Справа № 420/30176/25
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2026-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

17 березня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Радчука А.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження клопотання Військової частини НОМЕР_1 з процесуальних питань у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність військової частини Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» військовослужбовцю ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 );

зобов`язати Військову частину Військової частини НОМЕР_1 видати наказ яким перерахувати та виплатити ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ), з 15.11.2024 по 13.06.2025 додаткову винагороду згідно постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розмірі 100000 гривень пропорційною в розрахунку на місяць.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач був мобілізований до лав ЗСУ 25 червня 2024 року та проходив військову службу у військової частині НОМЕР_1 на посаді старшого стрільця 1 аеромобільного відділення 3 аеромобільного взводу 7 аеромобільної роти аеромобільного батальйону. Наразі, наказом № 166 від 13.06.2025 звільнений у запас за підпунктом «б» частини 4 ст. 26 Закону України «Про воїнський обов`язок і військову службу) (за станом здоров`я) за наявності інвалідності (якщо військовослужбовець не висловив бажання продовжувати військову службу). Під час проходження служби, у відповідності до виписного епікризу № 5070 та довідки військово-лікарської комісії від 24.10.2024, солдат ОСОБА_1 22.09.2024 отримав поранення, пов`язане з захистом Батьківщини, та в період з 23.09.2024 по 07.10.2024 знаходився на стаціонарному лікуванні. 15.11.2025 у відповідності до медичної документації та довідки військово-лікарської комісії № 2025-0509-1243-2954-0 від 09.05.2025, солдат ОСОБА_1 отримав тяжке поранення, пов`язане з захистом Батьківщини, та в період з 15.11.2024 по дату звільнення 13.06.2025 знаходився на стаціонарному лікуванні та у відпустках для лікування.

Проте, як зазначено у позові, за період з 22.09.2024 по 07.10.2024 (період стаціонарного лікування по першому пораненню) та період з 15.11.2024 по 13.06.2025 (період стаціонарного лікування та відпусток для лікування після тяжкого поранення) позивачу не нараховувалася і не виплачувалася щомісячна додаткова винагорода у розмірі 100000 гривень, відповідно до постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

У своїх доводах позивач посилається на те, що відповідає умовам призначення додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168 від 28.02.2022, а саме отримав тяжке поранення, пов`язане із захистом Батьківщини, та перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустках для лікування після тяжкого поранення, що підтверджується долученою до матеріалів справи медичною документацією.

На підставі викладеного позивач просить відновити його право на гарантовану державою додаткову винагороду.

Ухвалою суду від 09.09.2025 року позовну заяву залишено без руху, а позивачу надано строк на усунення недоліків.

09.09.2025 року за допомогою системи «Електронний суд» представником позивача подано заяву про усунення недоліків, разом з копією відповіді відповідача на адвокатський запит за № 1772/766/ВихЗПІ від 01.08.2025 року.

Ухвалою суду від 04.11.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України у письмовому провадженні.

Також цією ухвалою суд витребував від Військової частини НОМЕР_1 належним чином засвідчені докази, які підтверджують нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі, збільшеному до 100 000 грн. відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 15.11.2024 по 13.06.2025 (якщо таке мало місце); належним чином засвідчені бойові розпорядження, журнал бойових дій (інші підтверджуючі документи про безпосередню участь в бойових діях, прийняті відносно ОСОБА_1 за період з 15.11.2024 по 13.06.2025; інші докази, які стали підставою для допущення спірної бездіяльності, вчинення спірних дій та прийняття рішень.

15.11.2025 року відповідачем поданий відзив на позовну заяву з додатками.

Відповідно до відзиву, відповідач проти задоволення позову заперечує.

Зокрема, у відзиві відповідач зазначив про порушення позивачем строку звернення до суду, встановленого ч. 2 ст. 233 КЗпП України, посилаючись на те, що позивач дізнався про порушення свого права 13.06.2025, коли ознайомився зі своїм грошовим атестатом при виключенні зі списків військової частини НОМЕР_1 . У зв`язку з викладеним відповідач просив залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху.

Розглянувши заявлене клопотання, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Ухвалою суду від 09.09.2025 року позовну заяву залишено без руху, а позивачу надано строк на усунення недоліків.

09.09.2025 року за допомогою системи Електронний суд представником позивача подано заяву про усунення недоліків, разом з копією відповіді відповідача на адвокатський запит за № 1772/766/ВихЗПІ від 01.08.2025 року.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у даній справі, судом було встановлено, що позовна заява подана із додержанням вимог ст.ст. 160, 161, 171 КАС України, у т.ч. з дотриманням позивачем строку звернення до суду, що є підставою для відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Предметом спору у даній справі є питання щодо нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168 від 28.02.2022 року, у розмірі до 100 000 грн. за час перебування позивача на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування за період з 15.11.2024 по 13.06.2025.

Згідно з Витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 13.06.2025 року №166, старшого солдата призваного за мобілізацією ОСОБА_1 , звільненого з військової служби наказом командира військової частини НОМЕР_1 Десантно-штурмових військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 07 червня 2025 року №182-PC, з 13 червня 2025 року виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення.

13.06.2025 року позивач отримав Грошовий атестат №4605 від 13.06.2025 року, що засвідчив власним підписом на примірнику, що зберігається у відповідача.

З даним позовом позивач звернувся до суду 03.09.2025 року за допомогою системи «Електронний суд».

Станом на момент виключення позивача зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 , стаття 233 КЗпП України діяла в редакції Закону України від 01.07.2022 №2352-IX, який набрав чинності з 19.07.2022 року, відтак строк звернення до суду із заявою про вирішення трудового спору, визначений цією статтею, складає три місяці з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Визначаючись щодо строку звернення до суду з цим позовом, суд звертає увагу на правові висновки Верховного Суду у складі cудової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у постанові від 21 березня 2025 року у справі № 460/21394/23 (забезпечено надання загального доступу: 24 березня 2025 року).

У вказаній постанові судова палата зазначила, що спірний період умовно варто поділити на дві частини: до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" [19 липня 2022 року] та після цього.

Період з до 19 липня 2022 року регулюється положеннями статті 233 КЗпП України, у редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин", яка визначає право особи на звернення до суду із позовом про стягнення належної їй заробітної плати [грошового забезпечення] без обмеження будь-яким строком. Проте період з 19 липня 2022 року регулюється вже нині чинною редакцією статті 233 КЗпП України, яка передбачає тримісячний строк звернення до суду з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

З огляду на таке судова палата дійшла згоди у тому, що початок перебігу тримісячного строку для подання адміністративного позову [у частині вимог за період з 19 липня 2022 року] слід обчислювати з моменту, коли позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум, що, у цій справі, відбулося шляхом вручення грошового атестата (тобто, письмового документа, у якому детально зазначено суми, нараховані та виплачені позивачу при звільненні).

Виходячи з цього, судова палата резюмувала, що саме дата вручення позивачу зазначеного документа є подією, з якою пов`язаний початок перебігу строку звернення до суду.

Враховуючи, що грошовий атестат позивач отримав 13.06.2025 року, а з позовом звернувся 03.09.2025 року, строк звернення до суду, встановлений ст. 233 КЗпП України, дотриманий.

У відповідності з п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Так, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду (ч. 4 ст. 123 КАС України).

На підставі викладеного, вирішуючи питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду, судом не виявлено факту пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду, відтак суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про залишення без руху та без розгляду цього позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 44, 122-123, 160-161, 240, 256 КАС України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 про залишення без руху та без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя А.А. Радчук