Справа № 160/453/26
Суддя: Шевченко Л. В.
Дата ухвалення: 2026-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 160/453/26
У Х В А Л А

іменем України

18 березня 2026 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі: головуючого судді Шевченко Л.В., за участі секретаря судового засідання Чуприни Я.Е., за участю представника відповідача Лубенець К.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.01.2026 року до Покровського районного суду міста Кривого Рогу надійшла вище вказана адміністративна справа.

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 з позовною заявою, у якій повідомляє, що позивач ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_1 . 27.12.2025 року після оновлення застосунку Резерв+ в електронному кабінеті стала відображатись інформація про порушення ним правил військового обліку не уточнили дані до 16.07.2024 від 24.06.2025 року. Згідно п.9 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених ст. 210,210-1 цього кодексу, може бути накладено протягом 3-х місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Позивач вважає, що не порушував правила військового обліку чи законодавство України про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Протокол про адміністративне правопорушення позивач не отримував. Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за цими статтями не складалася, а отже дії відповідача щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про порушення правил військового обліку є незаконним.

А тому, позивач та представник позивача просять суд:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення позивачем правил військового обліку;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів дані про порушення позивачем правил військового обліку;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 направити повідомлення відповідним органам Національної поліції про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення позивача.

Оскільки Позивач не притягувався до відповідальності у встановленому законом порядку, а постанова про накладення стягнення відсутня, внесення запису про «розшук» та «порушення правил обліку» є безпідставним та порушує принцип презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про її направлення за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з таких підстав.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Відповідно ст. 2, ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України, індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

За правилами ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акту чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акту чи окремих його положень; 3)визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4)визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5)встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

На відміну від адміністративної юрисдикції як компетенції адміністративних судів щодо розгляду справ у публічно-правових спорах, підсудність відповідно до КАС України - це розмежування повноважень адміністративних судів щодо розгляду і вирішення справ, які належать до адміністративної юрисдикції.

Під підсудністю можливо розуміти коло адміністративних справ, вирішення яких віднесено до компетенції певного адміністративного суду.

Визначити підсудність означає встановити, який суд і якої ланки, згідно з законом, повинен здійснювати судочинство в тій чи іншій справі у підвідомчих йому провадженнях.

За правилами предметної підсудності визначається, який суд має розглядати адміністративну справу у першій інстанції: місцевий загальний суд як адміністративний суд або окружний адміністративний суд.

Частиною 1 до ст. 20 КАС України визначено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб; 3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

У постановах Верховного Суду від 23 березня 2021 року у справі № 367/4695/20, від 10 січня 2024 року у справі № 201/15806/15-ц, які у порядку ч. 5 ст. 242 КАС України підлягають урахуванню при застосуванні норм права, сформульовано правову позицію про те, що предметна юрисдикція це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності врегульовано ст.286 КАС України.

Верховний Суд у постанові від 27 травня 2021 року у справі № 824/1164/18-а виснував, що з системного аналізу наведених правових норм КУАП слід дійти висновку про те, що притягнення до адміністративної відповідальності починається з моменту складання протоколу та його пред`явлення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Прийняття постанови за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення є вирішенням такої справи по суті.

Отже, з наведеного правового регулювання випливає, що оскарженню в порядку ст. 286 КАС України, підлягають рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з вимогами п.1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року №154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Таким чином, з огляду на положення п.7 ч.1 ст.4 КАС України ІНФОРМАЦІЯ_1 , як орган військового управління, є суб`єктом владних повноважень.

В даному випадку позивачем оскаржуються дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Реєстр) даних про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 .

Похідними від цієї основної вимоги є вимоги про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 привести у відповідність дані у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відносно ОСОБА_1 шляхом виключення з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку позивача.

Зі змісту позовних вимог слідує, що протиправні, як на думку позивача, дії ІНФОРМАЦІЯ_1 призвели до порушення прав та інтересів позивача та створили для нього негативні наслідки.

Таким чином зі змісту позовних вимог та суб`єктного складу учасників справи вбачається, що в даному випадку позивачем оскаржуються дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , саме як суб`єкта владних повноважень.

Судом встановлено, що адміністративний позов ОСОБА_1 не належить до предметної юрисдикції Покровського районного суду міста Кривого Рогу, втім належить до предметної юрисдикції Дніпропетровського окружного адміністративного суду, оскільки, предмет спору у даній справі є протиправні дії ІНФОРМАЦІЯ_3 в частині виключення щодо ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення ним правил військового обліку.

При цьому, звертаючись до суду представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Шокуров Ю.Л., з огляду на наявні у матеріалах докази, позовні вимоги в частині протиправності дій відповідача ґрунтує на відсутність факту притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Тобто, в матеріалах справи відсутні докази наявності справи про адміністративне правопорушення, або прийняття суб`єктом владних повноважень рішення у справі про адміністративне правопорушення стосовно позивача, зокрема постанови про притягнення до адміністративної відповідальності або накладення адміністративного штрафу, правомірність якого може бути переглянута за особливостями провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначеними ст.286 КАС України.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що у зв`язку з прийняттям рішення чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень, порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси особи позивача.

Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковими.

Відтак, підставами для визнання протиправними дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких дій, бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Разом з тим, військовий облік та мобілізація - це процесуальна дія суб`єкта владних повноважень, а отже відноситься до юрисдикції адміністративних судів, в той час, коли місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД у постанові від 06 березня 2026 р. у справі № 420/35933/25 вказував, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду розглянув листи П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2025 № 2.10-02/10/2025 (вх. № 1149/0/57-25 від 11.11.2025) та Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 09.12.2025 № 01-35/1161/2025 (вх. № 4418/0/1-25 від 09.12.2025) про надання методичної допомоги та вказав, що не встановив порушенням предметної підсудності, а судова практика в справах, предметом спору в яких є визнання протиправними дій щодо звернення до органів Національної поліції з метою доставлення громадян до ТЦК як осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення; визнання протиправними дій посадових осіб ТЦК щодо внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про порушення фізичною особою позивачем правил військового обліку; звернення до органів Національної поліції з метою доставлення фізичної особи відповідача до ТЦК і зобов`язання посадових осіб ТЦК вилучити або виправити такі відомості у реєстрі, є усталеною та такою, що не викликає дискусій щодо визначення предметної підсудності цих справ.

Верховний Суд вказував, що відносини у цій категорії справ регулюються Законом України від 21.10.1993 № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Законом України від 16.03.2017 № 1951-VIII «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, Кодексом України про адміністративні правопорушення та Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 01.01.2024 № 3.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Під судом у практиці ЄСПЛ розуміється будь-який юрисдикційний орган, що вирішує питання, віднесені до його компетенції на підставі норм права, відповідно до встановленої процедури. Цей орган має бути встановлений законом, зокрема: суд утворений безпосередньо на підставі закону; суд діє в межах своєї предметної, функціональної та територіальної юрисдикції; суд діє в законному складі.

Суд зазначає, що у даному випадку відсутній спір між судами про підсудність, оскільки на час звернення із даним позовом, з огляду на підстави та предмет позову, на переконання суду, спір підлягає вирішенню саме Дніпропетровським окружним адміністративним судом.

Суд вказує на те, що предметна підсудність має імперативний характер, порушення правил якої відповідно до ст. 318 КАС України є безумовною підставою для скасування судового рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Таким чином, суд зазначає, що вирішення даного спору Покровським районним судом міста Кривого Рогу буде мати наслідок розгляду справи судом не встановленим законом, а як наслідок порушення процесу та підставою для скасування рішення суду згідно частини першої статті 318 КАС України.

Суддею встановлено, що позовну заяву передано до Покровського районного суду м. Кривого Рогу помилково, так як предмет позову відноситься до виключної предметної юрисдикції окружних адміністративних судів, оскільки позивач не оскаржує дії відповідача щодо притягнення до адміністративної відповідальності, та разом з тим в матеріалах справи відсутні дані про складення відносно позивача адміністративного протоколу чи винесення постанови за адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ст. ст. 210, 210-1, 211 КУпАП.

Згідно п.3 ч. 1 ст. 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо: після відкриття провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Беручи до уваги те, що дана справа підсудна окружному адміністративному суду, тому її необхідно передати за предметною підсудністю Дніпропетровського окружному адміністративному суду.

Керуючись ст. ст. 20, 21, 29, 171 КАС України, суд -

постановив:

Передати адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 15 днів з дня її складення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя Л. В. Шевченко