Справа № 400/6465/25
Суддя: Величко А.В.
Дата ухвалення: 2026-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

17 березня 2026 р. № 400/6465/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Величка А.В., у порядку письмового провадження, розглянув заяву про встановлення судового контролю в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ,
проСт. 382 судовий контроль,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 19.12.2025 року задоволено частково позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому суд вирішив: визнати протиправним внесення ІНФОРМАЦІЯ_2 після 06 травня 2024 року змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (шифр ОБЕРІГ) щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в обліковій картці з штрихкодовим ідентифікатором *1*, а саме: внесення запису наступного змісту: « ОСОБА_1 Стоїть на обліку: ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , обл. Тип картотеки: Картотека осіб, які зобов`язані стати на військовий облік Тип підкартотеки: Були раніше засуджені до позбавлення волі за скоєння тяжких або особливо тяжких злочинів»; внесення запису в розділі 34 /Відомості про медичний огляд/ Реєстру наступного змісту: «(до 01.07.2015)»; внесення запису в розділі 37 /Відмітки про взяття, зняття або виключення з обліку/ Реєстру наступного змісту: « 15:38 у ІНФОРМАЦІЯ_4 (аб. 12 п. 2 ч. 1 ст.37) які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань».

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 вилучити відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що внесені після 06 травня 2024 року до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (шифр Оберіг),облікова картка з штрихкодовим ідентифікатором *1*, а саме: запис наступного змісту: « ОСОБА_1 Стоїть на обліку: ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , обл. Тип картотеки: Картотека осіб, які зобов`язані стати на військовий облік Тип підкартотеки: Були раніше засуджені до позбавлення волі за скоєння тяжких або особливо тяжких злочинів»; запис в розділі 34 /Відомості про медичний огляд/Реєстру наступного змісту: «(до 01.07.2015)»; запис в розділі 37 /Відмітки про взяття, зняття або виключення з обліку/ Реєстру наступного змісту: « 15:38 у ІНФОРМАЦІЯ_4 (абз.12 п.2 ч.1 ст.37) які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань».

Визнати протиправним вилучення ІНФОРМАЦІЯ_2 після 06 травня 2024 року з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (шифр ОБЕРІГ) відомостей щодо ОСОБА_1 , в обліковій картці з штрихкодовим ідентифікатором *1*, а саме: запис в розділі 36 /Військовий квиток (тимчасове посвідчення) видано/Реєстру: про видачу 06.05.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 з штрихкодовим ідентифікатором *1*; запис в розділі 37 /Відмітки про взяття, зняття або виключення з обліку/ Реєстру: про виключення 01.06.2005 року ОСОБА_1 , з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_5 за ст.37 п. 6.6. ЗУ Про ВО та ВС».

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 внести (відновити) до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (шифр ОБЕРІГ) відомості щодо ОСОБА_1 , облікова картка з штрихкодовим ідентифікатором *1*, а саме: запис в розділі 36 /Військовий квиток (тимчасове посвідчення) видано/ Реєстру: про видачу 06.05.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 з штрихкодовим ідентифікатором *1*; запис в розділі 37/Відмітки про взяття, зняття або виключення з обліку/ Реєстру: про виключення 01.06.2005 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_5 за ст. 37 п. 6.6. ЗУ Про ВО та ВС».

В задоволенні позовних вимог щодо стягнення на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу у розмірі 126 000,00 грн - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати в розмірі 1937,92 грн.

Рішення суду набрало законної сили 19.01.2026 року.

26.01.2026 року судом виготовлені виконавчі листи у справі.

16.03.2026 року позивача подав заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 19.12.2025 року, яка мотивована тим, що відповідачем не в повному обсязі виконано рішення суду.

Вирішуючи заяву, суд враховує наступне.

Згідно з ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 26.03.2020 року у справі № 823/175/17, від 23.06.2020 року у справі № 802/357/17-а.

Згідно ч.4 ст.372 КАС України, примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

З вищезазначеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, але його виконання забезпечується, у першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 18.12.2019 року у справі № 826/9960/15 дійшла наступного висновку: ".. Водночас Велика Палата Верховного Суду наголошує, що завершальною стадією судового провадження і примусовим виконанням судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (стаття 1 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження»; далі - Закон № 1404-VIII).

При цьому в разі невиконання судових рішень у добровільному порядку приписами Закону № 1404-VIII урегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Відповідно до частини восьмої статті 382 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу, якою визначено особливості провадження у справах з приводу оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця."

Статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Положеннями статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як вбачається з матеріалів заяви, 02.03.2026 року головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мороз Ольгою Сергіївною, відкрито виконавче провадження № 80389635 з примусового виконання виконавчого листа у справі № 400/6465/25.

Позивач, стверджуючи про умисне невиконання відповідачем рішення суду від 19.12.2025 року, не надав суду доказів відсутності результату по завершенню процедури примусового виконання рішення суду. Виконавче провадження триває, з заяви позивача вбачається, що постановами Першого відділу державної виконавчої служби у Первомайськоу районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 16.03.2026 на Первомайський РТЦК накладено штраф та зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність.

Відтак, звернення із заявою в порядку ст. 382 КАС України до суду є передчасним, оскільки повнота та правомірність виконання рішення суду в порядку Закону України "Про виконавче провадження" першочергово підлягає контролю зі сторони державного виконавця.

Наведене свідчить про існування у позивача можливості отримати реальне виконання судового рішення у межах процедури виконавчого провадження, у тому числі, шляхом застосування державним виконавцем примусових заходів, визначених Законом України "Про виконавче провадження".

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що за умови не встановлення судового контролю, рішення суду у цій справі залишиться невиконаним, оскільки у суду відсутні фактичні та правові підстави для реалізації свого диспозитивного права щодо покладення на відповідача обов`язку подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Керуючись статтями 241, 248, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю, відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею в порядку ст. 256 КАС України.

3. Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання) в порядку, визначеному ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя А.В. Величко