Справа № 580/11478/25
Суддя: Валентина ЯНКІВСЬКА
Дата ухвалення: 2026-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

17 березня 2026 року справа № 580/11478/25
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Янківська В.П., розглянувши заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №580/11478/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

14 жовтня 2025 року ОСОБА_1 подав позов до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить:

1) визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення відомостей про порушення правил військового обліку не уточнення персональних даних вчасно з боку ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також щодо направлення звернення від 27.07.2025 до Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області для здійснення адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

2) зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити відомості про порушення правил військового обліку не уточнення персональних даних вчасно з боку ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також повідомити Черкаський ВП ГУНП в Черкаській області про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 до Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 05.01.2026 позов задоволено повністю.

На адресу суду від представника позивача надійшла заява, в якій він просить:

1) встановити судовий контроль за виконанням рішення у справі № 580/11478/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії;

2) зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 , Код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), подати до суду звіт про виконання рішення у строк, визначений судом;

3) разі подальшого невиконання застосувати заходи процесуального примусу, передбачені ст. 382, 383 КАС України, зокрема штраф на посадових осіб.

Розглянувши заяву представника позивача, суд зазначає таке.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами частин першої та другої статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Згідно положень ч.ч. 2, 3 статті 382-1 КАС України за наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст. 382-1 КАС України є можливим у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Заява про встановлення судового контролю обґрунтована тим, що рішення суду відповідачем не виконане.

В той же час суд зазначає, що рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05.01.2026 в цій справі набрало законної сили 05.02.2026.

17.02.2026 Черкаський окружний адміністративний суд видав два виконавчих листа 580/11478/25. 18.02.2026 державний виконавець відкрив виконавче провадження №80281219. Отже, з дати початку примусового виконання рішення до надходження заяви сплинув короткий час і уповноважені державні органи мають виконати власні функції щодо реалізації судового рішення.

Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу (ч.2 ст.381-1 КАС України)

Однак у статті 1 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII Про виконавче провадження (далі ЗУ №1404-VIII) закріплено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З огляду на зміст ч.1 ст.5 ЗУ №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

У ч.ч. ст.14 ЗУ №1404-VIII закріплено, що учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Для проведення виконавчих дій виконавець за потреби залучає понятих, працівників поліції, представників органів опіки і піклування, інших органів та установ у порядку, встановленому цим Законом.

Отже, повноваження щодо контролю за належним виконанням судового рішення покладенні саме на державних та приватних виконавців.

Взважаючи на конституційний розподіл влади в Україні, система органів виконавчої влади має повністю функціонувати та виконувати покладені на них законом завдання та обов`язки. Судова влада не має їх підміняти, втручаючись виключно в межах, порядку та спосіб, які вказані в процесуальних законах.

Оскільки з дати відкриття виконавчого провадження до надходження заяви пройшло менше 30 днів, суд дійшов висновку про недоцільність застосування судового контролю виконання рішення суду, доки державний орган примусового виконання рішення не виконає свої завдання у цьому процесі.

Згідно з ч.2 ст. 382-1 КАС України за наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Тому суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення Заяви.

Керуючись статтями 248, 256, 294, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, однак апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею.

СуддяВалентина ЯНКІВСЬКА