Справа № 520/11842/21
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2026-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 р. Справа № 520/11842/21

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Семененко М.О. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції: Рубан В.В.) від 18.02.2026 по справі № 520/11842/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

12.02.2026 до суду надійшла заява від представника позивача про встановлення або зміну способу та порядку виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2021 по справі № 520/11842/21 за позовом ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Харківській області) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2026 залишено без задоволення заяву про зміну способу або порядку виконання рішення.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2026 та винести постанову, якою задовольнити його заяву про зміну способу і порядку виконання рішення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що з відповіді ГУ ПФУ в Харківській області та додатків до неї вбачається, що всі перераховані суми пенсії позивача (за результатом виконання судового рішення), зокрема, різниці в пенсії за період з 01.12.2019 по 31.08.2022 у розмірі 278999,31 включені до виплати, які непроведені через відсутність фінансування. На думку апелянта, формулювання в судовому рішенні здійснити перерахунок є і зобов`язанням виплатити, адже в іншому випадку нівелюється судовий захист особи пенсія б перераховувалась, але не виплачувалась Крім того, апелянт вказав, що за приписами абз. 2 ч. 3 ст. 378 Кодексу про адміністративне судочинство України (далі - КАС України), невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Відповідач по справі не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, відповідно до вимог ст. 304 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі ч. 2 ст. 312 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судовим розглядом встановлено, що позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ в Харківській області, в якому просив суд:

визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Харківській області, що виразилась у відмові, в перерахунку пенсії на підставі довідки від 20.05.2021 року № 33/41-225, про розмір грошового забезпечення, для перерахунку пенсії з 01 грудня 2019 року, наданої Державною установою Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області;

зобов`язати ГУ ПФУ у Харківській області здійснити, перерахування, нарахування та виплату пенсії, відповідно до ст. 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у довідці №33/41-225 від 20 травня 2021 року, про розмір грошового забезпечення, яка виготовлена Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області» та направлена до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області для перерахунку пенсії, у розмірі 90% відповідної суми грошового забезпечення з урахуванням фактично проведених виплат.

Рішенням Харківській окружного адміністративного суду від 11.11.2021 по справі № 520/11842/21 частково задоволено позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській області, щодо відмови у проведенні перерахунку ОСОБА_1 пенсії на підставі нової довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області" від 20 травня 2021 року № 33/41-225 про розмір його грошового забезпечення.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 на підставі нової довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області" від 20 травня 2021 року № 33/41-225 про розмір його грошового забезпечення, з 01.12.2019.

В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.

Судове рішення набрало законної сили 17.06.2022.

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2021 по справі № 520/11842/21 відповідачем здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі оновленої довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області" від 20 травня 2021 року № 33/41-225 про розмір його грошового забезпечення, з 01.12.2019. За результатом перерахунку нараховано різницю в пенсії в розмірі 278999,31 грн.

Вважаючи, що наявні правові підстави для зміни способу та порядку виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2021 по справі № 520/11842/21, позивач подав до суду відповідну заяву.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні заяви про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення в порядку ст. 378 КАС України суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем на виконання рішення суду від 11.11.2021 по справі № 520/11842/21 здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі нової довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області" від 20 травня 2021 року № 33/41-225 про розмір його грошового забезпечення, з 01.12.2019 року, зобов`язань, щодо виплати різниці в пенсії з 01.12.2019 по 31.08.2022 рішення суду від 11.11.2021 не містить та вказане питання не було предметом судового розгляду.

Колегія суддів погоджується з таким висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з вимогами ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Порядок виконання рішень судів про стягнення коштів з державних органів регулюється Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Статтею 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», передбачено, що виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Отже, звернення до суду є обов`язком державного виконавця у зазначеній категорії справ та такий обов`язок виникає через два місяці з дня відкриття виконавчого провадження за умови, що рішення суду не виконане, а стягувач не чинить перешкоди провадженню виконавчих дій.

Порядок та підстави для зміни способу, порядку та встановлення строку виконання судового рішення закріплені статтею 378 КАС України.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно з ч. 3 ст. 378 КАС України у редакції Закону № 4094-IX, що діє з 19.12.2024, невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Отже, самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення, а саме: невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо, серед іншого, обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, протягом двох місяців з дня набрання таким рішенням законної сили; при чому зміна способу і порядку виконання такого судового рішення відбувається шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Позивач, вважаючи, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2021 у справі № 520/11842/21, яке набрало законної сили 17.06.2022, не виконується відповідачем у повному обсязі, зазначає про наявність підстав для зміни способу і порядку його виконання шляхом стягнення з ГУ ПФУ в Харківській області перерахованої та не виплаченої пенсії у сумі 278999,31 грн.

Так, із матеріалів справи встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2021 визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській області, щодо відмови у проведенні перерахунку ОСОБА_1 пенсії на підставі нової довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області" від 20 травня 2021 року № 33/41-225 про розмір його грошового забезпечення та зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 на підставі нової довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області" від 20 травня 2021 року № 33/41-225 про розмір його грошового забезпечення, з 01.12.2019.

При цьому, вимоги щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області провести виплату пенсії ОСОБА_1 01.12.2019 за наслідками проведеного перерахунку, залишено без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2021 відповідачем оскаржено до Другого апеляційного адмінісатртивного суду, проте ухвалою суду від 17.06.2022 по справі № 520/11842/21 апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2021 по даній справі повернуто. Рішення набрало законної сили.

Отже, у справі, що розглядається, встановлено, що способом відновлення порушеного права позивача судом обрано зобов`язання відповідача вчинити дії щодо проведення перерахунку пенсії позивача на підставі оновленої довідки.

Таким чином, виходячи з резолютивної частини судового рішення, яке підлягало виконанню, враховуючи проведений ГУ ПФУ в Харківській області перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 на підставі нової довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області" від 20 травня 2021 року № 33/41-225 про розмір його грошового забезпечення, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2021 по справі № 520/11842/21 виконано відповідачем.

З огляду на наведене правове регулювання та встановлені обставини, колегія суддів доходить висновку, що заява представника позивача про зміну способу та порядку виконання рішення необґрунтована та не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги позивача висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді заяви неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2026 по справі № 520/11842/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)І.С. Чалий
Судді(підпис) (підпис) М.О. Семененко З.Г. Подобайло