Справа № 580/2331/26
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2026-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

16 березня 2026 року справа № 580/2331/26
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової розглянув матеріали адміністративної справи №580/2331/26 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області (вул. Гоголя 316, м. Черкаси, Черкаська область, 18015, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, постановив ухвалу.

11.03.2026 вх.№12547/26 позивач у позовній заяві просить:

визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області щодо відмови у видачі ОСОБА_1 довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01 січня 2026 року, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого абзацом 4 частини 1 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» від 03 грудня 2025 року №4695-IX у сумі 3328 грн;

зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області видати ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01 січня 2026 року, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого абзацом 4 частини 1 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» від 03 грудня 2025 року №4695-IX у розмірі 3328 грн.

Відповідно до ч.2 ст.171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Вивчивши матеріали позовної заяви, варто зазначити, що вона не відповідає вимогам статті 160, 161 КАС України, тому повинна бути залишена без руху для усунення недоліків, з огляду на таке.

Усупереч вимог п.4, 5, 9 ч.5 ст.160 КАС України позивач не зазначив зміст і характер порушеного права обраним відповідачем після припинення публічної служби щодо оплати праці за незмінної величини 2102 для розрахунку суддівської винагороди зі сплатою ЄСВ установою суду з якої звільнений у відставку Позивач.

Матеріали позовної заяви не містять покликання на недотримання відповідачем ч.5 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ч.4 ст.6 Закону України «Про адміністративну процедуру» у контексті висновків Верховного Суду щодо окресленої довідки станом на 01.01.2026 та не містять доказів добровільної сплати позивачем ЄСВ із розрахунку, встановленого згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» з 01 січня 2026 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 3328 грн (замість 2102 грн) та/або визнання неконституційною цієї норми та/або доказів сплати ЄСВ з такого розрахунку під час нарахування і виплати суддівської винагороди у 2026 році діючим суддям.

Верховний Суд у справі № 640/11938/20 зазначає: порушення вимог Закону рішенням чи діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх судом протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями чи рішенням з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого поданий позов.

Згідно з частиною 1 статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до ч.4 ст. 161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач у заяві від 31.01.2026 до відповідача вказує: довідку надати станом на 01.01.2026 на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди, проте про яку складову частину суддівської винагороди та/або яке підвищення для діючих суддів не зазначає з наданням доказів на підтвердження і власного розрахунку деструктивних відхилень та у контексті порівняння зі скоадовими попередніх довідок у 2024, у 2025 роках.

Позивач покликається на рішення у справах №360/503/21, №400/2031/21, де не досліджували правовідносини оплати праці суддів у 2026 бюджетному році.

17 лютого 2026 року до КСУ надійшли конституційні подання Верховного Суду щодо конституційності: абзацу п`ятого частини першої статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», абзацу п`ятого частини першої статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік», абзацу п`ятого частини першої статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік», абзацу п`ятого частини першої статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік».

Позивач покликається на судове рішення у справі №200/2309/25 за позовом Особи до органу ПФУ, що не є релевантним до цієї справи за складом учасників.

Відповідно до ч.2 ст.49 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Згідно з ч. 5 ст. 49 КАС України про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Ухвала за наслідками розгляду питання про вступ у справу третіх осіб окремо не оскаржується. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Правове становище третіх осіб у процесі посідають особи, які мають юридичний інтерес до справи, але інтерес, що не є рівноцінним інтересам сторін (позивача чи відповідача).

Верховний Суд 29.01.2024 у справі №560/5937/22 наголосив: в адміністративному судочинстві для залучення до справи осіб, чиїх прав та обов`язків може стосуватися судове рішення, та з метою офіційного та повного з`ясування всіх обставин у справі, діє інститут третьої особи. Інститут третьої особи спрямований на створення умов для захисту прав, свобод та інтересів такої особи, які можуть бути порушені під час вирішення спору між позивачем і відповідачем за відсутності третьої особи. Участь третьої особи сприяє всебічному розгляду справи, зібранню більшої кількості доказів, правильному вирішенню справи, запобігає ситуації, коли у справах з одних правовідносин ухвалюються протилежні за змістом рішення.

За правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах від 24.06.2008 у справі № 2/164-35/246 та від 30.03.2016 у справі № 814/3015/14, судове рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд під час визначення його прав і обов`язків.

Можливість залучення до справи третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, обумовлена рішенням суду, яке може вплинути на її права, інтереси та обов`язки, тому сприяє підвищенню результативності процедури доказування та забезпечує об`єктивний розгляд адміністративної справи.

Матеріали справи не містять клопотання про залучення учасником колишнього роботодавця Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

Верховний Суд у справі №640/16224/19 (провадження №К/9901/22967/20) зауважує, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що належали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків.

Відповідно до Закону України «Про адміністративну процедуру» від 17 лютого 2022 р. № 2073-IX адміністративний орган розглядає і вирішує справи, віднесені до його відання законом (предметна компетенція) (ч.1 ст.21 Закону № 2073).

Особа повинна докладати зусиль для усунення недоліків або інформування суду про свою позицію щодо встановлених судом недоліків під час винесення ухвали про залишення без руху. Такий підхід відповідатиме принципу добросовісності (поваги до суду та інших учасників справи), а також принципу заборони зловживання процесуальними правами (висновки у постанові Верховного Суду від 10 січня 2024 року у справі №280/3193/23).

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.2, 160, 161, 169, 241-243, 294 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати позивачеві для усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дати отримання копії ухвали.

Позивачем недоліки можуть бути усунуті шляхом надання: обґрунтування змісту і характеру якого саме порушеного права (інтересу) позивача з якого часу і у порушення яких нормативно-правових актів допущено відповідачем за чинної норми ст.7 Закону України «Про Державний бюджет на 2026 рік» щодо 2102 грн; доказів на підтвердження нарахування діючим суддям (застрахованим особам) Уманського міськрайонного суду Черкаської області суддівської винагороди у 2026 році із величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 3328 грн з відповідним нарахуванням ЄСВ; обгрунтування обраного способу захисту щодо протиправних дій з огляду на п.3 ч.1 ст.5 КАС України; письмової позиції щодо участі Уманського міськрайонного суду Черкаської області з наданням інформації про оплату праці діючих суддів.

У разі невиконання вимог ухвали позовна заява буде повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з дати підписання та не оскаржується.

Копію ухвали направити позивачеві.

Ухвала складена, підписана 16.03.2026.

СуддяЛариса ТРОФІМОВА