Справа № 620/1184/26
Суддя: Олена ЛУКАШОВА
Дата ухвалення: 2026-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

17 березня 2026 року Чернігів Справа № 620/1184/26

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лукашової О.Б., розглянувши у письмовому провадженні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Департамент патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними дій та бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції Національної поліції України щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2024 по 24.11.2025, з встановленням базового місяця - листопад 2015 року;

зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України нарахувати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2024 по 24.11.2025 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - листопад 2015 року, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, та виплатити з урахуванням виплачених сум;

визнати протиправними дії Департаменту патрульної поліції Національної поліції України щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані щорічні основні та додаткові відпустки за 2024 рік -30 діб, за 2025 рік - 23 доби, з урахуванням індексації грошового забезпечення та додаткової винагороди згідно Постанови № 168;

зобов`язати Департамент пагрульної поліції Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову ірошову допомогу при звільненні зі служби, грошову компенсацію за невикористані щорічні основні та додаткові відпустки за 2024 рік 30 діб, за 2025 рік - 23 доби, з урахуванням індексації грошового забезпечення та додаткової винагороди згідно Постанови № 168 та з урахуванням раніше виплачених сум;

визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в частині не нарахування та невиплати ОСОБА_1 доплати за службу в нічний час за період з 01.11.2023 по 24.11.2025;

зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заборгованість у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 01.11.2023 по 24.11.2025;

зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України стягнути на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку;

зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченого грошового забезпечення весь час затримки виплати - за період з 01.01.2023 року по день фактичної виплати грошового забезпечення.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, зокрема просить залишити позовну заяву без розгляду. В обґрунтування клопотання вказано, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом.

Розглянувши вказане клопотання по суті, суд зазначає таке.

Процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

Так, положеннями частин першої та другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Спеціальним законодавством, не врегульовано питання строків звернення до суду у зв`язку з порушенням відповідачем законодавства про оплату праці (виплату грошового забезпечення), однак такі питання регулює Кодекс законів про працю України.

Вирішуючи питання застосування норм КАС України та КЗпП України, Верховний Суд у постанові від 03.08.2023 у справі №280/6779/22 зазначив, що зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві положення статті 233 КЗпП України у частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною 5 статті 122 КАС України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України (у редакції, яка діяла до 19.07.2022) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України від 01.07.2022 №2352, який набрав чинності з 19.07.2022, частини 1, 2 ст. 233 КЗпП України викладено в такій редакції:

«Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

Проте, 11.12.2025 Конституційним Судом України прийнято рішення №1-р/2025 у справі №1-7/2024(337/24) у справі за конституційним поданням Верховного Суду щодо відповідності Конституції України (конституційності) ч. 1 ст. 233 Кодексу законів про працю України (справа щодо строків звернення працівника до суду про стягнення заробітної плати та інших належних працівникові виплат), відповідно до якого визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), ч. 1 ст. 233 Кодексу законів про працю України в частині встановлення тримісячного строку для звернення працівника до суду про стягнення заробітної плати та інших належних працівникові виплат.

В пункті 2 резолютивної частини рішення зазначено, що ч. 1 ст. 233 Кодексу законів про працю України в частині встановлення тримісячного строку для звернення працівника до суду про стягнення заробітної плати та інших належних працівникові виплат, визнана неконституційною, утрачає чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відтак, з 11.12.2025 втратила чинність ч. 1 ст. 233 Кодексу законів про працю України, яка встановлювала тримісячний строк звернення до суду з позовом про виплату належних працівникові сум заробітної плати (грошового забезпечення).

З матеріалів справи встановлено, що позивач 24.11.2025 звільнений зі служби в поліції.

Натомість про розмір нарахованого та виплаченого грошового забезпечення дізнався з листа від 08.01.2026 .

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позивач отримав письмове повідомлення про суми, нараховані і виплачені йому при звільненні раніше.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду належить відмовити.

Щодо покликання на відсутність квитанції про сплату судового збору, то суд звертає увагу відповідача на пункт перший частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" відповідно до якого від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 121-123, 171, 240, 248 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Копію даної ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Олена ЛУКАШОВА