Справа № 420/30636/25
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2026-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 березня 2026 року

м. Київ

справа №420/30636/25

адміністративне провадження № К/990/10268/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мацедонської В.Е.,

суддів - Білак М.В., Желєзного І. В.,

перевіривши касаційну скаргу НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування

на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2026 року

у справі № 420/30636/25 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 , НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_2 , НОМЕР_1 Комендатури охорони та обслуговування, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 Комендатури охорони та обслуговування щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 25.11.2022 року по 21.07.2025 року включно із врахуванням щомісячної фіксованої індексації у відповідному розмірі;

- зобов`язати НОМЕР_1 Комендатуру охорони та обслуговування нарахувати i виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію гpoшoвoгo забезпечення за період з 25.11.2022 року по 21.07.2025 року включно із врахуванням індексації-різниці (щомісячної фіксованої індексації ) у розмірі 3968,62 грн. на суму 126 375,80 грн .

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 25.11.2022 року по 31.12.2022 року та з 01.01.2024 року по 21.07.2025 року включно із врахуванням щомісячної фіксованої індексації у відповідному розмірі.

Зобов`язано 297 Комендатуру охорони та обслуговування нарахувати i виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію гpoшoвoгo забезпечення за період з 25.11.2022 року по 31.12.2022 року та з 01.01.2024 року по 21.07.2025 року включно із врахуванням індексації-різниці (щомісячної фіксованої індексації ) у розмірі 3960,60 грн. щомісячно.

В іншій частині позову - відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, 297 комендатура охорони та обслуговування оскаржила його до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2025 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишено без руху.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 січня 2026 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2025 року повернуто апелянтові.

Ухвалою Верховного Суду від 30 січня 2026 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 січня 2026 року у справі № 420/30636/25 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 , НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2026 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишено без руху.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2026 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2025 року - повернуто апелянтові.

Ухвалою Верховного Суду від 25 лютого 2026 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2026 року у справі № 420/30636/25 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 , НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2026 апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишено без руху.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2026 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою 297 комендатури охорони та обслуговування на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2025 року.

Не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції від 03 березня 2026 року, відповідач подав касаційну скаргу до Верховного Суду.

Перевіряючи доводи касаційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

У силу пункту 8 частини 2 статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Вищезазначеному конституційному положенню щодо забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках кореспондують стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та стаття 13 КАС України.

Частиною третьою статті 328 КАС України встановлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

З матеріалів касаційного оскарження встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2025 року позов задоволено частково.

На зазначене рішення суду 297 комендатура охорони та обслуговування подала апеляційну скаргу.

05.02.2026 року 297 комендатура охорони та обслуговування втретє подала апеляційну скаргу.

Перевіривши апеляційну скаргу подану 05.02.2026 року на відповідність її вимогам КАС України, було встановлено що апеляційна скарга була подана за межами строку, визначеного ч.1 ст.295 КАС України та з порушенням п.1 ч.5 ст.296 КАС України, а саме апелянтом не було сплачено судовий збір.

В апеляційній скарзі апелянт просив суд відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги посилаючись на відсутність або обмежене та несвоєчасне фінансування.

Також апелянт просив поновити строк на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи його пропуск тим, що у Міністерстві оборони України триває робота щодо пошуку додаткового фінансового ресурсу для забезпечення виконання судових рішень по КЕКВ 2800 "Інші поточні видатки", оскільки виділені фінансові асигнування на 2024 рік вичерпано, за 2025 рік не надходили. 17.12.2025 року представником 297 КОО надіслано до суду заяву про усунення недоліків, посилаючись на те, що службовими особами фінансово-економічної служби 297 комендатури охорони та обслуговування було замовлено кошти на сплату судового збору за подання апеляційної скарги по вищезгаданій справі.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2026 в задоволенні клопотання 297 комендатури охорони та обслуговування про відстрочення сплати судового збору - відмовлено. В задоволенні клопотання 297 комендатури охорони та обслуговування про поновлення строку на апеляційне оскарження - відмовлено. Апеляційну скаргу 297 комендатури охорони та обслуговування - залишено без руху. Надано апелянту строк протягом 10 днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, для усунення недоліків поданої апеляційної скарги.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, колегія суддів зазначила, що клопотання про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає, оскільки ст.8 Закону України «Про судовий збір» передбачено можливість такого відстрочення виключно для фізичних осіб.

Відмовляючи в поновленні строку на апеляційне оскарження, колегія суддів встановила, що строк на апеляційне оскарження було пропущено у зв`язку з неможливістю сплати судового збору вчасно, що не є підставою для поновлення строку. Крім цього, не дивлячись на те, що перша апеляційна скарга була подана в строк встановлений ч.1 ст.295 КАС України, звертаючись до суду з повторною апеляційною скарго та апеляційною скаргою поданою втрете, апелянт не надав суду доказів сплати судового збору. За таких обставин наведені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження обставини пропуску такого строку є неповажними.

16.02.2026 року від апелянта до суду апеляційної інстанції надійшла заява про усунення недоліків в якій апелянт повторно просив суд відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги та поновити строк на апеляційне оскарження.

В обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору апелянт зазначив, що на теперішній час в країни триває війна, склалась ситуація при якій Міністерство оборони України, через нестачу фінансових асигнувань вимушено обирати розподілення фінансових ресурсів. Так Міністерством оборони України прийнято рішення згідно, якого усі наявні кошти виділяються на оборону та захист цивільного населення та інфраструктури України, видатки пов`язані з судовопретензійної роботою, сплата судового збору, виконання рішення судів України (2800) не виділяються взагалі, фінансування надходить дуже рідко, більш того через невиконання рішення судів України державними виконавцями відкриваються виконавчі провадження, та виконавчий збір стягується в безспірному порядку казначейством України, тобто навіть якщо гроші надходять до казначейства України та передбачені на видатки за статтею 2800, для 297 комендатури охорони та обслуговування то вони списуються на сплату виконавчого збору. В цій ситуації 297 комендатура охорони та обслуговування вимушена постійно звертатися до судів України з клопотанням про відстрочення сплати судового збору, через відсутність фінансування. При відмові в задоволенні таких клопотань 297 комендатура охорони та обслуговування позбавлена доступу до правосуддя, в ситуації яка склалась не має вини 297 комендатури охорони та обслуговування.

Суд дійшов висновку, що клопотання про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає, оскільки ст.8 Закону України «Про судовий збір» передбачено можливість такого відстрочення виключно для фізичних осіб.

Щодо клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів зазначила, що зі змісту вказаного клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вбачається, що строк на апеляційне оскарження було пропущено у зв`язку з неможливістю сплати судового збору вчасно, що, як вже було зазначено раніше, не є підставою для поновлення строку.

Отже, колегія суддів вважала наведені доводи в заяві апелянта про усунення недоліків апеляційної скарги неповажними, а недоліки апеляційної скарги не усуненими.

Також суд визнав неповажними наведенні в заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження обставини пропуску такого строку, оскільки звернення апелянта з первісною апеляційною скаргою в межах 30-денного строку, встановленого ч.1 ст.295 КАС України, не дає апелянту право звертатися до суду у будь який момент з апеляційною скаргою, а тем більш ніж чим через майже 2 місяці, з моменту отримання оскаржуваного рішення, навіть якщо судовий збір було сплачено разом із поданням останньої апеляційної скарги

Колегія суддів не прийняла до уваги факт введення воєнного стану в Україні, оскільки відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022 року у справі №990/115/22, сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку, а відсутність електропостачання або агресія РФ - це загальний стан.

Також, як вбачається з наведеного вище, відсутність відповідного бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору не можуть впливати на дотримання строку апеляційного оскарження судових рішень і, як наслідок, не є поважною підставою пропуску цього строку.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.299 КАС України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

З огляду на наведене та викладені вимоги закону, суд дійшов висновки, що апеляційна скарга була подана поза межами законодавчо встановленого тридцятиденного строку апеляційного оскарження, а апелянтом не доведено суду поважність підстав пропуску строку на подання апеляційної скарги.

Отже, оскільки апелянт після залишення апеляційної скарги без руху не усунув недоліки, які були визначені ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2026 року, на підставі п.4 ч.1 ст.299 КАС України колегія суддів вирішила відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2026 року в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору - відмовлено. В задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження - відмовлено. Відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою 297 комендатури охорони та обслуговування на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2025 року.

При цьому, відповідач у касаційній скарзі не спростовує висновки суду апеляційної інстанції та не зазначає наявності інших причин для пропуску строку на апеляційне оскарження. Доводи скаржника зводяться до поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження як військова агресія російської федерації проти України та відсутність коштів на рахунку КЕКВ 2800, оскільки усі фінансові асигнування Повітряних сил ЗСУ направляються на відбиття повітряних нападів російської федерації. Натомість, цим причинам надана оцінка судом апеляційної інстанції, жодних доказів на обґрунтування непереборності таких обставин скаржник не надав.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, правильно застосував норми процесуального права (статтю 299 КАС України), що є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, відповідно до частини другої статті 333 КАС України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Ураховуючи, що зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, суд дійшов до висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2026 року.

Керуючись статтями 13, 169, 296, 298, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою 297 комендатури охорони та обслуговування на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2026 року у справі № 420/30636/25 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 , НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Копію даної ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська

Судді М. В. Білак

І. В. Желєзний