Справа № 580/138/26
Суддя: Петро ПАЛАМАР
Дата ухвалення: 2026-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року справа № 580/138/26
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Паламаря П.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом керівника Черкаської окружної прокуратури в інтересах держави до Степанківської сільської ради про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Черкаської окружної прокуратури (18010, м. Черкаси, вул. Б.Хмельницького, 60) в інтересах держави звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Степанківської сільської ради (19632, с. Степанки, вул. Г.України, 124) в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Степанківської сільської ради щодо приведення штатної чисельності Служби у справах дітей виконавчого комітету Степанківської сільської ради відповідно до нормативів, установлених ст. 4 Закону України Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей;

- зобов`язати Степанківську сільську раду вчинити дії, спрямовані на приведення штатної чисельності Служби у справах дітей виконавчого комітету Степанківської сільської ради міської ради відповідно до нормативів, установлених ст. 4 Закону України Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей, а саме збільшити штат Служби у справах дітей виконавчого комітету Степанківської сільської ради встановивши його в кількості 2 особи.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що під час здійснення повноважень, визначених статтею 131-1 Конституції України та статті 23 Закону України «Про прокуратуру», встановлено наявність підстав для вжиття заходів представницького характеру в інтересах держави з метою приведення штатної чисельності служби у справах дітей виконавчого комітету Степанківської сільської ради вимогам статті 4 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» та статті 12 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування». Встановлено, що станом на 31.12.2025 на території Степанківської територіальної громади проживає 1244 дітей, з яких 5 діти-сироти, 16 дітей позбавлених батьківського піклування та функціонує 3 патронатних родини. Згідно рішення Степанківської сільської ради від 26.03.2025 № 65-01/VIII «Про затвердження структури, загальної чисельності апарату виконавчого комітету Степанківської сільської ради, її виконавчих органів та переліку, граничної чисельності працівників юридичних осіб Степанківської сільської ради» кількість штатних одиниць у Службі у справах дітей виконавчого комітету Степанківської сільської ради складає 1,25 особи, з яких фактично працює начальник служби. Вказана штатна чисельність органу не відповідає вимогам чинного законодавства та не може забезпечити належне виконання відповідних функцій служби, спрямованих на захист інтересів дітей. Оскільки при наявності 1244 дітей має становити не менше 2 осіб.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 12.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач подав до суду відзив, в якому просив у задоволенні позову відмовити, оскільки відповідь на запит Черкаської окружної прокуратури від 24.12.2025 №1817 на №54-5422 ВИХ-25 від 23.12.2025 готувалася начальником Служби у справах дітей, на підставі загальних даних, не враховуючи інформацію про кількість зареєстрованих дітей та кількості дітей, які фактично проживають на території громади, та кількості дітей, які не зареєстровані.

Виконавчий комітет Степанківської сільської ради в листі №18/15-02 від 07.01.2026 на №31648/01/01-58 від 27.11.2025 «Щодо кадрового забезпечення служб у справах дітей» повідомив Службу у справах дітей Черкаської обласної військової адміністрації про те, що на території Степанківської громади зареєстровано 1092 дитини, фактично проживає 940 дітей, з них - 89 дітей проживає без реєстрації, 51 дитина проживає зі статусом ВПО, а тому штатна чисельність Служби у справах дітей відповідає нормам частини 7 статті 4 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей». На нараді, що відбулася 13.01.2026 у Черкаській обласній військовій адміністрації щодо стану дотримання прав дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах, профілактичної роботи із запобігання жорстокого поводження з дітьми, Степанківська сільська рада не була серед запрошених сільських рад, які доповідали про вжиття заходів з приведення штатної чисельності служби у справах дітей, заповнення вакантних посад, у відповідність до вимог чинного законодавства, на виконання листа Черкаської обласної військової адміністрації від 27.11.2025 №3164801/01/-58, а отже Черкаська обласна військова адміністрація вважає, що Степанківська сільська ради дотримується штатної чисельності Служби у справах дітей відповідно до норм ч.7 ст.4 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей». Враховуючи те, що на території громади фактично постійно проживає не більше 1000 дітей, на сьогоднішній день, відсутні підстави для затвердження ще однієї штатної одиниці для Служби у справах дітей виконавчого комітету Степанківської сільської ради.

Прокурор подав до суду відповідь на відзив, в якій зауважив, що встановлення відповідачем лише 1,25 штатної одиниці не відповідає вимогам чинного законодавства та не забезпечує ефективного виконання службою її статутних повноважень. Служба у справах дітей виконує комплекс завдань (превенція та виявлення випадків ризику для дитини, реагування на звернення, міжвідомча координація, супровід сімей, оформлення адміністративних та соціальних документів, моніторинг та звітність тощо). Навіть у випадку залучення частини повноважень на засадах сумісництва або тимчасової допомоги, 1,25 штатної одиниці фактично означає 1 повністю працюючу особу (начальника) і дрібну додаткову ставку, що не забезпечує стійкої можливості виконувати всі передбачені законом функції і реагувати на кризові ситуації. Недодержання штатної чисельності створює реальну загрозу порушення прав дітей у громаді, що підтверджується порядком судової практики щодо захисту соціальних прав дітей. Працівник служби у справах дітей виконує функції, що вимагають індивідуальної уваги до кожної сім`ї/дитини. Ця інтенсивність роботи робить неможливим одночасне належне виконання повного обсягу обов`язків однією людиною при кількості дітей понад 1000. Відповідальність за вчасне виявлення і реагування на ризики (зловживання, неналежний догляд, потреба в підтримці тощо) вимагає оперативності і регулярного спостереження - все це несумісно з надмірною навантаженістю одного працівника. Суперечності в наданих відповідачем - Степанківською сільською радою - документах знижують довіру до твердження, що додаткова штатна одиниця у Службі у справах дійте не потрібна. Відсутність у довідці даних про дітей-сиріт/позбавлених батьківського піклування, патронатних родин - суттєва прогалина: якщо такі діти є, вимоги ст.12 Закону 2342-ІV (окремий підрозділ, мінімум 2 особи) автоматично посилюють необхідність збільшення штату. З практичної точки зору, недобір кадрів може призвести до порушень прав дітей (затримка в оформленні документів, несвоєчасний контроль сімей, пропуск випадків ризику), що створює правову й фінансову відповідальність для громади.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив таке.

Рішенням 65 сесії VIII скликання Степанківської сільської ради Черкаського району від 26.03.2025 № 01 «Про затвердження структури, загальної чисельності апарату виконавчого комітету Степанківської сільської ради, її виконавчих органів та переліку, граничної чисельності працівників юридичних осіб Степанківської сільської ради» затверджено граничну чисельність працівників Служби у справах дітей Виконавчого комітету Степанківської сільської ради: начальник служби у справах дітей 1 штатна одиниця, спеціаліст І категорії 0,25 штатної одиниці.

Листом від 24.12.2025 №1817 на запит Черкаської окружної прокуратури від 23.12.2025 №54-5422ВИХ-25 Виконавчий комітет Степанківської сільської ради зокрема повідомив, що на території Степанківської громади проживає 1244 дитини разом з ВПО. На первинному обліку перебуває 21 дитина. З них 5 дітей сиріт 16 дітей позбавлених батьківського піклування. Одна дитина яка перебуває на первинному обліку, позбавлена батьківського піклування має інвалідність. В громаді проживає в опікунських сім`ях 8 дітей позбавлених батьківського піклування, які переїхали з інших громад. На території Степанківської територіальної громади не функціонують сім`ї ДБСТ та ПС але створено три патронатних родини. В продовж 2020 року отримали в них соціальний захист 10 дітей. На разі в трьох патронатних сім`ях перебуває 5 дітей. В продовж 2025 року під опіку було влаштовано 3 дітей. На обліку служби у справах дітей перебуває 12 дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах.

На запит Черкаської окружної прокуратури від 29.12.2025 №54-5489ВИХ-25 Служба у справах дітей Степанківської сільської ради листом від 30.12.2025 №130/15-02, зокрема повідомила, що на території Степанківської сільської ради проживає 1244 дитини; згідно затвердженого штатного розпису у ССД виконавчого комітету Степанківської сільської ради штатна кількість працівників складає 1,25 штатних одиниць; фактично у ССД виконавчого комітету працює 1 працівник - начальник ССД. Вакантна посада спеціаліста 0,25 ставки. Причина відсутності працівника - неповна зайнятість; неодноразово протягом 2025 року подавалось клопотання на сесію Степанківської сільської ради щодо збільшення штатної чисельності працівників ССД, але рішення не приймалось або дане клопотання залишалось без розгляду.

Згідно листа Виконавчого комітету Степанківської сільської ради від 07.01.2026 №18/15-02 станом на 01.01.2026 в Степанківській громаді зареєстровано 1092 дитини, з них фактично проживає - 800 дітей, а 89 дітей проживає без реєстрації. На території громади проживає 51 дитина зі статусом ВПО. Штатна чисельності Служби у справах дітей виконавчого комітету Степанківської сільської ради відповідає нормам ч. 7 ст. 4 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» відповідно до кількості фактично проживаючих дітей (940 дітей).

Прокурор вважаючи, протиправною бездіяльність відповідача щодо приведення штатної чисельності Служби у справах дітей виконавчого комітету Степанківської сільської ради відповідно до нормативів, установлених статтею 4 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» в кількості 2 особи, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд врахував таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 3 статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Стаття 52 Конституції України визначає, що діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.

Будь-яке насильство над дитиною та її експлуатація переслідуються за законом.

Утримання та виховання дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, покладається на державу. Держава заохочує і підтримує благодійницьку діяльність щодо дітей.

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства.

Відповідно до статті 7 Конституції України в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування.

Статтею 140 Конституції України передбачено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Частиною другою статті 142 Конституції України визначено, що територіальні громади сіл, селищ і міст можуть об`єднувати на договірних засадах об`єкти комунальної власності, а також кошти бюджетів для виконання спільних проектів або для спільного фінансування (утримання) комунальних підприємств, організацій і установ, створювати для цього відповідні органи і служби.

Статтею 34 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування» (далі - Закон № 280/97-ВР) визначені питання, вирішення яких віднесено до компетенції виконавчих органів місцевого самоврядування, зокрема, вирішення відповідно до законодавства питань про надання пільг і допомоги, пов`язаних з охороною материнства і дитинства; вирішення у встановленому законодавством порядку питань опіки і піклування, забезпечення утримання та виховання дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах.

Відповідно до статті 40 Закону № 280/97-ВР виконавчі органи сільських, селищних, міських рад крім повноважень, передбачених цим Законом, здійснюють й інші надані їм законом повноваження.

Закон України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402-III (далі - №2402-III) визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

Частиною третьою статті 5 Закону № 2402-ІІІ передбачено, що місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до їх компетенції, визначеної законом, забезпечують організацію охорони дитинства шляхом:

- проведення державної політики у сфері охорони дитинства, розроблення і здійснення галузевих та регіональних програм поліпшення становища дітей, підтримки сімей з дітьми, вирішення інших питань у цій сфері;

- розвиток мережі навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, соціального захисту, а також позашкільних навчальних закладів, діяльність яких спрямована на організацію дозвілля, відпочинку і оздоровлення дітей, зміцнення їх матеріально-технічної бази;

- вирішення питань щодо забезпечення прав дітей, встановлення опіки і піклування, створення інших передбачених законодавством умов для виховання дітей, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, а також для захисту особистих і майнових прав та інтересів дітей;

- організацію безкоштовного харчування дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, дітей з особливими освітніми потребами, які навчаються у спеціальних і інклюзивних класах, та учнів 1-4 класів загальноосвітніх навчальних закладів із сімей, які отримують допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям»;

- можуть забезпечувати пільговий проїзд учнів, вихованців, студентів до місця навчання і додому у порядку та розмірах, визначених органами місцевого самоврядування, та передбачати на це відповідні видатки з місцевих бюджетів;

- вирішення питань про надання пільг та державної допомоги дітям та сім`ям з дітьми відповідно до законодавства;

- контроль за дотриманням в ігрових залах, комп`ютерних клубах, відеотеках, дискотеках, інших розважальних закладах та громадських місцях правопорядку та етичних норм стосовно дітей;

- вжиття інших заходів щодо охорони дитинства, віднесених до їх компетенції законодавством України.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону № 2402-ІІІ кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Зі змісту вищенаведених правових норм убачається, що обов`язок органів державної влади та місцевого самоврядування полягає у створенні в межах визначених законом повноважень умов для комфортного та безпечного життя дитини, отримання освіти, соціального захисту, всебічного розвитку тощо, у тому числі шляхом створення у своїй структурі відповідних органів, які безпосередньо здійснюють вказані повноваження. При цьому особливий захист гарантується дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування.

Цей висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20.07.2021 у справі № 480/3093/20, від 27.03.2023 у справі №340/2019/22.

Також відповідно до пункту 1 статті 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989, ратифікованої постановою Верховної Радою України від 27.02.1991 № 789-ХІІ (далі - Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративним чи законодавчими органами, першочергова увага має приділятись якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За змістом частини другої статті 3 Конвенції держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують, щоб установи, служби і органи, відповідальні за піклування про дітей або їх захист, відповідали нормам, встановленим компетентними органами, зокрема, в галузі безпеки й охорони здоров`я та з точки зору численності і придатності їх персоналу, а також компетентного нагляду (частина третя статті 13 Конвенції).

Аналогічні зобов`язання України передбачені і у основних міжнародно-правових актах.

Так, стаття 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права від 16.12.1966 (ратифікований Указом Президії Верховної Ради Української PCP від 19.10.1973) визначає право кожної людини на соціальне забезпечення, а стаття 10 цього ж Пакту декларує визнання Державами-учасницями, що сім`ї, яка є природним і основним осередком суспільства, повинні надаватися по можливості якнайширша охорона і допомога, особливо при її утворенні і поки на її відповідальності лежить турбота про несамостійних дітей та їх виховання. Особливих заходів охорони і допомоги має вживатися щодо всіх дітей і підлітків без будь-якої дискримінації за ознакою сімейного походження чи за іншою ознакою. Дітей і підлітків має бути захищено від економічної і соціальної експлуатації.

В Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, закріплено, що дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.

Затверджуючи та забезпечуючи права і свободи громадян, держава окремими законами України встановила певні соціальні пільги, компенсації і гарантії, що є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права, а тому, відповідно до частини другої статті 19, частини першої статті 68 Конституції України, є загальнообов`язковими та однаковою мірою мають додержуватися органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами.

Водночас відповідно до частин першої, п`ятої та шостої статті 23-1 Закону № 2402-III усі дії щодо дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах, спрямовуються на захист прав та інтересів дитини, усунення причин таких обставин і забезпечення безпечних умов її утримання та виховання, надання їй та її батькам комплексу необхідних послуг та соціальної допомоги.

У разі якщо повернення дитини до батьків, інших законних представників є неможливим чи суперечить її інтересам, органи опіки та піклування здійснюють заходи щодо надання дитині статусу дитини-сироти чи дитини, позбавленої батьківського піклування, захисту її житлових та майнових прав, влаштування в одну із форм виховання, яка найбільше відповідає найкращим інтересам дитини.

Порядок діяльності органів опіки та піклування з питань захисту прав дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно із частиною першою статті 25 Закону № 2402-III діти, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, мають право на особливий захист і допомогу з боку держави.

Виходячи з Конституції України та Конвенції ООН про права дитини Закон України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» від 24.01.1995 №20/95-ВР (далі - Закон № 20/95-ВР) визначає правові основи діяльності органів і служб у справах дітей та спеціальних установ для дітей, на які покладається здійснення соціального захисту і профілактики правопорушень серед осіб, які не досягли вісімнадцятирічного віку, статтею 1 якого встановлено, що здійснення соціального захисту дітей і профілактики серед них правопорушень покладається в межах визначеної компетенції, зокрема, на центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері сім`ї та дітей, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері сім`ї та дітей, орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері сім`ї та дітей, відповідні структурні підрозділи обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих органів міських і районних у містах рад.

Частиною сьомою статті 4 Закону № 20/95-ВР передбачено, що штатна чисельність працівників районних, міських, районних у містах служб у справах дітей установлюється з розрахунку один працівник служби не більше ніж на одну тисячу дітей, які проживають у районі, та не більше ніж на дві тисячі дітей, які проживають у місті, районі у місті. Штатна чисельність працівників служб у справах дітей виконавчих органів сільських, селищних рад відповідних територіальних громад встановлюється з розрахунку один працівник служби не більше ніж на одну тисячу дітей, але не менше одного працівника на об`єднану територіальну громаду.

Наведені положення законодавства, у тому числі норми Закону № 2402-III та Закону № 20/95-ВР зобов`язують органи місцевого самоврядування створювати служби у справах дітей для виконання відповідних повноважень з урахуванням вимог законодавства до їх штатної чисельності, а саме один працівник служби не більше ніж на одну тисячу дітей, але не менше одного працівника на об`єднану територіальну громаду.

Зміст цієї норми містить два критерії визначення кількості працівників служби.

За першим критерієм на одного працівника служби чисельність дітей не має перевищувати тисячу.

Другий критерій визначає мінімальну кількість працівників Служби на об`єднану територіальну громаду у разі якщо кількість дітей є меншою однієї тисячі.

Відповідно, наявні згідно із штатним розкладом Служби у справах дітей Виконавчого комітету Степанківської сільської ради 1,25 працівника служби, на вимогу закону мають виконувати обов`язки щодо захисту прав максимально однієї тисячі дітей.

Згідно листа Виконавчого комітету Степанківської сільської ради від 24.12.2025 №1817 на території Степанківської громади проживає 1244 дитини разом з ВПО. На первинному обліку перебуває 21 дитина. З них 5 дітей сиріт 16 дітей позбавлених батьківського піклування. Одна дитина яка перебуває на первинному обліку, позбавлена батьківського піклування має інвалідність. В громаді проживає в опікунських сім`ях 8 дітей позбавлених батьківського піклування, які переїхали з інших громад. На території Степанківської територіальної громади не функціонують сім`ї ДБСТ та ПС але створено три патронатних родини.

Згідно листа Виконавчого комітету Степанківської сільської ради від 07.01.2026 №18/15-02 станом на 01.01.2026 в Степанківській громаді зареєстровано 1092 дитини, з них фактично проживає - 800 дітей, а 89 дітей проживає без реєстрації. На території громади проживає 51 дитина зі статусом ВПО.

Отже, за такої кількості дітей для визначення штатної чисельності працівників служби застосовується лише перший критерій.

Водночас, як зазначено вище, штатна чисельність Служби у справах дітей Виконавчого комітету Степанківської сільської ради складає 1,25 одиниці, які розраховані максимум на одну тисячу дітей.

Суд звертає увагу, що правова конструкція частини сьомої статті 4 Закону № 20/95-ВР не визначає мінімальну кількість дітей на одного працівника та містить лише обмеження за максимальною кількістю на одного працівника Служби у справах дітей.

За такого правового регулювання та встановлених обставин, штатна чисельність має передбачати ще 1 працівника Служби у справах дітей на кількість дітей, яка перевищує тисячу та є меншою ніж дві тисячі дітей.

Отже, на час звернення позивача до суду та під час розгляду справи, відповідач не виконав свого обов`язку щодо приведення штатної чисельності Служби у справах дітей Виконавчого комітету Степанківської сільської ради у відповідність до вимог частини сьомої статті 4 Закону № 20/95-ВР та допустив протиправну бездіяльність.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23.10.2024 у справі №340/3988/22.

Суд вважає, що невідповідність штатної чисельності Служби у справах дітей законодавчим вимогам унеможливлює належне виконання повноважень, покладених на органи місцевого самоврядування у сфері охорони дитинства, забезпечення соціальних та економічних прав дітей, в тому числі дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, а також дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах.

Реалізація державної політики у сфері забезпечення прав дитини є безпосереднім обов`язком об`єднаної територіальної громади. Кожна дитина, яка мешкає у громаді, має право на захист майнових і немайнових прав, який, за законом, надає об`єднана територіальна громада як орган опіки та піклування, що має особливі повноваження виконавчих органів влади об`єднаної громади представляти та відстоювати інтереси своїх громадян.

Указом Президента України від 30.09.2019 №721/2019 «Про деякі питання забезпечення прав та законних інтересів дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, розвитку та підтримки сімейних форм виховання дітей» зобов`язано вжити в установленому порядку вичерпних заходів щодо приведення штатної чисельності служб у справах дітей відповідно до нормативів, установлених законодавством, у тому числі в об`єднаних територіальних громадах.

Частиною першою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовують доводи позову в частині визнання бездіяльності щодо приведення штатної чисельності працівників Служби у справах дітей Служби у справах дітей Виконавчого комітету Степанківської сільської ради відповідно до нормативів, установлених статтею 4 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей».

Врахувавши зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Степанківської сільської ради щодо приведення штатної чисельності Служби у справах дітей виконавчого комітету Степанківської сільської ради відповідно до нормативів, установлених статтею 4 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей».

Зобов`язати Степанківську сільську раду () вчинити дії, спрямовані на приведення штатної чисельності Служби у справах дітей виконавчого комітету Степанківської сільської ради відповідно до нормативів, установлених статтею 4 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей», а саме збільшити штат Служби у справах дітей виконавчого комітету Степанківської сільської ради встановивши його в кількості 2 особи.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя Петро ПАЛАМАР