Справа № 500/6190/25
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2026-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/6190/25

18 березня 2026 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ОСОБА_2 ) щодо не внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про виключення ОСОБА_1 з військового обліку військовозобов`язаних у зв`язку із непридатністю до військової служби за станом здоров`я з 31.05.2011,

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ОСОБА_2 ) внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію відносно ОСОБА_1 про його виключення з військового обліку з 31.05.2011 на підставі п.3 ч.6 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" згідно інформації наявної у військово-обліковому документі серії НБ №3966471 від 03.09.1989 та свідоцтва про хворобу №142 від 27.05.2011.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27.05.2011 Постановою ВЛК на підставі ст.39а, 41а графи 1 Розкладу хвороб і фізичних недоліків (наказ №85 від 06.02.2001 року МВСУ, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2001 року за №164/5355) він був визнаний непридатним до військової служби зі зняттям з військового обліку, що підтверджено свідоцтвом про хворобу №142 від 27.05.2011. Наказом МО України №2 (зі змінами, внесеними наказом №207) не було передбачено такого терміну як виключення з військового обліку, а лише - зняття. Тому непридатні до військової служби зі зняттям з військового обліку це особи непридатні до військової служби з виключенням з військового обліку. Однак, позивач зазначає, що в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідачем протиправно не внесено відповідну інформації щодо непридатності позивача до військової служби і виключення з військового обліку. Листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.10.2025 №4/6758 ОСОБА_1 відмовлено у внесенні відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення з військового обліку у зв`язку з непридатністю до військової служби, у зв`язку з тим, що Військово-лікарська комісія Міністерства внутрішніх справ не відноситься до штатних чи позаштатних (постійно і тимчасово діючих) ВЛК, створених на підставі наказу Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402 "Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України", а тому видане свідоцтво про хворобу не може бути підставою для внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення ОСОБА_1 з військового обліку у зв`язку з непридатністю до військової служби під час дії воєнного стану. Позивач не погоджується з такими доводами відповідача та вважає, що відповідач зобов`язаний внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про визнання його непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. З вказаних підстав позивач просив суд задовольнити позов.

Ухвалою суду від 30.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статей 162-164 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 08.12.2025 залучено до участі в адміністративній справі №500/6190/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії другого відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ).

Визначено розгляд справи розпочати спочатку. Встановлено відповідачу ІНФОРМАЦІЯ_1 - п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Від відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому вказано, що військово-лікарська Комісія МВС не відноситься до штатних чи позаштатних (постійно і тимчасово діючих) ВЛК, створених на підставі наказу Міністерства оборони України від 14.08.2008 року №402 "Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України".

У зв`язку з цим, надане позивачем свідоцтво про хворобу, не могло бути підставою для внесення відомостей до СДРПВР про виключення його з військового обліку, і саме тому відомості про виключення останнього з військового обліку не були внесені до Державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Виходячи із вищевказаного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , підлягає повторному переогляду ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Представник відповідача звертає увагу, що Наказом МО України від 25.07.2024 №509, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 серпня 2024 року за №1217/42562, визнано таким, що втратив чинність: наказ Міністерства оборони України від 20 грудня 2017 року №684 "Про затвердження Переліку випадків, за яких громадяни України знімаються з військового обліку військовозобов`язаних", зареєстрований у Міністерстві юстиції України 17 січня 2018 року за №73/31525.

Перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вказує наступне.

Матеріали справи містять копію військового квитка позивача Серії НОМЕР_2 , де у міститься запис про виключення позивача з військового обліку 06.02.2001 у зв`язку із хворобою згідно Постанови ВЛК УПМ ДПА на підставі ст.39а ,41а графи 1 Розкладу хвороб і фізичних недоліків (наказ №85 від 06.02.2001).

Також матеріали справи містять копію свідоцтва про хворобу №142 від 27.05.2011 Військово-лікарської комісієї УМВС Тернопільської області за розпорядженням УПМ ДПА в Тернопільській області, в якій зафіксовано, що позивач непридатний до військової служби із зняттям з військового обліку відповідно до ст.39а ,41а графи 1 Розкладу хвороб і фізичних недоліків (наказ №85 від 06.02.2001).

Згідно відомостей електронного військово-облікового документа, сформованого через додаток Резерв+ ОСОБА_1 перебуває на обліку в у ІНФОРМАЦІЯ_1 .

14.07.2025 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ОСОБА_2 ) із заявою щодо виправлення даних в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Оберіг ), а саме внесення інформації про те, що він виключений з військового обліку як не придатний до військової служби , відповідно до відомостей, зазначених у військовому квитку НОМЕР_2 від 03.09.1989, та свідоцтва про хворобу №142 від 27.05.2011, однак відповіді не отримав.

01.10.2025 ОСОБА_1 була подана скарга в ІНФОРМАЦІЯ_6 на протиправну бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ОСОБА_2 ) щодо не внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Оберіг) відомостей про виключення його з військового обліку, як непридатного до військової служби.

Листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.10.2025 №4/6758 відмовлено ОСОБА_1 у внесенні відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення з військового обліку у зв`язку з непридатністю до військової служби, у зв`язку з тим, що Військово-лікарська комісія Міністерства внутрішніх справ не відноситься до штатних чи позаштатних (постійно і тимчасово діючих) ВЛК, створених на підставі наказу Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402 "Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України", а тому видане свідоцтво про хворобу не може бути підставою для внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення ОСОБА_1 з військового обліку у зв`язку з непридатністю до військової служби під час дії воєнного стану .

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо не внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про виключення ОСОБА_1 з військового обліку військовозобов`язаних у зв`язку із непридатністю до військової служби за станом здоров`я з 31.05.2011, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд перевіряє дотримання вказаних критеріїв суб`єктом владних повноважень при прийняття оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України" на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє по теперішній час.

Згідно з ст.1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 №389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Згідно пункту 4 Указу №69/2022 призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

За змістом пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі - Положення №154) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно з пунктом 9 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки здійснюють заходи щодо призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Отже, обов`язки щодо обліку військовозобов`язаних покладені на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України "Про військову службу і військовий обов`язок" від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII).

Згідно з частиною статті 1 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон №2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями (частина друга статті 1 Закону №2232-XII).

Відповідно до частини третьої статті 1 Закону №2232-XII військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

За визначенням частини дев`ятої статті 1 Закону №2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Згідно з частиною десятою статті 1 Закону №2232-XII громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України.

Відповідно до частини тринадцятої статті 2 Закону №2232-XII громадяни України, які приписуються до призовних дільниць, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України, а інших спеціальностей в Службі безпеки України - Головою Служби безпеки України.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи згідно свідоцтва про хворобу №142 від 27.05.2011 Військово-лікарською комісією УМВС Тернопільської області за розпорядженням УПМ ДПА в Тернопільській області, зафіксовано, що позивач непридатний до військової служби із зняттям з військового обліку відповідно до наказу МВС України від 06.02.2001 №85.

Згідно з розділом 1 Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України, затверджено наказ Міністерства внутрішніх справ України 06.02.2001 №85 медичний огляд проводиться з метою визначення: придатності кандидатів за станом здоров`я, фізичним розвитком, а для окремих видів службової діяльності - за індивідуальними психофізіологічними особливостями до служби в органах внутрішніх справ на посадах рядового й начальницького складу; придатності за станом здоров`я, а для окремих видів службової діяльності - і за індивідуальними психофізіологічними особливостями до служби в органах внутрішніх справ осіб рядового й начальницького складу з урахуванням вимог пункту 1.43 цього Порядку; придатності за станом здоров`я до військової служби військовослужбовців внутрішніх військ, які проходять медичний огляд відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 4 січня 1994 року за №2 та медичний огляд у Збройних Силах України); придатності за станом здоров`я, фізичним розвитком кандидатів до вступу на навчання до навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ і Міністерства оборони; придатності за індивідуальними психофізіологічними особливостями кандидатів, які вступають на навчання до пожежно-технічних училищ МВС, а також в навчальні заклади системи МВС, що готують спеціалістів служби ДАІ; придатності за станом здоров`я курсантів і слухачів до подальшого навчання в навчальних закладах МВС.

Тобто свідоцтво про хворобу за №142 від 27.05.2011 підтверджує факт визнання позивача непридатним до проходження військової служби у системі МВС, а не у Збройних Силах України.

Крім того, у наказі Міністерства внутрішніх справ України 06.02.2001 №85 відсутнє визначення поняття "виключення з військового обліку", а визначається лише можливість "зняття" з військового обліку, що не є тотожним поняттю "виключення".

Суд зазначає, що питання щодо визначення ступеня придатності до проходження військової служби у Збройних Силах України станом на 27.05.2011 регулювало Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджене наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402.

В матеріалах справи відсутні докази, що позивач проходив відповідну комісію в Збройних Силах України, та відносно складено постанову ВЛК та свідоцтво про хворобу згідно норм Положення №402.

Згідно з абзацом 5 пункту 2 частини першої статті 37 Закону №2232-XII (в редакції, чинній на 27.05.2011) взяттю на військовий облік призовників та військовозобов`язаних у районних (міських) військових комісаріатах підлягають громадяни України на військовий облік військовозобов`язаних: звільнені зі служби начальницького та рядового складу Міністерства внутрішніх справ України, центрального органу виконавчої влади з питань цивільного захисту, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної податкової адміністрації України.

Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 37 Закону №2232-XII (в редакції, чинній на 27.05.2011) виключенню з військового обліку у районних (міських) військових комісаріатах підлягають громадяни України, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.

Суд наголошує, що згідно свідоцтва про хворобу №142 від 27.05.2011 Військово-лікарською комісією УМВСТернопільської області за розпорядженням УПМ ДПА в Тернопільській області, зафіксовано, що позивач непридатний до військової служби із зняттям з військового обліку, а не виключенням.

Матеріали справи містять копію військового квитка позивача Серії НОМЕР_2 , де міститься запис про виключення позивача з військового обліку 06.02.2001 у зв`язку із хворобою згідно Постанови ВЛК УПМ ДПА на підставі ст.39а ,41а графи 1 Розкладу хвороб і фізичних недоліків (наказ №85 від 06.02.2001)

Однак, суд критично оцінює інформацію у військовому квитку щодо виключення позивача з військового обліку згідно свідоцтва про хворобу №142 від 27.05.2011, оскільки у вказаному свідоцтві передбачено саме зняття, а не виключення з військового обліку.

Також суд звертає увагу, що відповідно до п. 1.119 Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.02.2001 №85 cвідоцтво про хворобу підлягало розгляду на осіб рядового й начальницького складу оглянутих гарнізонними й госпітальними ВЛК, - вищою за статусом ВЛК.

Згідно пункту 1.115. Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.02.2001 №85 свідоцтво про хворобу позивача підлягало направленню на розгляд до вищої за статусом ВЛК не пізніше 5-ти днів після закінчення медичного огляду.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували розгляд свідоцтва про хворобу №142 від 27.05.2011 вищої за статусом ВЛК.

Таким чином, суд вважає безпідставними доводи позивача щодо наявності достатніх законодавчих підстав для внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про визнання його непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку відповідно до військового квитка серії НОМЕР_2 від 03.09.1989 та свідоцтва про хворобу №142 від 27.05.2011.

Одночасно суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№4909/04), згідно з якою у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).

Окрім того, відповідно до пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, позивач немає права на відшкодування понесених у цій справі судових витрат.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено і підписано 18 березня 2026 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 );

відповідач:

- ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ).

Головуючий суддя Мартиць О.І.