Справа № 600/1658/25-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2026-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 р. м. Чернівці Справа № 600/1658/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маренича І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася в суд з позовом до Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення 47 сесії VIII скликання Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області № 44/47-25 від 27 лютого 2025 року про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в розмірі 0,2126 га., кадастровий номер :02:001:0304;

- зобов`язати Сокирянську міську раду Дністровського району Чернівецької області надати ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в розмірі 0,2126 га., кадастровий номер :02:001:0304, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем протиправно відмовлено в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою, оскільки відмова повинна бути вмотивована виключно з підстав встановлених ч.7 ст. 118 Земельного кодексу України

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач подав відзив на позов, яким заперечує проти задоволення позовних вимог. Зазначає, що рішенням №44/4725 від 27.02.2025 р. протиправно відмовлено в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою, оскільки існує невідповідність цільового призначення земельної ділянки нормам безоплатної приватизації та відсутність об`єктів житлової нерухомості на зазначеній земельній ділянці. У зв`язку з викладеним просить відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши письмові докази судом встановлено наступне.

Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на земельній ділянці кадастровий номер :02:001:0304, площею 0,2126 з цільовим призначенням 03.10 для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницбькою діяльністю, пов`язаною з отримання прибутку знаходяться будівлі та споруди, які перебувають у приватній власності ОСОБА_1 . Вказане підтверджується, зокрема, актом обстеження земельної ділянки від 16.10.2023 року №11, планом схемою земельної ділянки та матеріалами фото фіксації земельної ділянки (які надані відповідачем).

27.01.2025 року позивач звернувся до відповідача з заявою, у якій просив у місячний строк з дня отримання клопотання прийняти рішення про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в розмірі 0,2126 кадастровий номер :02:001:0304, або вмотивовану відмову. До вказаної заяви позивачем додано :

1. документи, що посвідчують особу;

2. копії документів що посвідчують право власності на нерухомі об`єкти, які розміщені на земельній ділянці, а саме : інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (№ ідентифікаційної довідки 335673533, яка надана Сокирянською міською радою);

3. Інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (№ ідентифікаційної довідки 335673533, яка надана Сокирянською міською радою)

4. Продовження додатка до рішення 29 сесії Сокирянської міської ради VIII скликання від 15.05.2023 №182/29-23;

5. акт обстеження земельної ділянки №11 від 11.06.2023 (акт наданий Сокирянською міською радою);

6. Графічний матеріал, на якому зазначено бажане розташування земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0304 (план схема та матеріали фотофіксації, які надані Сокирянською міською радою)

7. Витяг з технічної документації (наданий Сокирянською міською радою);

8. Договір купівлі продажу нежитлової будівлі, АЗС, від 17.03.2020

27.02.2025 р. рішенням 47 сесії VIII скликання Сокирянської міської ради №44/47-25 відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою у зв`язку з невідповідністю цільового призначення земельної ділянки нормам безоплатної приватизації та відсутності об`єктів житлової нерухомості на зазначеній земельній ділянці.

Не погоджуючись з рішення відповідача, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ст. 14 Конституції України та ст. 373 Цивільного кодексу України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

Основним нормативним актом, який регулює земельні відносини, є Земельний кодекс України від 25.10.2001 № 2768-ІІІ (з наступними змінами і доповненнями, в чинній на момент виникнення спірних відносин редакції, далі по тексту - Земельний кодекс).

Відповідно до частини 1 статті 3 Земельного кодексу земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон № 280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Частиною 3 статті 24 Закону № 280/97-ВР визначено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Частиною 1 статті 59 Закону № 280/97-ВР встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно з частиною 2 статті 4 Земельного кодексу України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

За приписами статті 5 Земельного кодексу земельне законодавство базується на таких принципах: а) поєднання особливостей використання землі як територіального базису, природного ресурсу і основного засобу виробництва; б) забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; в) невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом; г) забезпечення раціонального використання та охорони земель; ґ) забезпечення гарантій прав на землю; д) пріоритету вимог екологічної безпеки.

Пунктами а-в статті 12 Земельного кодексу визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до статті 15 Земельного кодексу до повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин, належать: а) здійснення нормативно-правового забезпечення у сфері земельних відносин; б) забезпечення проведення земельної реформи; в) розробка та забезпечення реалізації загальнодержавних, регіональних програм використання та охорони земель; г) забезпечення здійснення землеустрою, моніторингу земель і державного контролю за використанням та охороною земель; ґ) забезпечення проведення державної експертизи документації із землеустрою у випадках та порядку, визначених законом, ведення та адміністрування Державного земельного кадастру, охорони земель, реформування земельних відносин; д) розроблення економічного механізму регулювання земельних відносин; е) участь у розробленні заходів щодо розвитку ринку земель; є) міжнародне співробітництво в галузі земельних відносин; ж) вирішення інших питань, визначених законами України та покладених на нього актами Президента України.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з частиною 6 статті 118 Земельного кодексу громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини 1 статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Отже, громадяни, які зацікавлені у реалізації свого права на отримання безоплатно у власність або користування земельної ділянки, звертаються до відповідної сільської, селищної, міської ради із заявою, яку орган місцевого самоврядування зобов`язаний розглянути у місячний строк.

Судом встановлено, що 27.01.2025 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки щодо відведення земельної ділянки в розмірі 0,2126 кадастровий номер :02:001:0304. До вказаної заяви позивачем додано : документи, що посвідчують особу; копії документів що посвідчують право власності на нерухомі об`єкти, які розміщені на земельній ділянці, а саме : інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (№ ідентифікаційної довідки 335673533, яка надана Сокирянською міською радою); Інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (№ ідентифікаційної довідки 335673533, яка надана Сокирянською міською радою); Продовження додатка до рішення 29 сесії Сокирянської міської ради VIII скликання від 15.05.2023 №182/29-23; акт обстеження земельної ділянки №11 від 11.06.2023 (акт наданий Сокирянською міською радою); Графічний матеріал, на якому зазначено бажане розташування земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0304 (план схема та матеріали фотофіксації, які надані Сокирянською міською радою); Витяг з технічної документації (наданий Сокирянською міською радою); Договір купівлі продажу нежитлової будівлі, АЗС, від 17.03.2020

Так, за результатами розгляду відповідної заяви громадянина, зацікавленого в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної власності, відповідач відмовив в надання дозволу.

Разом із цим, така відмова повинна бути вмотивована, оформлена належним чином та прийнята виключно з підстав, встановлених частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, виключний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо надання земельної ділянки у власність визначений частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України.

Як встановлено вище, позивач подав до відповідача належним чином оформлене клопотання про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з доданими до неї матеріалами.

Суд зазначає, що чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 803/1244/16.

Суд звертає увагу на те, що вищезазначені положення норм Земельного кодексу України та Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" надають відповідачу повноваження на вирішення питання про надання або відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зобов`язують прийняти рішення, а також визначають підстави, з яких таке рішення може бути прийняте.

Разом із тим, суд вважає, що доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, щодо того, що споруд та об`єктів будівництва на вказаній земельній ділянці не має, є необґрунтованими та не стосуються предмета регулювання частини 7 статті 118 Земельного кодексу України.

Суд зазначає, що положення вказаної норми визначають чіткий перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який є вичерпним. Питання остаточного підтвердження права власності на розташовану на ділянці нерухомість чи дослідження генезису виникнення такого права (через договори або погосподарський облік) за процедурою, передбаченою ст. 118 Земельного кодексу України, не може бути підставою для відмови у наданні дозволу на розробку документації, оскільки на даному етапі здійснюється лише формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав.

Окрім того суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 06.11.2024, залишено без змін постановою Чернівецького апеляційного суду від 14.01.2025 по справі №722/1403/24 встановлено наступні обставини.

Земельна ділянка з кадастровим номером:02:001:0304 площею 0,2126 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , перебуває у комунальній власності Сокирянської міської ради.

Відповідно до інформації, яка міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, речових прав на дану земельну ділянку, у тому числі право оренди за ОСОБА_1 , не зареєстровано.

Водночас, право власності на об`єкт нерухомості (нежитлові будівлі АЗС), які розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:0304 площею 0,2126 га, для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку, по АДРЕСА_1 , відповідно до договору купівлі-продажу №224 від 17.03.2020 року, засвідченого приватним нотаріусом Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Банковською О.Ю., належить ОСОБА_1

14.03.2023 року комісією Сокирянської міської ради, у присутності державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель відділу №2 ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області, представників проектної землевпорядної організації та КП «Сокирянське БТІ» здійснено обстеження земельних ділянок з кадастровими номерами :02:001:0314 та :02:001:0304 в результаті чого встановлено, що дані земельні ділянки використовуються ОСОБА_1 без правовстановлюючих документів.

Сокирянська міська рада відповідно до рішення №182/29-23 від 15.08.2023 року затвердила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером:02:001:0304, площею 0,2126, а саме змінено цільове призначення даної ділянки із «землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам)» на 03.10 для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку.

Згідно із рішенням № 184/29-23 від 15.08.2023 року Сокирянською міською радою затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, а саме: з кадастровим номером :02:001:0304, площею 0,2126, НГО 843256,64 грн.; з кадастровим номером :02:001:0009, площею 1,0052 га, НГО 3987025,28 грн.

Згідно із Актами обстеження земельних ділянок №10 та №11 від 16.10.2023 року комісією Сокирянської міської ради в черговий раз підтверджено, що на земельних ділянках комунальної власності з кадастровими номерами :02:001:0009 та :02:001:0304 розташоване вищевказане нерухоме майно, що згідно із Державним реєстром речових прав на нерухоме майно належить відповідачці.

У відповідності до ч4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже враховуючи вищевикладене, позивачем доведено беззаперечний факт розташування на вказаній ділянці нерухомості, яка належить їй на підставі договору купівлі продажу.

Таким чином, посилання відповідача на відсутність споруд та будівель виходить за межі правового поля, окресленого частиною 7 статті 118 ЗК України, та не спростовує право позивача на отримання дозволу у встановленому законом порядку.

Отже в даному випадку вимоги Земельного кодексу України та Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" відповідачем дотримано не було.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення 47 сесії VIII скликання Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області № 44/47-25 від 27 лютого 2025 року про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в розмірі 0,2126 га., кадастровий номер :02:001:0304

Щодо позовних вимог в частині надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Суд зазначає, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Президентом України Указом № 64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який продовжений і триває у даний час.

У зв`язку з цим, підпунктом 5 пункту 27 Розділ X "Перехідні положення" Земельного кодексу України встановлено, що під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється. Положення цього підпункту не поширюються на безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність колишнім власникам знищеного внаслідок обставин, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, нерухомого майна (будівель, споруд), право власності на яке відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно припинено у зв`язку із знищенням майна, а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом.

Як вже було встановлено право власності на об`єкт нерухомості (нежитлові будівлі АЗС), які розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:0304 площею 0,2126 га, для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку, по АДРЕСА_1 , відповідно до договору купівлі-продажу №224 від 17.03.2020 року, засвідченого приватним нотаріусом Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Банковською О.Ю., належить ОСОБА_1 .

Отже положення підпункту 5 пункту 27 Розділ X "Перехідні положення" Земельного кодексу України не поширюються на позивача.

Оскільки в даній справі у відповідача не було законних підстав для відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а те, що зазначено у пункті 1 рішення 47 сесії VIII скликання Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області № 44/47-25 від 27 лютого 2025 року про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в розмірі 0,2126 га., кадастровий номер :02:001:0304, є протиправним, то суд приходить до висновку про зобов`язання відповідача надати позивачу дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,2126 га, у власність кадастровий номер :02:001:0304.

Таким чином, позов підлягає задоволенню повністю.

Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74 -76 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно частин першої третьої статі 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивач довів незаконність оскаржуваного рішення та наявність правових підстав для задоволення заявленого позову. Натомість доводи відповідача, з огляду на вище викладене, є безпідставними.

Стосовно розподілу судових витрат.

Частиною першою, сьомою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Оскільки, позов задоволено повністю, суд присуджує на користь позивача судові витрати (судовий збір) у сумі 1211,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати п.1 рішення 47 сесії VIII скликання Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області № 44/47-25 від 27 лютого 2025 року про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в розмірі 0,2126 га., кадастровий номер :02:001:0304.

3. Зобов`язати Сокирянську міську раду Дністровського району Чернівецької області надати ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в розмірі 0,2126 га., кадастровий номер :02:001:0304, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області судові витрати - судовий збір в сумі 1211,20 грн.

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач - Сокирянська міська рада Дністровського району Чернівецької області (вул. Шевченка, 3, м. Сокиряни, Дністровський район, Чернівецька область, 60200, Код ).

Суддя І.В. Маренич