Справа № 160/17786/25
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.
за участі секретаря судового засідання Курбацької В.В.
представника позивача за первісною позовною заявою ОСОБА_1
відповідача за первісною позовною заявою,
позивача за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2
представника відповідача
за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до фізичної особи ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі відповідач), в якій позивач просить:
-стягнути податковий борг з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до бюджету у розмірі 2 277 982,38 гривень.
25.06.2025 від позивача надійшла заява про вихід із спрощеного провадження.
Ухвалою суду від 30.06.2025 у задоволенні заяви Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження - відмовлено.
11.07.2025 до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій просить визнати протиправними та скасувати:
В обґрунтування зустрічної позовної заяви зазначено, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними, оскільки станом на дату подання зустрічного позову позивач їх не отримувала і, відповідно, не знала про їх прийняття. Лише ознайомившись з матеріалами справи стало відомо, що ГУ ДПС у Дніпропетровській області податкові повідомлення-рішення направлялись не на адресу зареєстрованого місце проживання. Крім того перевірку ОСОБА_2 проведено саме як фізичної особи платника податків, а не фізичної особи-підприємця, а отже податковий орган мав надіслати податкові повідомлення-рішення на адресу фактичного місце проживання, а не на адресу, за якою позивач не перебуває/не проживає. Наведені обставини не надали можливості подати заперечення, пояснення, своєчасно оскаржити такі рішення контролюючого органу. Щодо суті порушень, за які нараховані податкові зобов`язання та штраф, позивачем зазначено, що правових підстав для висновку про отримання позивачем доходу від ТОВ «Кредитні ініціативи» не було. Згідно з відомостей з Державного реєстру речових прав шляхом позасудового врегулювання на підставі договору, предмет іпотеки було передано у власність ТОВ «Кредитні ініціативи», у зв`язку з чим останнім ОСОБА_2 анульовано залишок заборгованості за основним зобов`язанням. 04.06.2020 та 12.08.2020 вказаний предмет іпотеки квартира, розташована за адресою АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу та договорів дарування передана іншим власникам. Тож позивач не отримала жодних доходів, тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправні, просить задовольнити зустрічний позов у повному обсязі.
Ухвалою суду від 16.07.2025 зустрічну позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачеві за зустрічним позовом строк для усунення недоліків.
22.07.2025 та 24.07.2025 на адресу суду від ОСОБА_2 надійшли заяви про усунення недоліків (ідентичні за змістом), до яких було долучено уточнену зустрічну позовну заяву з відомостями щодо електронного кабінету учасників справи, щодо ціни позову, а також долучено засвідчені належним чином копії документів на підтвердження адміністративної процесуальної дієздатності позивача та докази направлення уточненої зустрічної позовної заяви з додатками відповідачу.
Ухвалою суду від 30.07.2025 призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
У підготовчому засіданні 14.08.2025 оголошено перерву для надання додаткових доказів.
18.08.2025 та 16.09.2025 представником ГУДПС в Дніпропетровській області подані клопотання про долучення доказів.
18.09.2025 від первісного позивача надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача Фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 на фізичну особу - ОСОБА_2 , посилаюсь на обставини правонаступництва.
У підготовчому засіданні 18.09.2025 оголошено перерву для надання додаткових доказів.
19.09.2025 представником ГУ ДПС в Дніпропетровській області подано клопотання про долучення доказів.
25.09.2025 від позивача за зустрічною позовною заявою надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає про непогодження з відзивом та вказує, що посилання відповідача на листи ТОВ «Кредитні ініціативи» про прощення боргу, податковий розрахунок за формою 1-ДФ за 2 квартал 2020 року є цілком безпідставними. Вказаний податковий розрахунок не надано відповідачем, тому неможливо встановити походження суми нарахованого доходу у вигляді додаткового блага в розмірі 9246818,58 грн. Також в акті міститься посилання на те, що ТОВ «Кредитні ініціативи» видало довідку ФОПП ОСОБА_2 №922 від 16.04.2020. Однак таку довідку позивач не отримувала. Також у довідці вказано, що після здобуття права власності товариством на предмет іпотеки, залишок заборгованості за кредитним договором №0301/0608/71-119 від 17.06.2008 року (за основною сумою, процентами, комісією та пенею) за офіційним курсом НБУ станом на 13.12.2019 склав 63760337,91 грн. Разом з цим, пеня, проценти та штрафи це витрати за користування кредитними коштами, а відтак не можуть бути додатковим благом. Позивач акцентує, що фактично та юридично ніякого прощення боргу за іпотечним договором з боку ТОВ «Кредитні ініціативи» не відбувалось. З огляду на викладене, позивач наполягає на задоволенні вимог за зустрічним позовом у повному обсязі.
25.09.2025 підготовче засідання було відкладено за клопотанням позивача за зустрічним позовом.
03.10.2025 від позивача за зустрічним позовом надійшли додаткові пояснення, в яких зауважено, що у довідці №922 йдеться про те, що товариство 13.12.2019 задовольнила забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, а саме: на трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Отже, фактично та юридично подія з передання у власність ТОВ «Кредитні ініціативи» предмета іпотеки та анулювання з цієї причини позивачу залишку заборгованості відбулась 13.12.2019. Таким чином, у разі, якщо б наслідком вказаного правочину було виникнення у позивача доходу (приросту фінансового показника) у вигляді додаткового блага, то позивач повинен був би відобразити такий дохід за період 2019 року у податковому розрахунку (форма №1-ДФ) та надати податковому органу до 01.05.2020 року. Однак, згідно з актом перевірки, перевірка позивача була проведена за період 01.01.2020 по 31.12.2020.
У підготовче засідання 03.10.2025 з`явились представники сторін. Судом розглянуто клопотання представника позивача за первісною позовною заявою про заміну відповідача неналежного відповідача та усною ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання у задоволенні клопотання відмовлено, оскільки представником позивача за первісною позовною заявою не доведено обставин правонаступництва, про які заявлено.
У підготовчому засіданні 03.10.2025 судом продовжено підготовче провадження на місяць та оголошено перерву.
16.10.2025 від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшло клопотання про заміну первісного (неналежного) відповідача.
У підготовчому засіданні 16.10.2025 суд задовольнив клопотання позивача за первісною позовною заявою та постановив, що належним відповідачем за первісною позовною заявою є фізична особа ОСОБА_2 , без позначки фізична особа-підприємець.
У підготовчому засіданні судом поставлено на розгляд питання щодо можливості закінчення підготовчого провадження. Проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті сторони не заперечували.
Усною ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судове засіданні 06.11.2025 з`явились представники сторін, представником позивача за первісною позовною заявою надані пояснення по суті заявлених первісних позовних вимог. В судовому засіданні оголошено перерву у зв`язку із повітряною тривогою у місті Дніпрі та Дніпропетровській області.
25.11.2025 позивачем за первісною позовною заявою подані додаткові пояснення щодо обставин виникнення податкового боргу.
У судовому засіданні 25.11.2025 розглянуті додаткові пояснення позивача та залучені до матеріалів справи. Усною ухвалою із занесенням до протоколу судового засідання у відповідача за зустрічною позовною заявою витребувано додаткові докази та оголошено перерву.
У судовому засіданні 16.12.2025 судом повторно витребувано у відповідача за зустрічною позовною заявою додаткові докази.
Судове засідання 13.01.2026 відкладено за клопотанням представника відповідача за зустрічною позовною заявою.
23.01.2026 представником Головного управління ДПС у Дніпропетровській області подано заяву про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.
У судовому засіданні 23.01.2026 продовжено з`ясування обставин справи.
Ухвалою суду від 23.01.2026 постановлено про витребування у Головного управління ДПС у м. Києві додаткових доказів, у зв`язку із чим в судовому засіданні оголошено перерву.
03.02.2026 до суду від Головного управління ДПС у м. Києві надійшов лист з долученням витребуваних доказів.
Судове засідання 12.02.2026 відкладено за клопотанням позивача за зустрічною позовною заявою.
В судовому засіданні 27.02.2026 закінчено з`ясування обставин справи та дослідження доказів. Представник позивача за первісною позовною заявою наполягав на задоволенні позовних вимог, представник Бочковської О.В. просила суд відмовити у задоволенні первісної позовної заяви та задовольнити зустрічний позов, представник відповідача за зустрічним позовом наполягала на відмові у його задоволенні.
10.03.2026 оголошено вступну і резолютивну частини рішення.
Заслухавши пояснення представників сторін справи, дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення зустрічної позовної заяви та про відсутність підстав для задоволення первісної позовної заяви, з огляду на наступне.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документована паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 24.12.1997 Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання відповідно до відомостей в паспорті: АДРЕСА_3 ; адреса місце проживання згідно із відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДПС України з 22.04.1997: АДРЕСА_4 ; з 28.04.2024: АДРЕСА_2 .
17.06.2008 між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №0301/0608/71-119, відповідно до умов якого ВАТ «Сведбанк» зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 400 000 доларів США на строк з 17.06.2008 по 16.06.2030 включно, а позичальник зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором.
17.06.2008 між ОСОБА_2 (Іпотекодавець) та ВАТ «Сведбанк» (Іпотекодержатель) укладено іпотечний договір №0301/0608/71-119-Z-1 (далі Іпотечний договір).
Згідно з пунктом 1 Іпотечного договору, цим договором забезпечується належне виконання Іпотекодавцем вимог Іпотекодержателя, що випливають з Кредитного договору №0301/0608/71-119 від 17.06.2008, укладеного між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем, зокрема, щодо повернення Іпотекодавцем Іпотекодержателю кредиту у сумі 400 000 доларів США 00 центів.
Відповідно до пункту 2 Іпотечного договору на забезпечення виконання основного зобов`язання Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю належне йому на праві власності майно: квартиру під номером АДРЕСА_5 (Предмет іпотеки).
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень, 10.06.2010 до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська звернулось ПАТ «Сведбанк» в особі Дніпропетровського відділення №4 ПАТ «Сведбанк» із позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Рішенням Жовтневого районного суду від 10.02.2011 у справі №2-5169/11 позов задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 0301/0608/71-119-Z-1 від 17 червня 2008 року, - квартиру під номером АДРЕСА_5 , загальною площею 146, 6 кв. м., що складається з : 1 коридор, 2 санвузол, 3,4 житлові кімнати, 5 санвузол, 6 - кладова, 7 житлова кімната, 8- столова, 9 кухня, 10 кладова, 11 санвузол, 12- кладова, I, II лоджії, III балкон, яка знаходиться за адресою: квартира під номером АДРЕСА_5 та належить ОСОБА_2 на праві власності. Здійснено реалізацію даної квартири шляхом її продажу спеціалізованою організацією на прилюдних торгах за початковою ціною, визначеною на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності. За рахунок коштів від реалізації квартири загальною площею 146, 6 кв. м., що складається з : 1 коридор, 2 санвузол, 3,4 житлові кімнати, 5 санвузол, 6 - кладова, 7 житлова кімната, 8- столова, 9 кухня, 10 кладова, 11 санвузол, 12- кладова, I, II лоджії, III балкон, яка знаходиться у АДРЕСА_6 , номер 14 та належить ОСОБА_2 задоволено вимоги Публічного акціонерного товариства «Сведбанк» в особі Дніпропетровського відділення № 4 Публічного акціонерного товариства «Сведбанк»(49006, м. Дніпропетровськ, пр.Пушкіна, 10, МФО 300164, ) за кредитним договором № 0301/0608/71-119 від 17 червня 2008 року, у загальній сумі 452045,68 доларів США заборгованість за кредитом та відсотками та 243898,49 гривень заборгованості по пені.

В подальшому, 28.11.2012 між ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником ВАТ «Сведбанк», та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено договір факторингу №15, відповідно до умов якого ПАТ «Сведбанк» відступило ФК «Вектор Плюс» право вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками.

В свою чергу, 28.11.2012 між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу, на підставі якого ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» право вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, в тому числі за договором № 0301/0608/71-119 від 17.06.2008, укладеним між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 .

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень, 03.09.2015 ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за договором №0301/0608/71-119 від 17.06.2008 у розмірі 19987105,69 грн., з яких: за кредитом 392425 доларів США, що за курсом НБУ станом на 24.04.2015 становить 8841752,40 грн.; за відсотками 291712,71 доларів США, що за курсом НБУ станом на 24.04.2015, становить 6572597,45 грн.; пеня за останній календарний рік 202953,40 доларів США, що за курсом НБУ станом на 24.04.2015 становить 4572755,84 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.10.2016 у справі №201/14358/15-ц позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (, п/р НОМЕР_3 в ПАТ «Альфа-Банк», МФО: 300346) заборгованість за кредитним договором № 0301/0608/71-119 від 17.06.2008р. у розмірі 887091,11 доларів США, що за курсом НБУ станом на 24.04.2015 становить 19987105,69 грн., з яких: за кредитом: 392425 доларів США, що за курсом НБУ станом на 24.04.2015, становить 8841752,40 грн.; за відсотками: 291712,71 доларів США, що за курсом НБУ станом на 24.04.2015, становить 6572597,45 грн.; пеня за останній календарний рік: 202953,40 доларів США, що за курсом НБУ станом на 24.04.2015 становить 4572755,84 грн. В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор Плюс» про визнання недійсним договору факторингу №15, укладеного 28.11.2012 між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та визнання недійсним договору факторингу б/н, укладеного 28.11.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» - відмовлено в повному обсязі.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02.08.2017 у справі №201/14358/15-ц рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2016 року в частині визначення суми заборгованості за кредитним договором та пені, змінено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (, п/р НОМЕР_3 , МФО: 300346) заборгованість за кредитним договором № 0301/0608/71-119 від 17 червня 2008 року станом на 24 квітня 2015 року у розмірі 684137,71 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 15594349,85 грн. та 10 000 грн., яка складається: із заборгованості за кредитом 392425 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 8841752,40 грн.; заборгованості за процентами 219712,71 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 6572597,45 грн. та пені у розмірі 10 000 грн. В іншій частині рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.10.2016 - залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 04.12.2019 у справі за №201/14358/15-ц рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.10.2016 та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.08.2017 змінено в частині визначення суми відсотків, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», зменшивши суму відсотків до 59620,68 дол. США. Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.10.2016 у незміненій та нескасованій частині та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.08.2017 у іншій частині залишено без змін.

13.12.2019 ТОВ «Кредитні ініціативи» задовольнив власні вимоги шляхом набуття права власності на предмет іпотеки: квартиру, загальною площею 146,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис про реєстрацію права власності, згідно з рішенням № 50242486 від 16.12.2019 про державну реєстрацію прав та обтяжень, прийняте державним реєстратором Виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області Дубовик А.О.

Відповідно до довідки від 16.04.2020 №922 «Про отриманий дохід у вигляді прощеного боргу», ТОВ «Кредитні ініціативи» повідомило ОСОБА_2 про те, що за висновком суб`єкта оціночної діяльності ринкова вартість предмета іпотеки визначена на рівні 1386000,00 (один мільйон триста вісімдесят шість тисяч гривень 00 копійок). Після здобуття ТОВ «Кредитні ініціативи» права власності на предмет іпотеки залишок заборгованості за кредитним договором №0301/0608/71-119 від 17.06.2008 (за основною сумою, процентами, комісією та пенею) за офіційним курсом НБУ станом на 13.12.2019 склав 63760337,91 (шістдесят три мільйони сімсот шістдесят тисяч триста тридцять сім гривень 91 копійка). У зв`язку із задоволенням вимог Іпотекодержателя в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку» на дату державної реєстрації ТОВ «Кредитні ініціативи» права власності на нерухомість їй прощено (анульовано) залишок заборгованості за кредитним договором №0301/0608/71-119 від 17.06.2008. Відповідно до вимог Податкового Кодексу України до складу річного доходу за 2019 рік включається дохід включається дохід у вигляді основної суми прощеного (анульованого) боргу в розмірі 9246818,58 (дев`ять п`ять мільйонів двісті сорок шість тисяч вісімсот вісімнадцять гривень 58 копійок), та роз`яснено, що отриманий дохід у вигляді основної суми прощеного (анульованого) боргу підлягає оподаткуванню податком па доходи фізичних осіб за ставкою 18% та військовим збором за ставкою 1,5%, крім того необхідно подати декларацію про майновий стан (а.с. 17 т. 2).

ТОВ «Кредитні ініціативи» у податковому розрахунку (форма №1-ДФ) за 2 квартал 2020 року (реєстраційний номер від 07.08.2020) відображено анульований (прощений) борг ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1 ) з ознакою 126 «Дохід, отриманий платником податку як додаткове благо» в сумі 9246818,58 грн.

20.09.2022 Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до ТОВ «Кредитні ініціативи» із письмовим запитом про надання відомостей щодо нарахованого (виплаченого) доходу ОСОБА_2 , копію врученого повідомлення про анулювання (прощення) боргу або копію додаткової угоди з боржником (а.с. 15-16 т. 2).

На вказаний запит ТОВ «Кредитні ініціативи» листом від 19.10.2022 №221019/1 повідомлено ГУ ДПС у Дніпропетровській області, що стосовно фізичної особи ОСОБА_2 (рнкопп НОМЕР_1 ) ТОВ «Кредитні Ініціативи» набуло статус нового кредитора за кредитними договорами, після чого було прийнято рішення з прощення (анулювання) залишку боргу за кредитним договором. Інформацію щодо суми анульованого (прощеного) боргу ОСОБА_2 було відображено у податковому розрахунку (форма Ш-ДФ) з ознакою 126 «Дохід, отриманий платником податку як додаткове благо» у сумі 9246818,58 грн (за 2 квартал 2020 року).

28.02.2022 податковим органом сформовано запит ОСОБА_2 про надання документів, які підтверджують отримання доходу у вигляді додаткового блага. Згідно з наданими до суду копією конверту та рекомендованого повідомлення про вручення поштове відправлення повернуто поштовим відділення з відміткою про закінчення терміну зберігання.

13.08.2024 ГУ ДПС у Дніпропетровській області у зв`язку з отриманням інформації від ТОВ «Кредитні ініціативи» щодо нарахування доходу у вигляді прощеної (анульованої) основної суми боргу за кредитом прийнято наказ №3471-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_2 » з 18.09.2024 тривалістю 2 робочих днів за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 з метою достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

У періоді з 18.09.2024 по 19.09.2024 відповідно до п.п. 19-1.1.1 п. 19-1.1 ст.19-1, 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п.75.1.2 п. 75.1 ст.75, п.п. 78.1.1, п.п. 78.1.2 п. 78.1 ст.78, ст. 79, пп. 69.35-1 п. 69 підрозділу ХХ «Перехідних положень» Податкового кодексу України, на підставі наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 13.08.2024 №3471-п та повідомлення від 13.08.2024 №526/04-36-24-08 уповноваженою особою ГУ ДПС у Дніпропетровській області було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2020 по 31.12.2020.

За результатами перевірки складено акт від 26.09.2024 №2750/04-36-24-08/ НОМЕР_1 , за висновками якого перевіркою встановлено такі порушення:

-пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, п. 176.1 ст. 176, п. 179.1 ст. 179 ПК України в частині неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2020 рік;

-пп. «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, пп. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168, п. 167.1 ст. 167 ПК України, а саме: заниження загального річного оподатковуваного доходу шляхом не декларування доходу, у зв`язку з отриманням додаткового блага у вигляді основної суми кредитної заборгованості, прощеної (анульованої) за самостійним рішенням банку, в результаті чого визначено суму податкових зобов`язань за 2020 рік з податку на доходи фізичних осіб на суму 1664427, 34 грн. та військового збору на суму 138 702, 28 грн.

Виявлені порушення обґрунтовані в акті наступним.

«Перевіркою встановлено, що ТОВ «Кредитні Ініціативи» () здійснило списання основної суми кредитної заборгованості, прощеної (анульованої) за самостійним рішенням банку, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності ОСОБА_2 у сумі 9246818,58 грн., повідомивши боржника у відповідності до вимог пп. «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПКУ, діючого на момент списання кредитної заборгованості боржника.

Основну суму кредитної заборгованості, прощеної (анульованої) за самостійним рішенням банку ФОПП ОСОБА_2 у розмірі 9 246 818,58 грн. було включено ТОВ «Кредитні Ініціативи» () до Відомостей про суми нарахованого доход), утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору (Додаток 4-ДФ до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум, нарахованого єдиного внеску (п.4 розділу IV)) за II квартал 2020 року за ознакою доходу « 126» (додаткове благо). Згідно відомостей з ЦБД ДРФО із сум доходу, отриманого ФОПП ОСОБА_2 від ТОВ «Кредитні Ініціативи» у розмірі 9 246 818,58 грн., податок з доходів фізичних осіб у джерела виплати не нараховувався та до бюджету не сплачувався.».

02.12.2024 на підставі акту перевірки від 26.09.2024 № 2750/04-36-24-08/ відповідачем прийнято:

-податкове повідомлення-рішення форми «Р» № про збільшення ОСОБА_2 суми грошового зобов`язання за платежем «податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за наслідками річного декларування» на 2080534,18 грн., з яких: 1664427,34 грн. за основним платежем та 416106,84 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

-податкове повідомлення-рішення форми «Р» № про збільшення ОСОБА_2 суми грошового зобов`язання за платежем «військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» на 173377,85 грн., з яких: 138702,28,00 грн. - за основним платежем та 34675,57 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Копії вказаних податкових повідомлень надіслано ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку рекомендованим повідомленням про вручення на адресу: АДРЕСА_2 , однак конверт з вмістом поштового відправлення повернувся з відміткою про невручення.

18.03.2025 ОСОБА_2 виставлено податкову вимогу форми «Ф» №0-0436 на суму 2277982,38 грн., яка надіслана їй засобами поштового зв`язку за адресою: АДРЕСА_2 , однак конверт з вмістом поштового відправлення повернувся з відміткою про невручення.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються нормами Податковим кодексом України (далі - ПК України в редакції на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до пункту 15.1 статті 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податку зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно до пунктів 36.1 - 36.3 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Порядок справляння податку на доходи фізичних осіб врегульований розділом ІV ПК України.

Згідно з підпунктом 162.1.1 пункту 162.1 статті 162 ПК України платниками податку на доходи фізичних осіб є фізична особа-резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Відповідно до підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Пунктом 164.1 статті 164 ПК України установлено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Пункт 164.2 статті 164 ПК України деталізує види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податків. В свою чергу, стаття 165 ПК України визначає види доходів, які не включаються до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

Ставки податку та порядок нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку до бюджету установлені статтями 167, 168 ПК України.

Так, згідно з пунктом 167.1 статті 167 ПК України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Відповідно до пункту 179.1 статті 179 ПК України платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Фізична особа зобов`язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій нею податковій декларації. Сума податкових зобов`язань, донарахована контролюючим органом, сплачується до відповідного бюджету у строки, встановлені цим Кодексом (пункт 179.7 статті 179 ПК України).

За приписами абзацу першого пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Згідно з підпунктом підпункту 1.1 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

Для платників, зазначених у підпункті 1 підпункту 1.1 цього пункту, об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу (підпункт 1 підпункту 1.2 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України).

Підпунктами 1.4, 1.6 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України установлено, що нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту. Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Підпунктом б пункту 176.2 статі 176 ПК України визначено, що особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду.

У ході судового розгляду встановлено та матеріалами справи підтверджено, що фактичною підставою для нарахування грошових зобов`язань за оспорюваними податковими повідомленнями-рішеннями слугували висновки контролюючого органу про несплату ОСОБА_2 податку на доходи фізичних осіб та військового збору з нарахованого та виплаченого ТОВ «Кредитні ініціативи» () у ІІ кварталі 2020 року доходу з ознакою 126 - додаткове благо, що відображено останнім в додатку 4 ДФ Відомості про суми нарахованого доходу, утриманого або сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору до Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску.

За наведеним у підпункті 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначенням додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Згідно з абзацом «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається: дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

З аналізу наведеної норми слідує, що для включення на підставі абзацу «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України отриманого платником податків додаткового блага до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу необхідним є дотримання сукупності таких умов:

1) кредитор анулював саме основну суму боргу (кредиту);

2) рішення кредитора про анулювання (прощення) основної суми боргу (кредиту) є самостійним та не пов`язане із процедурою банкрутства;

3) рішення про анулювання (прощення) боргу (кредиту) прийняте до закінчення строку позовної давності;

4) сума анульованого (прощеного) боргу (кредиту) перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року;

5) кредитор повідомив платника податку боржника про прощення (анулювання) боргу та включення суми прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду шляхом: направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 08 квітня 2025 року у справі №280/9920/21.

Отже, однією із обов`язкових умов для застосування положень абзацу «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України є анулювання (прощення) кредитором саме основної суми боргу (кредиту) платнику податків до закінчення строку позовної давності та кредитор повідомив платника податку боржника про прощення (анулювання) боргу шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто.

Слід також врахувати, що відповідно до підпункту 165.1.55 пункту 165.1 статті 165 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи: основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі, що не перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року; сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Питання правозастосування абзацу «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України отримало оцінку у постанові Верховного Суду у складі суддів судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 28.07.2021 у справі №826/12872/17, у якій судова палата дійшла висновків, що додаткове благо визначається як дохід у разі приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама по собі ця сума не збільшує дохід платника податку. Водночас, у разі коли відпадуть встановлені законом та/або договором підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку - боржника виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг.

Таким чином, сума кредиту, прощена (анульована) банком, збільшує дохід платника податку і включається в його оподатковуваний дохід. Разом з тим проценти, які нараховані банком за умовами договору за користування кредитом, та підвищені проценти, нараховані у разі прострочення платежу, не є доходами, які призводять до приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Відповідно, у разі прощення (анулювання) процентів, нарахованих за користування кредитом, та підвищених процентів, нарахованих у разі прострочення платежу, відсутні підстави вважати їх додатковим благом платника податку.

З викладеного слідує, що під додатковим благом розуміється основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, нараховані за користування кредитом, прощені (анульовані) кредитором.

Аналогічна правова позиція в подальшому була підтримана в постановах Верховного Суду від 18.03.2025 у справі № 480/805/21, від 30.07.2024 у справі №320/8116/20, від 16.09.2021 у справі №826/15158/16, від 16.05.2023 у справі №820/880/16, від 20.07.2023 у справі № 640/6050/20.

У межах спірних правовідносин судом установлено, що 17.06.2008 між ОСОБА_2 та ВАТ «Сведбанк» укладено кредитний договір №0301/0608/71-119. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором було укладено Іпотечний договір №0301/0608/71-119-Z-1, згідно з пунктами 1, 2 якого з метою належного виконання Іпотекодавцем вимог Іпотекодержателя, що випливали з кредитного договору №0301/0608/71-119 від 17.06.2008, зокрема, щодо повернення Іпотекодавцем Іпотекодержателю кредиту у сумі 400 000 доларів США 00 центів, передається в іпотеку Іпотекодержателю належне йому на праві власності майно: квартиру під номером АДРЕСА_5 .

Частина перша статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлює, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені в договорі. В разі, якщо строк виконання визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц зроблено висновок, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

За хронологією подій у справі установлено, що у зв`язку з невиконанням ОСОБА_2 умов кредитного договору щодо своєчасної сплати суми основного боргу, відсотків за користування грошовими коштами, ПАТ «Сведбанк» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та рішенням Жовтневого районного суду від 10.02.2011 у справі №2-5169/11 позов задоволено. В подальшому, ПАТ «Сведбанк» відступило ФК «Вектор Плюс» право вимоги заборгованості по ряду кредитних договорів, в тому числі за договором № 0301/0608/71-119 від 17.06.2008, яка, в свою чергу, відступила ТОВ «Кредитні ініціативи» право вимоги за вказаним кредитним договором.

20.05.2015 на адресу ОСОБА_2 від ТОВ «Кредитні ініціативи» була направлена досудова вимога, яку вона отримала 25.05.2015, про що надійшло повідомлення про вручення поштового відправлення, однак досудова вимога нею була проігнорована в повному обсязі. Вказані обставині встановлені у рішенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.10.2016 у справі №201/14358/15-ц.

Умовами кредитного договору №0301/0608/71-119 від 17.06.2008, а саме п.10.11. сторони домовились, що строк позовної давності за будь-якими вимогами Банку, що випливають з цього договору, встановлюється тривалістю у десять років. Враховуючи переривання строку позовної давності рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.02.2011 за позовом ПАТ «Сведбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та відраховувати строки давності із відповідної дати, то кінцевим терміном для пред`явлення вимог до боржника є 10.02.2021. Таким чином, строки позовної давності не є пропущеними. Вказані обставині встановлені в рішенні Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02.08.2017 у справі №201/14358/15-ц.

Суд враховує, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.10.2016 у справі №201/14358/15-ц, зміненого рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02.08.2017 в частині визначення розміру пені, яке в подальшому також змінено постановою Верховного суду від 04.12.2019 в частині визначення суми відсотків, з ОСОБА_2 стягнуто на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором № 0301/0608/71-119 від 17.06.2008, а саме: за кредитом 392425 США, що за курсом НБУ станом на 24.04.2015 становить 8841752,40 грн.; за відсотками: 59 620,68 дол. США. та пені у розмірі 10 000,00 грн.

У справі, що розглядається, Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області надано до суду довідку ТОВ «Кредитні ініціативи» від 16.04.2020 за вих.№922, адресовану ОСОБА_2 , про отриманий дохід у вигляду прощеного боргу. За змістом цієї довідки ТОВ «Кредитні ініціативи» повідомляє ОСОБА_2 , що відповідно до статті 37 Закону України «Про іпотеку банк» 13.12.2019 задовольнив забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки (рішення державного реєстратора Дубовик А.В., №50242486 від 16.12.2019), а саме: трикімнатну квартиру загальною площею 146,8 кв.м, житловою площею 86,0 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 , яка знаходилась в іпотеці ТОВ «Кредитні ініціативи» відповідно до умов іпотечного договору від 17.06.2018 №0301/0608/71-119-Z-1, посвідченого приватним нотаріусом та зареєстрованого в реєстрі за №4415 та кредитного договору №0301/0608/71-119 від 17.06.2008. Згідно з висновком суб`єкта оціночної діяльності ринкова вартість предмета іпотеки визначена на рівні 1386000,00 грн. Після здобуття банком права власності на предмет іпотеки залишок заборгованості за кредитним договором №0301/0608/71-119 від 17.06.2008 (за основною сумою, процентами, пенею та штрафними санкціями) за офіційним курсом Національного банку України станом на 13.12.2019 становить 63760337,91 грн. У зв`язку із задоволенням вимог іпотекодержателя в порядку статті 37 Закону України «Про іпотеку» на дату державної реєстрації ТОВ «Кредитні ініціативи» права власності на нерухомість ОСОБА_2 прощено (анульовано) залишок заборгованості за кредитним договором №0301/0608/71-119 від 17.06.2008; відповідно до вимог ПК України до складу її річного доходу за 2019 рік включається дохід у вигляді основної суми прощеного (анульованого) боргу в розмірі 9246818,58 грн.

Разом з цим, матеріали справи не містять доказів того, що ТОВ «Кредитні ініціативи» повідомляло ОСОБА_2 про прощення (анулювання) боргу та про включення суми прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржника під особистий підпис.

Відповідних доказів не надано відповідачем і під час судового розгляду, попри те, що такі документи запитувались останнім у ТОВ «Кредитні ініціативи», що вбачається зі змісту запиту 20.09.2022.

Суд зауважує, що саме з метою визначення податкових зобов`язань за отриманим доходом і була призначена перевірка ОСОБА_2 , яка передбачає прийняття рішення з урахуванням всіх істотних обставин, а не лише інформації від фінансової установи.

Однак, податковий орган не використав надані повноваження та не встановив усіх істотних у цій ситуації обставин. Окрім цього, залишено поза увагою, що зафіксована рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.10.2016 у справі №201/14358/15-ц сума заборгованості за тілом кредиту становить 392425 США, що за курсом НБУ станом на 24.04.2015 еквівалентно 8841752,40 грн., і в цій частині рішення суду набрало законної сили. А отже, зазначена у довідці ТОВ «Кредитні ініціативи» сума прощеного (анульованого) боргу може містити і інші суми (окрім зафіксованої рішенням суду суми заборгованості за тілом кредиту), що є неприпустимим.

В контексті наведеного суд зазначає, що для правовідносин, які виникають у сфері справляння податків, не має правового значення спосіб відображення кредитором у бухгалтерському обліку суми прощеного боргу. Так само кваліфікація кредитором суми прощеного боргу позичальника як його оподатковуваного доходу та подання до контролюючого органу відповідного податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, і сум утриманого з нього податку не є визначальною для встановлення податкових зобов`язань позивача.

Вирішальним у спірних правовідносинах є наявність передбачених податковим законодавством підстав для виникнення у позивача обов`язку зі сплати відповідного податку, що має оцінюватися з огляду на фактичні обставини справи та вимоги закону, а не виключно з урахуванням бухгалтерського або податкового обліку ТОВ «Кредитні ініціативи».

Отже, дії кредитора щодо відображення прощеного боргу у власному обліку не можуть самі по собі створювати, змінювати чи припиняти податкові обов`язки позивача без встановлення передбачених законом підстав.

Судом установлено, що сума боргу, прощена позивачу за кредитним договором від 17.06.2008, виникла внаслідок збільшення розміру заборгованості через зміну курсу долара США станом на 13.12.2019, а отже така сума є результатом курсової різниці, яка виникла у зв`язку з валютними коливаннями, а не наслідком отримання позивачем додаткового майнового блага.

Відтак, прощена сума заборгованості у зазначеній частині не може розцінюватися як додаткове благо в розумінні податкового законодавства та, відповідно, не підлягає включенню до складу загального річного оподатковуваного доходу позивача.

Окрім того, відповідачем не з`ясовано обставин прийняття кредитором - ТОВ «Кредитні ініціативи» щодо позивача рішення про прощення (анулювання) залишку заборгованості за кредитним договором №0301/0608/71-119 від 17.06.2008 після задоволення його вимог в порядку статті 37 Закону України «Про іпотеку, зокрема: не з`ясовано дати прийняття такого рішення.

Такі обставини, на переконання суду, мають істотне значення, ураховуючи, що з прийняттям рішення про прощення (анулювання) основного боргу за кредитором у боржника виникає обов`язок задекларувати такий дохід зі сплатою податків і зборів у порядку та розмірі, визначеному ПК України.

Зважаючи на зміст довідки від 16.04.2020 вих.№922, ОСОБА_2 повідомлено, що на дату державної реєстрації ТОВ «Кредитні ініціативи» права власності на нерухомість їй прощено (анульовано) залишок заборгованості за кредитним договором №0301/0608/71-119 від 17.06.2008 та що до складу її річного доходу за 2019 рік включається дохід у вигляді основної суми прощеного (анульованого) боргу, то можна дійти висновку, що таке рішення прийнято ним саме 13.12.2019, поряд з цим перевірка позивача була проведена за період 01.01.2020 по 31.12.2020.

Відповідач за зустрічним позовом, будучи суб`єктом владним повноважень та контролюючим органом у спірних правовідносинах, не надано таким обставинам жодних обґрунтувань. Крім цього, відповідач не надав до суду жодного доказу на підтвердження висновків акту перевірки про отримання позивачем від ТОВ «Кредитні Ініціативи» доходів у 2020 році, звітування ж кредитора у 2020 році не засвідчує отримання ОСОБА_2 доходів у вигляді прощеного боргу за кредитом саме у цьому році.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

За правовою позицією Європейського суду з прав людини, що викладена в рішеннях у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (PincovdandPine v. The Czech Republic), «Ґаші проти Хорватії» (Gashiv. Croatia), «Трго проти Хорватії» (Trgo v. Croatia) щодо застосування принципу «належного урядування», згідно якою державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

З огляду на викладене, з урахуванням наведених судом законодавчих норм, висновків Верховного Суду та встановлених обставин, суд дійшов висновку, що відповідач не довів належними та допустимими доказами отримання ОСОБА_2 додаткового блага у вигляді прощення (анулювання) саме основної суми боргу за кредитом, її належного повідомлення про прощення (анулювання) такого боргу, про зобов`язання відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку, а також не довів висновків акту перевірки про допущення порушення у 2020 році, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 02.12.2024 № про збільшення ОСОБА_2 суми грошового зобов`язання на 2080534,18 грн. з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування за 2020 рік, та податкове повідомлення-рішення від 02.12.2024 № про збільшення ОСОБА_2 суми грошового зобов`язання на 173377,85 грн. з військового збору за результатами річного декларування за 2020 рік, є протиправними та підлягають скасуванню.

При цьому, не знайшли свого підтвердження доводи позивача за зустрічним позовом про порушення відповідачем порядку надсилання та вручення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Відповідно пункту 58.3 статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

За змістом пункту 42.5. статті 42 ПК України, у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

При цьому, податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі (абзац 2 пункту 45.1 статті 45 ПК України).

Відповідно до пункту 63.1 статті 63 ПК України облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають всі платники податків (пункт 63.2 статті 63 ПК України).

Пунктом 63.5 статті 63 ПКУ визначено, що всі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 70.1. статті 70 ПК України Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків.

Відповідно до абзацу 1 пункту 45.1 статті 45 ПК України платник податків фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу.

Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси (абзац 3 пункту 45.1 статті 45 ПК України).

Відповідно до пункту 70.7 статті 70 ПК України та пункту 1 розд. IХ Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.09.2017 № 822 (далі - Положення № 822) фізичні особи платники податків зобов`язані подавати до контролюючих органів відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки фізичної особи платника податків протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання заяви за формою № 5ДР (додаток 12 до Положення № 822).

Фізичні особи подають зазначені заяви особисто або через представника до контролюючого органу за своєю податковою адресою (місцем проживання), а у разі зміни місця проживання до контролюючого органу за новим місцем проживання.

Фізичні особи, які тимчасово перебувають за межами населеного пункту проживання, подають зазначені заяви особисто або через представника до будь-якого контролюючого органу.

Для заповнення заяви за формою № 5ДР використовуються дані документа, що посвідчує особу, та інших документів, які підтверджують зміни таких даних (пп. 2, 3 розд. IХ Положення № 822).

Згідно з даних Державного реєстру фізичних осіб ДПС України щодо реєстраційних даних ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , податковий номер НОМЕР_1 , станом на 28.04.2024 адреса її місце проживання: АДРЕСА_2 .

Оспорювані податкові повідомлення-рішення сформовані та надіслані саме на адресу: АДРЕСА_2 . Тож, в силу положень пунктів 42.2, 42.5 статті 42 ПК України порушень відповідачем норм Податкового кодексу щодо надіслання та вручення позивачу оскаржуваних податкових повідомлень-рішень матеріалами справи не встановлено.

За таких обставин, доводи позивача про те, що оскаржувані рішення надсилались на невірну адресу, не приймаються судом, оскільки позивачем не надано, а матеріали справи не містять доказів повідомлення контролюючий орган про зміну своєї адреси місце проживання (реєстрації).

Водночас, у випадку недотримання платником податків приписів закону та нівелювання свого обов`язку щодо інформування податкового органу про зміну даних, останній має нести ризик настання негативних наслідків такої поведінки.

Решта доводів сторін висновків суду по суті заявлених зустрічних позовних вимог не спростовують.

Щодо первісної позовної заяви.

Відповідно до підпунктів 14.1.156. пункту 14.1. статті 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (пункт 56.18 статті 56 ПК України).

Згідно з пунктом 14.1.175 статті 14 Податкового кодексу України податковим боргом вважається сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Зважаючи на те, що дату прийняття рішення суду у цій справі податкові зобов`язання згідно з податковими повідомленнями-рішеннями № від 02.12.2024 та № від 02.12.2024 не набули статусу узгоджених та не стали податковим боргом, суд вважає, що Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області не доведено наявності за відповідачем податкового боргу, який він просить стягнути, тому підстави для задоволення первісних позовних вимог відсутні.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи викладене, на підставі оцінки поданих доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи та системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що зустрічна позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, а у задоволенні первісного позову слід відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на задоволення зустрічних позовних вимог, суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат зі сплати судового збору в сумі 12112,00 грн.

Керуючись ст.ст.77, 139, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні первісної позовної заяви Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49005, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-А) до фізичної особи ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_8 ) про стягнення податкового боргу відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_8 ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49005, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-А) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49005, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-А) від 02.12.2024 №.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49005, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-А) від 02.12.2024 №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49005, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-А) на користь ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_8 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 12112,00 грн. (дванадцять тисяч сто дванадцять гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено та підписано 17.03.2026.

Суддя М.М. Бухтіярова