Справа № 240/29360/23
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2026-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року м. Житомир справа № 240/29360/23

категорія 106020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Токаревої М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування акту і наказу,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом (з урахуванням уточнення позовних вимог) до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати у відношенні ОСОБА_1 Акт військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування по факту невиконання бойового розпорядження особовим складом З стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 » про те, що 12 - 13 жовтня 2022 року особовий склад даної роти самовільно залишив позиції і відмовився виконувати наказ повернутися на взводний опорний пункт 30411 «Лузер»;

- визнати протиправним та скасувати у відношенні ОСОБА_1 Наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) «Про результати службового розслідування по факту невиконання бойового розпорядження особовим складом З стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 » про те, що 12 - 13 жовтня 2022 року особовий склад даної роти самовільно залишив позиції і відмовився виконувати наказ повернутися на взводний опорний пункт 30411 «Лузер».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з результатами службового розслідування позивач не погоджується, оскільки виконував всі доведені до нього бойові розпорядження та завдання, ніколи не відмовлявся від їх виконання, в тому числі і в районі бойових дій на території Донецької області в жовтні 2022 року. Також зазначає, що з оскаржуваним наказом та актом про результати службового розслідування не був ознайомлений. Вважаючи спірні акт та накази військової частини НОМЕР_1 "Про результати службового розслідування по факту невиконання бойового розпорядження" протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи судом, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи.

Однак, станом на дату розгляду справи відповідач своїм правом на заперечення щодо заявлених позовних вимог не скористався, відзиву на позовну заяву до суду не надіслав.

Ухвалою суду витребувано у Військової частини НОМЕР_1 :

- належним чином засвідчену копію акта Військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування по факту невиконання бойового розпорядження особовим складом 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону Військової частини НОМЕР_1 » про те, що 12 - 13 жовтня 2022 року особовий склад даної роти самовільно залишив позиції і відмовився виконувати наказ повернутися на взводний опорний пункт 30411 «Лузер»;

- належним чином засвідчену копію наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) «Про результати службового розслідування по факту невиконання бойового розпорядження особовим складом 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону Військової частини НОМЕР_1 » про те, що 12 - 13 жовтня 2022 року особовий склад даної роти самовільно залишив позиції і відмовився виконувати наказ повернутися на взводний опорний пункт 30411 « ІНФОРМАЦІЯ_1 »;

- належним чином засвідчені докази ознайомлення ОСОБА_1 із зазначеними актом та наказом.

На виконання вимог ухвали суду про витребування доказів представник військової частини надав до суду матеріали службового розслідування №11350 від 30.05.2023, наказ від 08.06.2023 №2406.

Ухвалою суд закрив провадження у справі в частині позовних вимог про скасування акту військової частини НОМЕР_1 "Про результати службового розслідування по факту невиконання бойового розпорядження особовим складом 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 " №11350 від 30.05.2023 у відношенні ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу у Військовій частині НОМЕР_3 на посаді стрільця 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону, що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 04.03.2022 №56.

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 13.01.2023 №320 старший сержант ОСОБА_1 в період з 07.10.2022 по 25.10.2022, з 28.10.2022 по 13.11.2022 брав участь у здійсненні заходів необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

13.10.2022 командиром 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , підполковником ОСОБА_2 подано рапорт, вхідний №9135 від 14 жовтня 2022 року, командиру військової частини НОМЕР_1 про факт відмови виконувати бойовий наказ командира мотопіхотного батальйону військовослужбовцями 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , якому вони були підпорядковані, в тому числі і ОСОБА_1

14.10.2022 командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ №4055 "Про проведення службового розслідування по факту невиконання бойового наказу військовослужбовцями 3 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону та військової частини НОМЕР_1 ".

За результатами службового розслідування 30.05.2023 складено акт службового розслідування.

За результатами розгляду вказаного акта та матеріалів службового розслідування командиром військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) видано наказ від 08.06.2023 №2406 "Про результати службового розслідування по факту невиконання бойового наказу військовослужбовцями 3 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону та військової частини НОМЕР_1 " та наказано направити копію матеріалів службового розслідування до органу досудового розслідування (з урахуванням підслідності, визначеної статтею 216 Кримінального кодексу України), органу управління Військової служби правопорядку та відповідної спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, у зоні діяльності яких військова частина виконує завдання за призначенням в зв`язку з тим, що в діях військовослужбовців, зокрема і ОСОБА_1 встановлено ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 Кримінального кодексу України.

Також, вказаним наказом, за порушення військової дисципліни, відкритої відмови виконувати бойове розпорядження старшого сержанта ОСОБА_1 та ін., притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення "Сувора догана" на підставі п."в" ст.48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Командиру 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 подати рапорт про зменшення розміру премії за жовтень 2022 року та про позбавлення додаткової винагороди за жовтень 2022 року, встановленої постановою КМУ від 28.02.2022 №168.

Не погоджуючись з вищевказаним наказом, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірному наказу, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 11 затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут внутрішньої служби), необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців обов`язки.

У статті 30 Статуту внутрішньої служби вказано, що начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання.

Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.

Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

Відповідно до статті 35 Статуту внутрішньої служби, накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості. За крайньої потреби командир (начальник), старший за службовим становищем, ніж безпосередній начальник, може віддати наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього начальника, про що повідомляє безпосереднього начальника підлеглого чи наказує підлеглому особисто доповісти своєму безпосередньому начальникові.

Наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.

Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут). Відповідно статтям 1-2 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту установлено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Згідно з ст. 7 Дисциплінарного статуту застосовувати заохочення та накладати дисциплінарні стягнення можуть тільки прямі командири та командири, визначені в розділі 3 цього Статуту.

Відповідно до ст.45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення корупційних діянь чи інших правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 86 Дисциплінарного статуту якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Згідно з ч. 2 ст. 86 Дисциплінарного статуту №551-XIV під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Наказом Міністра оборони України від 21 листопада 2017 року №608 затверджено Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України (далі - Порядок №608).

Вимогами п. 1 розділу II Порядку № 608 передбачено випадки, коли може призначатися службове розслідування, зокрема, невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань.

Пунктом 3 розділу II Порядку № 608 визначено, що службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; у разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди - причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб.

Згідно з п. 1 розділу V Порядку № 608 за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.

Згідно з вимогами п. 6 розділу V Порядку № 608 після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.

Пунктом 1 розділу VI Порядку № 608 визначено, що за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.

Вид дисциплінарного стягнення зазначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування.

Відповідно до вимог п. 2 розділу VI Порядку № 608 дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення.

Згідно з вимогами п. 3 розділу VI Порядку № 608 якщо військовослужбовець вважає, що не вчинив правопорушення, він має право протягом місяця з дня накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командиру (начальнику) або звернутися до суду у визначений законом строк.

Таким чином, у разі порушення військовослужбовцем військової дисципліни, призначається службове розслідування, за результатами якого, у разі, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності.

Отже, факт порушення військової дисципліни, має бути підтверджений у встановленому порядку та у встановлені строки.

13.10.2022 командиром 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , підполковником ОСОБА_2 подано рапорт, вхідний №9135 від 14 жовтня 2022 року, командиру військової частини НОМЕР_1 про факт відмови виконувати бойовий наказ командира мотопіхотного батальйону військовослужбовцями 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , якому вони були підпорядковані, в тому числі і ОСОБА_1

14.10.2022 командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ №4055 "Про проведення службового розслідування по факту невиконання бойового наказу військовослужбовцями 3 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону та військової частини НОМЕР_1 ".

За результатами службового розслідування 30.05.2023 складено акт службового розслідування.

Службовим розслідуванням встановлено, що 12 жовтня 2022 року близько 09:00 годині в населеному пункті АДРЕСА_1 , старший лейтенант ОСОБА_3 , командир 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , отримав наказ від командира мотопіхотного батальйону, з завданням силами 3 стрілецької роти зайняти та утримувати позиції на ВОП 30411 "Лузер". Даний наказ було виконано, але 13 жовтня 2023 року особовий склад 3 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 самовільно залишив позиції. Наказ повернутися на ВОП 30411 "Лузер" частина військовослужбовців виконувати відмовилася, в тому числі і позивач. Неправомірні дії військовослужбовців призвели до порушення встановленого порядку несення військової служби, що причинило ускладнення при забезпеченні боєздатності та бойової готовності 3 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 та вчинення військового кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 Кримінального кодексу України.

В той же час, як стверджує у позові позивач, він завжди виконував всі доведені до нього бойові розпорядження і завдання, ніколи не відмовлявся від їх виконання, в тому числі і в районі бойових дій на території Донецької області в жовтні 2022 року.

Зазначені доводи відповідач не спростував.

Відповідачем надано бланк письмових пояснень від іменні ОСОБА_1 , заповнений від руки заступником командира роти ОСОБА_4 ..

Разом з тим, у вказаному бланку не зроблено відмітку про те, що пояснення відібрано засобами зв`язку чи особисто. При цьому, розмову не було зафіксовано технічними засобами. У відповідній графі проставлено прочерк.

У графі підпис особи, у якої відбиралися пояснення, відповідний підпис позивача відсутній.

Відтак, зазначений бланк не є належним доказом, оскільки не дає змогу встановити зміст пояснень та чи дійсно такі відбиралися, чи йому було доведено положення ст.63 Конституції України, права та обов`язки, підстави проведення службового розслідування. Письмових пояснень позивача матеріали справи не містять.

Крім того, суд звертає увагу, що у бланку пояснень відсутня дата відібрання пояснень.

Також, суд звертає увагу, що бланк містить графу, у якій необхідно було вказати реквізити наказу про призначення службового розслідування, в рамках якого відбираються пояснення.

В той же час у вказаній графі відсутні будь-які дані.

Тому, з них неможливо встановити яке саме проводилось службове розслідування та по якому факту.

В той же час, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження існування бойового наказу, невиконання якого слугували підставою для проведення службового розслідування, відповідачем не надано.

Також, суд звертає увагу, що в матеріалах справи міститься службова характеристика позивача, підписана його безпосереднім керівником ОСОБА_5 , в якій вказано про те, що ОСОБА_1 зарекомендував себе з позитивної сторони. Займаній посаді відповідає.

Відтак, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не спростовано доводи позивача та не підтверджено належними доказами факт відмови позивача від виконання бойового наказу.

Також, суд звертає увагу на наступне.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (ст. 85 ДС ЗСУ).

В розділі ІІІ "Порядок проведення службового розслідування" Порядку № 608 зазначено:

"13. Службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). В окремих випадках цей строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більше ніж на один місяць.

Загальний строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців.

14. До строку службового розслідування не зараховується час перебування військовослужбовця, стосовно якого проводиться розслідування, у відпустці, на лікуванні або час відсутності з інших документально підтверджених поважних причин. Перенесення строків проведення службового розслідування здійснюється за відповідним наказом посадової особи, яка призначила службове розслідування."

Відповідно до пункту 1 розділу ІV "Повноваження осіб під час службового розслідування" Порядку № 608 особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані:

дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення;

виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника.

В ст. 87 ДС ЗСУ зазначено:

" Дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладено після шести місяців з дня виявлення правопорушення. До зазначеного строку не зараховується час проведення службового розслідування, перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, під вартою, а також час відсутності на службі без поважних причин."

Службове розслідування по факту невиконання бойового наказу військовослужбовцями 3 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону та військової частини НОМЕР_1 було призначено наказом 14.10.2022 №4055 .

За результатами службового розслідування 30.05.2023 складено акт службового розслідування.

Наказ "Про результати службового розслідування по факту невиконання бойового наказу військовослужбовцями 3 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону та військової частини НОМЕР_1 " видано 08.06.2023 №2406 .

Отже, службове розслідування проводилось понад 6 місяців.

З наданих відповідачем матеріалів службового розслідування не вбачається, що строки службового розслідування продовжувались або переносились наказом відповідної посадової особи, як то передбачено пунктами 13,14 розділі ІІІ Порядку № 608.

Наведені судом недоліки в проведені службового розслідування свідчать про те, що особи, які його проводили не виконали свого обов`язку, передбаченого п. 1 розділу ІV Порядку № 608 вжили всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого позивачем правопорушення.

Таким чином суд вважає, що службове розслідування проведено з порушенням Порядку № 608, не всебічно, не повно та не об`єктивно, з порушенням строків його проведення, ним повністю не доведено вину позивача у відмові 13.10.2022 виконати наказ. Наказ від 08.06.2023 про притягнення його до дисциплінарної відповідальності прийнятий всупереч вимогам статей 86, 87 ДС ЗСУ без доведення вини військовослужбовця та поза межами строків притягнення до відповідальності, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spain від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи. Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

За практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Решта доводів сторін , не спростовують висновків суду у даній справі.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому суд відмічає, що "на підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень: 1) повинен бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним; "у межах повноважень" означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх; "у спосіб" означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби; "з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано", тобто використання наданих суб`єкту владних повноважень повинно відповідати меті та завданням діяльності суб`єкта, які визначені нормативним актом, на підставі якого він діє; "обґрунтовано", тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Рішення повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Згідно з частиною 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірність оскаржуваного наказу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований, тому суд задовольняє його у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. ст. 242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_5 ) про визнання протиправними та скасування акту і наказу задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) «Про результати службового розслідування по факту невиконання бойового розпорядження особовим складом 3 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 » від 08.06.2023 №2406 у відношенні ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Токарева

18.03.26