Справа № 440/14614/25
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2026-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року м. ПолтаваСправа № 440/14614/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костенко Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС), треті особи: Приватний виконавець Скрипник Володимир Леонідович, Хорольський відділ державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Миргородський відділ державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Київський відділ державної виконавчої служби у м. Полтаві Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача - адвокат Браташ Юрій Павлович звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою ОСОБА_1 звернувся до Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС), в якій просить: зобов`язати Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (ФІЛІЯ ГСЦ МВС) виключити з Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомості (інформацію) про арешт з усіх транспортних засобів, зокрема: марки/моделі ПФ 01 ФЕРМЕР, номерний знак НОМЕР_1 ; транспортного засобу марки/моделі КАМАЗ 5320, номерний знак НОМЕР_2 ; марки/моделі BMW 730, номерний знак НОМЕР_3 ; марки/моделі IVECO TURBO DAILY, номерний знак НОМЕР_4 ; марки/моделі ВАЗ 2101 ЗНГ, номерний знак НОМЕР_5 , які належать ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.10.2025 позовну заяву повернуто позивачеві.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2025 скасовано ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 27.10.2025, а справу направлено до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду справи.

15.01.2026 матеріали справи повернулися до Полтавського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 19 січня 2026 відкрито провадження у справі №440/14614/25, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення та виклику сторін.

У зв`язку з розглядом справи в порядку письмового провадження, відповідно до вимог частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Обґрунтування позовних вимог викладено в позовній заяві (вх.№41319 від 18.09.2023). Зокрема зазначено, що позивачу належать наступні транспортні засоби: ПФ 01 ФЕРМЕР, номерний знак НОМЕР_1 ; КАМАЗ 5320, номерний знак НОМЕР_2 ; BMW 730, номерний знак НОМЕР_3 ; IVECO TURBO DAILY, номерний знак НОМЕР_4 ; - ВАЗ 2101 ЗНГ, номерний знак НОМЕР_5 . Однак, при зверненні до відповідного ТСЦ з метою переоформлення автомобіля з карток арешту транспортних засобів Позивачу стало відомо про наявність незнятого арешту накладеного на його автомобілі, при цьому, згідно з інформацією з автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на час звернення всі виконавчі провадження стосовно - ОСОБА_1 - завершено. Листом приватного виконавця Скрипник В.Л. вих. № 14432 від 01.04.2025 р. Позивачу було повідомлено, що приватним виконавцем було повторно направлено на адресу ТСЦ МВС № 5343 постанову про закінчення виконавчого провадження № 67306487 від 18.03.2024 р. з долучення копії картки арешту транспортного засобу від 25.03.2025 р., а також надано Позивачу копію вказаного листа ТСЦ № 5343, а також копію постанови від 18.03.2024 р. про закінчення виконавчого провадження у п. 2 якої зазначено про припинення чинності арешту з усього майна Заявника, який накладено постановою про арешт майна боржника за номер від 29.10.2021 р. Отже даний аршет позбавляє позивача права вільного володіння та розпорядження автомобілями, а тому позивач просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Заперечення проти позову викладено у відзиві на позовну заяву де, окрім іншого вказано, що Положенням, на підставі якого здійснює свою діяльність РСЦ ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях не передбачено можливість вилучення інформації щодо наявних обтяжень в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів (надалі Реєстр). Відповідно, не має відповідної компетенції щодо накладення чи скасування обтяжень у вигляді арештів на майно, а лише вносить відповідні рішення уповноважених на те органів до Єдиного державного реєстру транспортних засобів. Враховуючи вищевказане представник відповідача просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Позивачу належать наступні транспортні засоби: ПФ 01 ФЕРМЕР, номерний знак НОМЕР_1 ; КАМАЗ 5320, номерний знак НОМЕР_2 ; BMW 730, номерний знак НОМЕР_3 ; IVECO TURBO DAILY, номерний знак НОМЕР_4 ; - ВАЗ 2101 ЗНГ, номерний знак НОМЕР_5 . Однак, при зверненні до відповідного ТСЦ з метою переоформлення автомобіля з карток арешту транспортних засобів Позивачу стало відомо про наявність незнятого арешту накладеного на його автомобілі, при цьому, згідно з інформацією з автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на час звернення всі виконавчі провадження стосовно - ОСОБА_1 - завершено.

19.03.2025 р. направлено відповідну заяву приватному виконавцю виконавчого округу Полтавської області Скрипнику В.Л. щодо виконавчого провадження № 67306486, а також направлено повторну заяву від 25.03.2025 р.

У відповіді на вищезазначені заяви було отримано лист вих. № 11951 від 20.03.2025 р., яким було повідомлено, що згідно з листом ТСЦ № 5343 від 12.04.2024 р. за вих. № 31/32-5343-61, встановлено, що відповідно до відомостей ЄДРТЗ, станом на 12.04.2024 р., знято обмеження з транспортних засобів громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно постанови про закінчення виконавчого провадження № 67306486.

Листом приватного виконавця Скрипник В.Л. вих. № 14432 від 01.04.2025 р. Позивачу було повідомлено, що приватним виконавцем було повторно направлено на адресу ТСЦ МВС № 5343 постанову про закінчення виконавчого провадження № 67306487 від 18.03.2024 р. з долучення копії картки арешту транспортного засобу від 25.03.2025 р., а також надано Позивачу копію вказаного листа ТСЦ № 5343, а також копію постанови від 18.03.2024 р. про закінчення виконавчого провадження у п. 2 якої зазначено про припинення чинності арешту з усього майна Заявника, який накладено постановою про арешт майна боржника за номер від 29.10.2021 р.

Листом Хорольського ВДВС у Лубенському району Полтавської області СМУМЮ вих. № 11382 від 04.04.2025 р. було серед іншого повідомлено, що 05.12.2018 р. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 5789970. Згідно п. 2 постанови знято арешт з транспортних засобів належних боржнику - ОСОБА_1 , який був накладений при попередньому виконанні даного виконавчого документа - постановою про арешт майна боржника ВП № 52342333 від 02.11.2016 р. та припинено розшук транспортних засобів належних боржнику, який був накладений вказаною постановою. Постанову про закінчення виконавчого провадження було направлено до ТСЦ для зняття арешту та припинення розшуку транспортних засобів належних боржнику.

Також вказаним листом було повідомлено, що виконавче провадження № 52342333 було відновлено 04.04.2025 р. та винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, згідно з якою знято арешт та припинено розшук транспортних засобів, належних боржнику. В зв`язку з тим, що технічно неможливо направити постанову до МВС за допомогою електронного обміну, постанову

направлено рекомендованим листом до СЦ МВС № 5347.

Позивачем було направлено до Київського ВДВС у місті Полтаві СМУМЮ відповідні заяви щодо зняття арешту від 25.03.2025 р. та 16.06.2025 р.

Листом Київського ВДВС у місті Полтаві СМУМЮ № 63623 від 18.06.2025 р. було повідомлено, що постановою державного виконавця від 20.09.2023 р. виконавче провадження закінчено на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України Про виконавче провадження. З метою зняття арешту з майна, належного боржнику, 08.04.2025 р. ТСЦ № 5341 направлена копія постанови про закінчення виконавчого провадження № 4459010 від 20.09.2023 р.

На адресу Київського ВДВС 24.04.2025 р. ТСЦ № 5341 повернута постанова про зняття арешту з майна боржника та оголошення заборони на його відчуження без виконання, так як інформація про реєстрацію транспортних засобів за вказаним у постанові Боржником, згідно з наявних баз даних - відсутня.

25.08.2025 р. представником Позивача було направлено адвокатський запит від 22.08.2025 р. до ТСЦ № 5347 РСЦ ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях, яким вкотре запитувалась інформація щодо повної інформації щодо наявності/відсутності будь-яких арештів (обмежень) відносно відносно транспортних засобів, які належать ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) та у випадку наявності незнятого арешту повідомити повну інформацію причин незняття такого арешту, а також щодо причин розбіжностей в інформації яка була повідомлена Відповідачем та ТСЦ № 5347 про наявність обмежень (арештів) відносно авто Позивача.

Як зазначає позивач арешт на транспортні засоби безпідставно не був знятий Відповідачем.

Позивач вважаючи, що наявність в ЄДР МВС запису про накладення арешту на належний йому на праві приватної власності автомобіль позбавляє його права вільного володіння та розпорядження цим автомобілем, звернувся із даним адміністративним позовом про зобов`язання відповідача виключити з Єдиного державного реєстру транспортних засобів інформацію про накладення арешту на автомобіль.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів частини 2 статті 2 КАС України, відповідно до яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Приписами статті 1 Закону України від 30.06.1993 №3353-ХІІ "Про дорожній рух" (далі Закон №3353-ХІІ) передбачено, що цей закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання

Відповідно до частини першої статті 34 Закону №3353-ХІІ державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, присвоєнням буквено-числової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформленням і видачею реєстраційних документів та/або їх формуванням в електронному вигляді.

Частиною другою статті 34 Закону №3353-ХІІ передбачено, що державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників.

Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення (частина 3 статті 34 Закону №3353-ХІІ).

Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України (частина 4 статті 34 Закону №3353-ХІІ).

У разі звернення особи, яка внесена до Єдиного реєстру боржників, для здійснення перереєстрації, зняття з обліку транспортного засобу з метою його відчуження територіальні органи Міністерства внутрішніх справ України зобов`язані відмовити у вчиненні реєстраційної дії, про що не пізніше наступного робочого дня повідомити зазначений у Єдиному реєстрі боржників орган державної виконавчої служби або приватного виконавця із зазначенням відомостей про такий транспортний засіб (частина 5 статті 34 Закону №3353-ХІІ).

Відповідно до частини шостої статті 34 Закону №3353-ХІІ для автоматизованого обліку транспортних засобів, що використовуються на вулично-дорожній мережі загального користування і підлягають державній або відомчій реєстрації, та відомостей про їх власників та належних користувачів ведеться Єдиний державний реєстр транспортних засобів, держателем якого є Міністерство внутрішніх справ України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 №1388 затверджено Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - Порядок №1388).

Пунктом 1 Порядку №1388 передбачено, що цим Порядком встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), присвоєння буквено-цифрової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформлення і видачі реєстраційних документів та/або їх формування в електронній формі

Відповідно до пункту 2 Порядку №1388, цей Порядок є обов`язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов`язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень.

У відповідності до пункту 3 Порядку №1388 державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС) з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів передбачає реєстрацію, накопичення, узагальнення, зберігання і передачу інформації про такі засоби та відомостей про їх власників, які вносяться до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, держателем якого є МВС. Порядок ведення Єдиного державного реєстру затверджується МВС.

Приписами пункту 15 Порядку №1388, зокрема передбачено, що реєстрація транспортного засобу, щодо якого в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна є відомості про обмеження відчуження, проводиться за наявності письмової згоди обтяжувача (заставодержателя), крім випадків переходу права власності на транспортний засіб у порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки в спільному майні.

Відповідно до пункту 41 Порядку №1388 (в редакції станом на 29.04.2011) забороняється перереєстрація на нового власника та зняття з обліку транспортних засобів, які перебувають в розшуку або щодо яких у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів є відомості про накладення арешту або заборону на зняття з обліку та/або перереєстрацію на підставі судового рішення чи постанови державного або приватного виконавця.

Структуру, загальні засади функціонування єдиної інформаційної системи МВС, порядок її формування та використання визначено Положенням про єдину інформаційну систему Міністерства внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2018р. № 1024.

Пунктом 2 положення встановлено, що єдина інформаційна система МВС - багатофункціональна інтегрована автоматизована система, що безпосередньо забезпечує реалізацію функцій її суб`єктів, інформаційну підтримку та супроводження їх діяльності і становить сукупність взаємозв`язаних функціональних підсистем, програмно-інформаційних комплексів, програмно-технічних та технічних засобів електронної комунікації, які забезпечують логічне поєднання визначених інформаційних ресурсів, обробку та захист інформації, внутрішню та зовнішню інформаційну взаємодію.

Відповідно до п. 6 Положення, Єдина інформаційна система МВС функціонує з метою оптимізації інформаційної взаємодії суб`єктів єдиної інформаційної системи МВС на рівні загальнодержавних інформаційних ресурсів в інтересах національної безпеки, захисту прав та законних інтересів громадян, суспільства і держави у сферах:

забезпечення охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку;

захисту державного кордону та охорони суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні;

цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності;

міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Функціональними підсистемами єдиної інформаційної системи МВС, зокрема, є Єдиний державний реєстр транспортних засобів (п. 12 Положення).

Згідно з п. 16 Положення, для ефективного функціонування єдиної інформаційної системи МВС її суб`єкти забезпечують своєчасне:

внесення до єдиної інформаційної системи МВС достовірної та повної інформації;

надання/позбавлення доступу користувачам єдиної інформаційної системи МВС до функціональних підсистем відповідно до законодавства;

інформування адміністратора єдиної інформаційної системи МВС про проблеми, що виникають під час функціонування єдиної інформаційної системи МВС.

Закон України "Про дорожній рух" визначає правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища.

Згідно ч. 1 ст. 34 Закону України "Про дорожній рух", державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, присвоєнням буквено-числової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформленням і видачею реєстраційних документів та/або їх формуванням в електронному вигляді.

Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників.

Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

Для автоматизованого обліку транспортних засобів, що використовуються на вулично-дорожній мережі загального користування і підлягають державній або відомчій реєстрації, та відомостей про їх власників та належних користувачів ведеться Єдиний державний реєстр транспортних засобів, держателем якого є Міністерство внутрішніх справ України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 затверджено "Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів".

За п. 1, 2 Порядку, цим Порядком встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.

Цей Порядок є обов`язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов`язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень.

Згідно абз. 3 п. 15 Порядку № 1388, державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів (крім випадків, визначених цим пунктом) здійснюються після проведення експертного дослідження працівниками Експертної служби МВС або інших державних спеціалізованих установ, що провадять судово-експертну діяльність, які мають присвоєну в установленому Законом України Про судову експертизу порядку кваліфікацію судового експерта з правом проведення досліджень за відповідними експертними спеціальностями (далі - фахівці, які проводять експертне дослідження транспортних засобів та реєстраційних документів).

Експертне дослідження проводиться з метою визначення справжності ідентифікаційних номерів транспортного засобу і реєстраційних документів (виявлення фактів знищення, підроблення або зміни номерів вузлів та агрегатів транспортних засобів, підроблення реєстраційних документів, що їх супроводжують), і включає огляд транспортного засобу та звірку інформації щодо транспортного засобу, внесеної до реєстраційних документів.

За результатами проведеного експертного дослідження транспортного засобу фахівці, які проводять експертне дослідження транспортних засобів та реєстраційних документів, складають відповідний висновок. Відомості, що містяться в такому висновку, у день проведення експертного дослідження невідкладно вносяться до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Згідно п. 41 Порядку № 1388, забороняється перереєстрація на нового власника та зняття з обліку транспортних засобів, які перебувають в розшуку або щодо яких у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів є відомості про накладення арешту або заборону на зняття з обліку та/або перереєстрацію на підставі судового рішення чи постанови державного або приватного виконавця.

Судом встановлено, що у межах спірних правовідносин позивач, бажаючи зняти з обліку належні йому автомобілі, звернувся до відповідача - Регіонального сервісного центру МВС, як територіального органу Міністерства внутрішніх справ України, який уповноважений здійснювати державну реєстрацію та облік автомобілів.

Уважаючи застарілими та неактуальними зазначені обмеження, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом про зобов`язання суб`єкта владних повноважень виключити інформацію з наявних баз обліку стосовно накладення арешту та оголошення заборони відчуження всіх транспортних засобів позивача.

Під час неодноразових звернень позивача та його представника до сервісних центрів МВС для перевірки транспортних засобів, зареєстрованих на ім`я ОСОБА_1 , була виявлена інформація про наявні обтяження на транспортні засоби у вигляді арештів. В ході проведення спільної роботи, частина обтяжень була скасована на підставі рішень відповідних органів.

на час розгляду справи з діючими обтяженнями у вигляді арештів залишаються наступні транспортні засоби: ПФ 01 ФЕРМЕР, номерний знак НОМЕР_1 . Арешт накладено ВДВС Хорольського РУЮ, вих. № 5733 від 25.09.2012; КАМАЗ 5320, номерний знак НОМЕР_2 . Арешт накладено ВДВС Хорольського РУЮ, вих. № 5733 від 25.09.2012; BMW 730, номерний знак НОМЕР_3 . Арешт накладено ВДВС Глобинського РУЮ, вих. № 5733 від 25.09.2012; IVECO TURBO DAILY, номерний знак НОМЕР_4 . Арешт накладено ВДВС Хорольського РУЮ, вих. № 5733 від 25.09.2012; ВАЗ 2101 ЗНГ, номерний знак НОМЕР_5 . Інформація про обтяження відсутня.

Отже, інформація про наявні обтяження була внесена до бази даних в 2012 році.

До 07.11.2015 року здійснення державної реєстрації (перереєстрацію) та облік транспортних засобів по Полтавській області проводили центри надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування міст та районів УДАІ УМВС України в Полтавській області.

Так, відповідно до ст. 11 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяження рухомого майна реєструються в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом, крім випадків, передбачених цією статтею.

Статтею 37 вказаного Закону визначено, що до публічних обтяжень належать, зокрема: накладення арешту на рухоме майно на підставі рішення суду для забезпечення цивільного позову або при порушенні провадження у справі про банкрутство громадянина-підприємця; накладення арешту на рухоме майно на підставі рішень уповноважених органів (осіб) у випадках, встановлених законом.

За приписами ст. 38 Закону, при публічному обтяженні обтяжувачем є уповноважений орган (особа). Права і обов`язки суб`єктів публічного обтяження встановлюються законом.

Згідно зі ст. 41 Закону, публічне обтяження припиняється на підставі рішення уповноваженого органу (особи) з дня набрання ним законної сили. Публічне обтяження також припиняється внаслідок реалізації прав, що випливають із змісту публічного обтяження.

Відомості про припинення публічного обтяження підлягають реєстрації протягом п`яти днів із дня його припинення. Обов`язок щодо здійснення реєстрації відомостей про припинення публічного обтяження покладається на уповноважений орган або на уповноважену ним особу.

Уповноважений орган несе відповідальність у встановленому законом порядку за порушення обов`язку щодо реєстрації відомостей про припинення публічного обтяження.

Статтею 43 Закону встановлено, що реєстрація обтяжень здійснюється на підставі заяви обтяжувача. Держатель або реєстратор Державного реєстру вносить запис до Державного реєстру про відомості, що містяться в заяві обтяжувача. Запису присвоюється реєстраційний номер.

Обтяжувач у будь-який час може зареєструвати зміну відомостей про обтяження шляхом подання держателю або реєстратору Державного реєстру заяви, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України або індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів і реквізити запису, що підлягають заміні. На підставі цієї заяви держатель або реєстратор Державного реєстру вносить відповідні зміни до попереднього запису про обтяження.

Відомості про звернення стягнення на предмет обтяження згідно зі статтею 24 цього Закону реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України або індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та посилання на звернення стягнення на предмет обтяження.

Відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження.

Заяви про виникнення, зміну, припинення обтяжень та про звернення стягнення на предмет обтяження підписуються обтяжувачем. Якщо заява подається в електронній формі, вона повинна містити електронний підпис обтяжувача.

Держателю та реєстраторам Державного реєстру забороняється вимагати від обтяжувача подання додаткових документів чи інформації, а також перевіряти достовірність і обґрунтованість відомостей, що містяться в заяві. Обтяжувач несе відповідальність згідно із законом за достовірність відомостей, що містяться в заяві.

Зміну відомостей про обтяження у зв`язку з обов`язковим продажем акцій акціонерами на вимогу особи (осіб, що діють спільно) - власника домінуючого контрольного пакета акцій реєструє заявник вимоги, визначений відповідно до частини четвертої статті 65-2 Закону України "Про акціонерні товариства", шляхом подання держателю або реєстратору Державного реєстру заяви з урахуванням особливостей, передбачених зазначеним Законом.

Відповідно до ст. 44 Закону, записи до Державного реєстру вносяться держателем або реєстраторами Державного реєстру протягом робочого дня, в який подано заяву обтяжувача. Моментом реєстрації обтяження є день, година та хвилина внесення відповідного запису до Державного реєстру, а моментом припинення реєстрації обтяження є день, година та хвилина реєстрації в Державному реєстрі відомостей про припинення обтяження.

Записи зберігаються в Державному реєстрі протягом п`яти років з моменту їх внесення. Обтяжувач має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і подальше виключення запису або про продовження строку дії реєстрації на не більш як п`ятирічний строк.

Після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що саме на обтяжувача покладається обов`язок подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру.

Матеріали справи такої заяви не містять.

Суд зазначає, що в контексті наведених приписів КАС України має значення не лише суб`єктивне уявлення особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, але обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу особи.

Тому, рішення, дія або бездіяльність суб`єкта владних повноважень може вважатись таким, що порушує права і свободи особи, лише в тому разі, якщо вони є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи.

При цьому, позивачем у межах своїх позовних вимог не оскаржено рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Крім того, з аналізу вищевикладених положень законодавства та відповідних підзаконних актів вбачається, що до повноважень та обов`язків сервісних центрів МВС входить реєстрація, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників, а також забезпечення внесення до Єдиного державного реєстру МВС інформації про накладення або зняття обмежень щодо транспортних засобів уповноваженими на те органами.

При цьому, суд зазначає, що сервісні центри не створюють інформацію стосовно наявності або відсутності обмежень щодо транспортних засобів, а лише вносять таку інформацію, в разі її надходження від інших органів влади, до Єдиного державного реєстру МВС.

Крім того, сервісні центри не мають обов`язку оновлювати інформацію наявну в базах даних без отримання відомостей від уповноважених органів щодо змін в такій інформації.

Внаслідок чого, суд вважає, що суб`єктом владних повноважень не порушено прав позивача у межах спірних правовідносин, так як внесена ним до реєстру інформація щодо обтяження автомобілів позивача отримана у встановленому законом порядку від інших суб`єктів владних повноважень, а як наслідок не може ставитись ним під сумнів.

При цьому, для усунення перешкод в реалізації майнових прав на свої автомобілі, позивачу необхідно звертатись до суб`єктів владних повноважень, на підставі інформації яких, відповідачем внесено відомості про наявність обтяжень на автомобілях позивача до реєстру МВС.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_6 ) до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) (вул. Шевченка, б. 26,м. Харків, ), треті особи: Приватний виконавець Скрипник Володимир Леонідович (вул.Ігоря Сердюка, 15, оф.72, м.Кременчук, рнокпп НОМЕР_7 ), Хорольський відділ державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул.Соборності, 4, м.Хорол, Полтавська область, ), Миргородський відділ державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул.Гоголя, 165, м.Миргород, Полтавська область, ), Київський відділ державної виконавчої служби у м. Полтаві Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул.УПА, 29, м.Полтава, ), про зобов`язання вчинити певні дії,

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Г.В. Костенко