407950, № 2407996, № 2407901, №2407900, № 2408005, № 2407997, №2407987, № 2407963, № 2407945, №2408012, № 2407944, № 2407948, №2408013, № 2407988, № 2407984, №2407983, № 2407982, № 2407981, №2407899, № 2407886, № 2407885, №2407884, № 2407890, № 2407889, №2407888, № 2407887, № 2407946, №2407995, № 2407994, № 2407883, №2407880, № 2407915, № 2407882, №2407912, № 2407896, № 2407998, №2408001, № 2407999, № 2408007, №2408009, № 2408004, № 2407986, №2407952, № 2407961, № 2407960, №2407962, № 2407959, № 2407958, №2407957, № 2407964, № 2407956, №2407955, № 2407954, № 2407953, №2407923, № 2407921, № 2407951, №2407918, № 2407904, № 2407898, №2407903, № 2407902, № 2407992, №2407993, № 2408011, № 2407892, №2407907, № 2407924, № 2407914, №2407916, № 2407925, № 2408003, №2408008, № 2408002, № 2408000, №2408006, № 2408010, №H†ч

1 38Z0/ *†H†ч 1" x*О14ґ.mЋ5іљNњ€бA 4Стягнув на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬТ-ТРЕЙД ЕНДЛЕСС ГРУП» (85105, Донецька обл., Краматорський р-н, місто Костянтинівка, вул. Хмельницького Б., будинок 1Б, кабінет 13, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-А, ) судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове яким відмивати у задоволені позовних вимог.

В обґрунтування скарги зазначено, що фактичні перевірки позивача призначені для здійснення функцій, визначених законодавством у сфері обігу підакцизних товарів.

Представником ТОВ « Альт-Трейд Ендлесс Груп » (продавець) в порушення вимог п.81.1 ст.81 ПК України від 02 грудня 2010 року №2755- VI (зі змінами та доповненнями) у допуску представників контролюючого органу до проведення фактичної перевірки було відмовлено.

Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області в ході виходів на фактичні перевірки ТОВ «Альт-Трейд Ендлесс Груп», встановлено;

-факт відсутності суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) за місцезнаходженням та/або за місцезнаходженням провадження діяльності, які зазначені у виданій ліцензії, про що складено відповідні акти;

-факт відмови, без законодавчих підстав, від доступу представника контролюючого органу до проведення перевірки відповідно до вимог статей 80, 81 ПК України, на підставі актів, складеного посадовими (службовими) особами податкового органу, які засвідчують факти відмови.

На виконання вимог абзацу 11 частини 52 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР, ГУ ДПС у Дніпропетровській області прийнято розпорядження в частині анулювання ліцензій що видані ТОВ "Альт-Трейд Ендлесс Груп".

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

25.10.2024 ТОВ "АЛЬТ-ТРЕЙД ЕНДЛЕСС ГРУП" зареєстровано у статусі юридичної особи.

Основним видом діяльності (КВЕД 47.11) є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

З метою здійснення господарської діяльності позивачем отримані наступні ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами: № 2407976, № 2407978, № 2407947, № 2407966, № 2407965, №2407972, № 2407893, № 2407894, №2407905, № 2407970, № 2407967, №2407950, № 2407996, № 2407901, №2407900, № 2408005, № 2407997, №2407987, № 2407963, № 2407945, №2408012, № 2407944, № 2407948, №2408013, № 2407988, № 2407984, №2407983, № 2407982, № 2407981, №2407899, № 2407886, № 2407885, №2407884, № 2407890, № 2407889, №2407888, № 2407887, № 2407946, №2407995, № 2407994, № 2407883, №2407880, № 2407915, № 2407882, №2407912, № 2407896, № 2407998, №2408001, № 2407999, № 2408007, №2408009, № 2408004, № 2407986, №2407952, № 2407961, № 2407960, №2407962, № 2407959, № 2407958, №2407957, № 2407964, № 2407956, №2407955, № 2407954, № 2407953, №2407923, № 2407921, № 2407951, №2407918, № 2407904, № 2407898, №2407903, № 2407902, № 2407992, №2407993, № 2408011, № 2407892, №2407907, № 2407924, № 2407914, №2407916, № 2407925, № 2408003, №2408008, № 2408002, № 2408000, №2408006, № 2408010, № 2407977, №2407985, № 2407521.

Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області в ході виходів на фактичні перевірки ТОВ «Альт-Трейд Ендлесс Груп» за вищезазначеними адресами, встановлено:

- факт відсутності суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) за місцезнаходженням та/або за місцезнаходженням провадження діяльності, які зазначені у виданій ліцензії, про що складено відповідні акти;

- факт відмови, без законодавчих підстав, від доступу представника контролюючого органу до проведення перевірки відповідно до вимог статей 80, 81 ПК України, на підставі актів, складеного посадовими (службовими) особами податкового органу, які засвідчують факти відмови.

06.12.2024 розпорядженням ГУ ДПС у Дніпропетровській області № 454-рл видані позивачу ліцензії були анульовані.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, колегія суддів зазначає наступне.

З наказу про проведення фактичної перевірки вбачається, що підставою для проведення фактичної перевірки відносно позивача зазначені ст. 191, ст.20, п.75.1.3 п. 75.1 ст.75, п.п.80.2.2. та п.п.80.2.5, п.80.2 ст.80, пп. 62.9 пю 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, з питань дотримання законодавства у сфері виробництва та обігу підакцизних товарів.

Згідно із підпунктом 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

За приписами підпункту 20.1.17 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: залучати у разі потреби фахівців, експертів та перекладачів, застосовувати під час виконання податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, фотозйомку та відеозапис.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України передбачено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). (пункт 80.1 статті 80).

Відповідно до п. 80.7 статті 80 ПК України, фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Відповідно до п. 80.10 статті 80 ПК України, порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Відповідно до п. 86.1 ст. 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

Акт перевірки не може розглядатися як заява або повідомлення про вчинення кримінального правопорушення щодо ухилення від сплати податків.

Довідка перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати і є носієм доказової інформації про невстановлення фактів порушень вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із запереченнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Матеріали перевірки - це: акт (довідка) перевірки з інформативними додатками, які є його невід`ємною частиною; заперечення, надані платником податків до акта (довідки) перевірки (у разі їх наявності на час розгляду); пояснення та їх документальне підтвердження, які надані платником податків відповідно до підпункту 16.1.15 пункту 16.1 статті 16 та відповідно до абзацу другого підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 розділу I цього Кодексу.

Порядок оформлення результатів перевірок, що проводяться контролюючими органами, визначеними підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, та надання заперечень до них визначається Митним кодексом України.

Відповідно до підпункту 1.4.5 пункту 1.4 Розділу І Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом ДПС України від 04.09.2020 р. №470, зокрема, зазначено, що у разі коли при організації документальної планової та позапланової виїзної або фактичної перевірки встановлено неможливість її проведення (у тому числі у зв`язку з відсутністю платника податків (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників) за податковою адресою та/або адресою об`єктів оподаткування) посадовими (службовими) особами територіального органу ДПС/апарату ДПС, невідкладно складається у двох примірниках у довільній формі та підписується акт про неможливість проведення перевірки, що засвідчує цей факт. У такому акті рекомендується зазначати інформацію про дату встановлення факту та причини неможливості проведення перевірки (у тому числі у зв`язку з відсутністю платника податків (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників) за податковою адресою та/або адресою об`єктів оподаткування, у зв`язку з отриманням інформації оператора поштового зв`язку щодо неможливості вручення платнику податків або повернення без вручення письмового запиту територіальному органу ДПС/апарату ДПС про надання пояснень та їх документальних підтверджень, надісланого такому платнику податків з метою організації перевірки тощо), податкова адреса та/або адреса об`єктів оподаткування платника податків, за якою встановлено відсутність платника, інформацію про підстави для проведення перевірки (реквізити наказу, направлень тощо - зазначаються у випадку, якщо факт неможливості проведення перевірки встановлено після їх оформлення) та інші фактичні обставини, що засвідчують такі факти. До такого акта додаються матеріали, що підтверджують факти, наведені у такому акті.

Зазначений акт не пізніше наступного робочого дня після його складання реєструється у електронному Спеціальному журналі реєстрації актів. Другий примірник акта про неможливість проведення перевірки разом з копіями матеріалів надсилається територіальним органом ДПС/апаратом ДПС платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

При цьому підрозділ органу ДПС, який здійснює (очолює) перевірку та встановив неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю платника податків (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників) за податковою адресою, протягом 2 робочих днів з дня, наступного за днем складання цього акта, доповідною запискою повідомляє про це керівника (його заступника) відповідного органу ДПС та готує запит на встановлення місцезнаходження платника податків.

При отриманні органом ДПС від відповідного органу інформації щодо встановлення місцезнаходження платника податків, структурним підрозділом, який здійснює (очолює) перевірку (ініціатором запиту), вживаються заходи з організації та проведення перевірки платника податків.

У постанові Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суд від 22 вересня 2020 року у справі № 520/8836/18, окрім наведених вище висновків, погодився із висновками судів попередніх інстанцій про те, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує жодних правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками такої перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню. Встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення, є достатніми для висновку про протиправність податкового повідомлення - рішення. З урахуванням цього Суд касаційної інстанції зазначив про відсутність необхідності перевірки порушення позивачем вимог Податкового кодексу України, як підстави для донарахування суми грошового зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 вересня 2021 року у справі № 816/228/17 виходила з того, що неправомірність дій контролюючого органу при призначенні та проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставою позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та, відповідно, на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Таким чином, головним критерієм, покладеним в основу визнання правових актів органу державної влади незаконними з процесуальних підстав, є порушення адміністративних процедур, покликаних забезпечувати платникам податків реалізацію й захист їх прав.

Вказані висновки також є релевантними та неодноразово були застосовані судами в справах, предметом розгляду яких виступали податкові повідомлення-рішення, прийняті за наслідками фактичних податкових перевірок (постанови Верховного Суду від 04 вересня 2020 року справа № 821/1274/18, від 29 грудня 2021 року по справі №140/2889/21, від 01 червня 2022 року по справі №520/7331/21, від 04 травня 2022 року по справі № 120/6683/20-а, від 11 липня 2022 року справа №120/5728/20-а, від 22 червня 2022 року справа № 580/2615/21, від 03 серпня 2023 року справа № 640/7480/19).

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України, визначено Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР (далі Закон №481/95-ВР).

Так, ч.1 ст.16 Закону №481/95-ВР встановлено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України. Контроль за дотриманням вимог відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства до малих виробництв виноробної продукції та малих виробництв дистилятів здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів.

Згідно ст. 1 Закону № 481/95, роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування.

Ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ, що засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Анулювання ліцензії - позбавлення суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) права на провадження діяльності, зазначеної в ліцензії.

Відповідно до ст. 15 Закону № 481/95, ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на один рік.

У додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) зазначається адреса місця торгівлі і вказуються перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення, фіскальні номери програмних реєстраторів розрахункових операцій; реєстраційні номери книг обліку розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі.

Ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного розпорядження на підставі, зокрема, акта про встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) за місцем провадження діяльності, яка підлягає ліцензуванню. До такого акта долучається мультимедійна інформація щодо фіксації зазначеного факту технічними приладами та/або технічними засобами, що здійснюють або мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи звукозапису, та/або засобами фото-, кінозйомки, відеозапису чи звукозапису.

За статтею 3 Закону № 481/95 визначено, що ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного рішення про анулювання у формі розпорядження про таке анулювання на підставі: акта про встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) за місцем провадження діяльності, яка підлягає ліцензуванню. До такого акта долучається мультимедійна інформація щодо фіксації зазначеного факту технічними приладами та/або технічними засобами, що здійснюють або мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи звукозапису, та/або засобами фото, кінозйомки, відеозапису чи звукозапису.

Так, статтею 3 Закону № 481/95 також передбачено, що розпорядження про анулювання ліцензії приймається, зокрема, на шістнадцятий робочий день з дня, наступного за днем вручення суб`єкту господарювання акта, що є підставою для анулювання ліцензії.

Орган ліцензування на наступний робочий день після прийняття розпорядження про анулювання ліцензії:

- вносить інформацію щодо розпорядження про анулювання ліцензії до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального та/або Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, а також оприлюднює його на своєму офіційному веб-сайті;

направляє суб`єкту господарювання (у тому числі іноземному суб`єкту господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) розпорядження про анулювання ліцензії в порядку, встановленому статтею 42 Податкового кодексу України.

Ліцензія анулюється та вважається недійсною з дня оприлюднення розпорядження про анулювання ліцензії на офіційному веб-сайті органу ліцензування.

Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) розпорядження про її анулювання в електронній формі засобами електронного зв`язку. (абз. 16 ст. 15 Закону № 481/95).

Згідно із частиною 1 статті 16 Закону №481/95-ВР контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Таким чином, у разі якщо представник(и) ліцензіата відмовив(ли) у допуску посадових осіб контролюючих органів до перевірки, складається відповідний акт, що фіксує факт відмови та причини. Один примірник акта передається суб`єкту господарювання, який має право надати письмові пояснення. У разі відмови підписати або отримати акт, складається додатковий акт.

Підставою для цього є активні чи пасивні дії представника(ів) ліцензіата, що перешкоджають або не дозволяють посадовим особам контролюючого органу виконати їхні повноваження на місці проведення перевірки, які прибули за місцем проведення перевірки в робочий час платника податків, встановлений правилами внутрішнього трудового розпорядку.

У статті 57 Кодексу законів про працю України визначено, що час початку і закінчення щоденної роботи (зміни) передбачається правилами внутрішнього трудового розпорядку і графіками змінності у відповідності з законодавством.

Ліцензіат може посилатися на відсутність можливості допустити посадових осіб контролюючих органів за місцезнаходженням підприємства з огляду на графік роботи підприємства у разі, якщо посадові особи контролюючого органу прибули на місце проведення перевірки у вихідний чи неробочий для підприємства день. В усіх інших випадках, за відсутності обставин, передбачених абзацам п`ятим пункту 81.1 статті 81 ПК України, ліцензіат має забезпечити доступ посадових осіб контролюючого органу до об`єкта перевірки території підприємства чи офісу.

У такому разі відсутність керівництва об`єкта перевірки, яке протягом графіку роботи ліцензіата має бути присутнім на об`єкті або невідкладно прибути, не перешкоджає проведенню перевірки контролюючим органом, та недопуск охоронцем чи іншою посадовою особою підприємства чи офісу до фактичної перевірки посадових осіб контролюючих органів є підставою для складання відповідних актів.

Аналогічну правову позицію Верховний Суд висловлював у постановах від 26 травня 2020 року у справі № 460/1033/19 та від 18 березня 2024 року у справі № 260/1946/23 стосовно наслідків недопущення суб`єктом господарювання до проведення перевірки посадових осіб іншого контролюючого органу (Державної служби геології та надр України).

Верховний Суд у постанові від 17 грудня 2024 року справа № 160/33851/23 звернув увагу на те, що відповідно до абзацу 1 пункту 81.2 статті 81 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків. Цим положенням Кодексу чітко передбачено, що акт про відмову у допуску до проведення перевірки повинен бути зареєстрований у контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня після складання. Тобто, якщо акт був складений у п`ятницю, то може бути зареєстрований в контролюючому органі не пізніше понеділка (за умови, що це робочий день).

Матеріали справи свідчить, що ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами були видані позивачу 03.12.2024.

У період з 04.12.2024 по 06.12.2024 відповідачем були складені акти що засвідчують факт відмови суб`єкта господарювання та/або його посадових (службових) осіб (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) без законних підстав у допуску уповноважених представників контролюючого органу до проведення перевірки та акти про встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання за місцем провадження діяльності, що підлягає ліцензуванню.

06.12.2024 відповідачем було прийняте розпорядження № 454-рл від 06.12.2024 про анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами.

Зі змісту оскаржуваного розпорядження ГУ ДПС у Дніпропетровській області «Про анулювання ліцензій» № 454-рл від 06.12.2024 встановлено, що підставою для анулювання ліцензії ТОВ ««Альт-Трейд Ендлесс Груп» на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами є:

- встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання за місцем провадження діяльності, яка підлягає ліцензуванню;

- відмови у допуску представників контролюючого органу до проведення фактичної перевірки.

Підставами для прийняття оскаржуваного розпорядження є:

- акти про відмову від доступу представників контролюючого органу до проведення фактичної перевірки господарської одиниці (кіоску);

- акти про встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання за місцем провадження діяльності, яка підлягає ліцензуванню.

У свою чергу, ГУ ДПС всупереч приписам пп. 20.1.17 п. 20.1 ст. 20 ПК України, ст. 15 Закону № 481/95-ВР не надано суду жодних документальних доказів (фотозйомка та/або відеозапис) відсутності підприємства за місцезнаходженням. Тобто, інформація щодо належної фіксації факту відсутності суб`єкта господарювання за місцем провадження діяльності, яка підлягає ліцензуванню, суду не надана.

Так, відповідачем було винесено спірне розпорядження про анулювання його ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами передчасно - до моменту спливу, законодавчо визначеного статтею 3 Закону № 481/95 строку.

Отже, порушено податковим органом строк, передбачений ст. 3 Закону України № 481/95, щодо прийняття відповідного рішення про анулювання у формі розпорядження на шістнадцятий робочий день з дня, наступного за днем вручення суб`єкту господарювання акта, що є підставою для анулювання ліцензії.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вжиті у даному випадку посадовими особами контролюючого органу заходи з виявлення факту знаходження/відсутності суб`єкта господарювання за місцезнаходженням та/або за місцезнаходженням провадження діяльності, які зазначені у виданій ліцензії, не можна визнати достатніми.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо недоведеності відповідачем належними та допустимими доказами факту відсутності позивача а місцезнаходженням та/або за місцезнаходженням провадження діяльності, які зазначені у виданій йому ліцензії, що обумовлює задоволення позовних вимог в цій частині.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 березня 2025 року в адміністративній справі №160/33333/24 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 березня 2025 року в адміністративній справі №160/33333/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового суду протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко