Справа № 460/15060/25
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2026-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 березня 2026 року м. Рівне№460/15060/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області (далі відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі відповідач-2), у якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача-1 від 13.08.2025 № 84 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на 5 років за нормами статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

зобов`язати відповідача-1 призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на 5 років за нормами статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 20.05.2025;

зобов`язати відповідача-2 виплачувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на 5 років за нормами статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 20.05.2025.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН.

За змістом позовної заяви вимоги позивача ґрунтуються на тому, що він відноситься до 4 категорії осіб, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи, та має право на користування пільгами, передбаченими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в т.ч.: на призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку. В серпні 2025 року він звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем проживання з заявою про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на п`ять років відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Заява позивача за принципом екстериторіальності була скерована для розгляду по суті до відповідача-1. Відповідач-1 рішенням від 13.08.2025 № 84 відмовив позивачу в призначенні пенсії у зв`язку з ненаданням документів, достатніх для підтвердження факту проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю не менше чотирьох років станом на 01.01.1993. Таке рішення пенсійного органу позивач вважає протиправними, оскільки факт його проживання на території відповідної зони радіоактивного забруднення протягом необхідного періоду підтверджується рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 29.05.2025 у справі № 555/971/25, а також довідкою Березнівської міської ради від 29.10.2024 № 1427. З наведених мотивів, позивач просить позов задовольнити в повному обсязі.

08.09.2025 через підсистему "Електронний Суд" суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач-2 заперечує щодо задоволення позовних вимог та зазначає, що позивач не набув права на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Вказує, що Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 25.11.2005 № 22-1, не передбачено підтвердження періоду проживання в зоні радіоактивного забруднення на підставі судового рішення про встановлення факту, що має юридичне значення. Відтак, факт проживання позивача у зоні посиленого радіоекологічного контролю не може бути підтверджений судовим рішенням. Також зазначає, що згідно з архівною довідкою позивач з 01.09.1987 по 30.06.1991 навчався на денній формі Івано-Франківського технікуму фізичної культури у м. Івано-Франківськ, що не відноситься до зони посиленого радіоекологічного контролю, а у період з 02.06.1988 по 18.05.1990 проходив військову службу в лавах радянської армії, що не можливо зарахувати до періоду проживання в зоні радіоактивного забруднення. Таким чином, за наведених підстав просить відмовити в задоволенні позову повністю.

11.09.2025 через підсистему "Електронний Суд" суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач-1 також заперечує щодо задоволення позовних вимог з мотивів тотожних, наведеним у відзиві відповідача-2.

ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Інших заяв та клопотань, які мають значення для вирішення спору до суду не надходило.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою суду від 27.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ ПРАВОВІДНОСИН.

Розглянувши матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (4 категорії), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим Рівненською обласною державною адміністрацією 20.01.1993.

06.08.2025 позивач звернувся до відповідача-2 із заявою про призначення пенсії за віком за нормами статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

На підставі пункту 4.2 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, за принципом екстериторіальності заяву позивача про призначення пенсії від 06.08.2025 направлено для розгляду до відповідача-1.

13.08.2025 відповідачем-1 прийнято рішення № 84, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у зв`язку із відсутністю необхідного періоду проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю станом на 01.01.1993. У спірному рішенні відповідачем-1 зазначені наступні мотиви його прийняття: вік заявника 55 років, страховий стаж особи становить 34 роки 05 місяців 00 днів; період проживання особи у зоні посиленого радіоекологічного контролю станом на 01.01.1993 складає 03 роки 01 місяць 23 дні. Вказано, що період проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю не зараховано згідно рішення суду від 29.05.2025 по справі № 555/1971/25, оскільки відсутнє рішення зобов`язального характеру щодо призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку згідно статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Період роботи в зоні посиленого радіоекологічного контролю становить 25 років 01 місяць 23 дні, за виключенням періоду навчання в Івано-Франківському технікумі та проходження строкової військової служби.

Позивач, не погоджуючись з рішенням про відмову в призначенні пенсії та вважаючи таке рішення протиправним, звернувся до суду з цим позовом.

ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ВИСНОВКИ СУДУ.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Суд зауважує, що з огляду на предмет спору та зміст спірних правовідносин, ключовим питанням у цій справі є визначення наявності у позивача права на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

З 01.01.2004 набрав чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV). Згідно з Преамбулою, цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 26 Закону № 1058-IV визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-ІV, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Водночас, Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-ХІІ (далі Закон № 796-ХІІ) визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Згідно з частиною першою статті 55 Закону № 796-XII, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Пунктом 2 частини першої статті 55 Закону № 796-XII передбачено, що потерпілі від Чорнобильської катастрофи, зокрема, особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіоекологічного контролю за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років мають право на зменшення пенсійного віку на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

При цьому, пункт 2 частини першої статті 55 Закону № 796-XII містить примітку, згідно з якою початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31.07.1986 незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Відповідно до частини третьої статті 55 Закону № 796-XII призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що умовою для виникнення в особи права на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до абзацу шостого пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-XII є факт проживання та (або) праці такої особи у зоні посиленого радіоекологічного контролю протягом чотирьох років до 01.01.1993.

Водночас, початкова величина зменшення пенсійного віку (2 роки) встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зоні з моменту аварії (26.04.19686) по 31.07.1986 незалежно від часу проживання або роботи в цей період. Додатково такі особи мають право на зменшення пенсійного віку на 1 рік за 3 роки проживання, роботи на відповідній місцевості. При цьому, максимальна межа зниження пенсійного віку відповідно до положень абзацу шостого пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-XII становить 5 років, незалежно від того застосовувалась початкова величина зменшення пенсійного віку до таких осіб чи ні.

Тотожна правова позиція щодо умов визначення наявності в особи права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на максимальну величину без застосування початкової величини (передбаченої приміткою до пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-XII) висловлена Верховним Судом у постанові від 07.05.2024 у справі № 460/38580/22 (адміністративне провадження № К/990/634/24).

Таким чином, суд констатує, що зменшення пенсійного віку на 5 років відповідно до абзацу шостого пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-ХІІ здійснюється з урахуванням двох самостійних умов:

1) початкова величина зниження пенсійного віку 2 роки встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зоні посиленого радіоекологічного контролю з моменту аварії (26.04.1986) по 31.07.1986 незалежно від часу проживання або роботи в цей період;

2) проживання щонайменше 4 роки станом на 01.01.1993 є умовою, яка встановлює додатково 1 рік зменшення пенсійного віку за 3 роки проживання, роботи.

Водночас, застосування як першої, так і другої умови, можливе у разі постійного проживання особи в зоні посиленого радіоекологічного контролю станом на 01.01.1993 щонайменше 4 років.

Крім того, суд зауважує, що відповідно до наведених вище положень законодавства, підставою для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку є належність особи до потерпілих від Чорнобильської катастрофи та факт проживання (роботи), а не реєстрації у зоні гарантованого добровільного відселення.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд, зокрема, у постановах від 29.01.2020 у справі № 572/245/17 (адміністративне провадження № К/9901/45843/18) та від 17 червня 2020 року у справі № 572/456/17 (адміністративне провадження № К/9901/22569/18, К/9901/22573/18).

Крім того, у постановах від 11.03.2024 у справі № 500/2422/23 (провадження № К/990/40765/23), від 19.09.2024 у справі № 460/23707/22 (адміністративне провадження № К/990/11776/23), від 02.10.2024 у справі № 500/551/23 (адміністративне провадження № К/990/28639/23) Верховний Суд також зазначив про те, що виникнення права на зниження пенсійного віку законодавець пов`язує із фактом фізичного перебування особи у зоні радіоактивного забруднення у зв`язку з постійним проживанням, або у зв`язку з роботою в такій місцевості. При цьому, зниження пенсійного віку залежить від рівня радіоекологічного забруднення місцевості та тривалості проживання (роботою) в ній особи.

Згідно з довідкою Березнівської міської рад Рівненського району Рівненської області від 29.10.2024 № 1427, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно з 29.01.1976 по 29.10.2024 (дата видачі довідки) проживав в м. Березне Рівненської області.

В свою чергу, рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 29.05.2025 у справі № 555/971/25 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/127820979), яке набрало законної сили 01.07.2025, встановлено факт, що має юридичне значення, а саме що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживав у м. Березне Березнівського району Рівненської області в період з 08.07.1987 по 02.06.1988, з 18.05.1990 по 15.08.1991.

В силу вимог частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При цьому, суд відхиляє як безпідставні та необґрунтовані доводи відповідачів щодо неможливості підтвердження обставин проживання позивача на території зони посиленого радіоекологічного контролю станом на 01.01.1993 судовим рішенням, яким установлено такий факт, з огляду на те, що основними засадами судочинства, згідно зі статтею 129 Конституції України, є обов`язковість судового рішення.

Більше того, на хибність твердження пенсійного органу про неможливість підтвердження факту проживання в зоні радіоактивного забруднення судовим рішенням про встановлення факту, що має юридичне значення, при вирішенні питання щодо призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на підставі статті 55 Закону № 796-XII вказував Верховний Суд у постанові від 31.01.2019 у справі № 555/874/17 (адміністративне провадження № К/9901/18402/18).

Селище міського типу Березне Березнівського району Рівненської області відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 № 106, віднесене до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Постановою Верховної Ради України "Про віднесення селища міського типу Березне Березнівського району Рівненської області до категорії міст районного значення" від 21.12.2000 № 2193-III, селище міського типу віднесене до категорії міст районного значення.

При цьому, матеріалами судової справи стверджується, що позивач з 01.09.1987 по 30.06.1991 навчався в Івано-Франківському технікумі фізичної культури, а у період з 02.06.1988 по 18.05.1990 проходив військову службу в лавах радянської армії.

В цьому контексті, суд відхиляє покликання відповідача-1 щодо не зарахування до періоду проживання в зоні радіоекологічного контролю періоду навчання в Івано-Франківському технікумі фізичної культури, оскільки спірний період з 01.09.1987 по 02.06.1988 та з 18.05.1990 по 30.06.1991 (дата відрахування згідно з архівною довідкою від 31.03.2025 № 24/01-10/22) охоплений рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 29.05.2025 у справі № 555/971/25, яке набрало законної сили, а, відтак, є обов`язковим до врахування.

Водночас, суд погоджується з доводами відповідача-1 щодо неврахування до періоду проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю періоду проходження позивачем строкової військової служби з 02.06.1988 по 18.05.1990, оскільки матеріали справи не містять жодної інформації про місце розташування вказаної військової частини, в тому числі у зоні посиленого радіоекологічного контролю.

Зазначене, на переконання суду, спростовує факт постійного проживання позивача (фізичного перебування особи) в зоні посиленого радіоекологічного контролю протягом вказаного періоду.

Таким чином, аналізуючи надані документи, суд приходить до висновку про те, що позивачем довідкою Березнівської міської рад Рівненського району Рівненської області від 29.10.2024 № 1427 та рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 29.05.2025 у справі № 555/971/25 підтверджено період проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю станом на 01.01.1993 протягом 04 років 08 місяців 25 днів (з 26.04.1986 по 07.07.1987, з 08.07.1987 по 02.06.1988, з 15.08.1990 по 15.08.1991, з 16.08.1991 по 01.01.1993).

З огляду на проживання позивача у зоні посиленого радіоекологічного контролю в період з моменту аварії (26.04.1986) по 02.06.1988, то він має право на застосування початкової величини зниження пенсійного віку на 2 роки.

При цьому, загальний документально підтверджений період проживання (роботи) позивача в зоні посиленого радіоекологічного контролю до 01.01.2015 (у зв`язку з набранням чинності змін до Закон України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 27.02.1991 № 791а-XII зону посиленого радіоекологічного контролю з вказаної дати було виключено з переліку зон, що зазнали радіаційного забруднення) становить понад 26 років, а тому позивач також набув право на зниження пенсійного віку на максимальну величину - 5 років.

Одночасно суд зауважує, що обов`язковою умовою призначення пенсії на пільгових умовах згідно зі статтею 55 Закону 796-XII також є наявність у особи відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Також, суд повторює, що згідно зі статтею 26 Закону № 1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.

В силу вимог абзацу 5 пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796 позивач має право на зменшення на 5 років як пенсійного віку, так і страхового стажу.

Тобто, для призначення пенсії умовах статті 55 Закону № 796 позивач повинен мати страховий стаж в розмірі не менше 27 років.

Згідно зі спірним рішенням про відмову у призначенні пенсії від 13.08.2025 № 84, наданими документами підтверджено страховий стаж позивача на рівні 34 років 05 місяців 00 днів.

За наведених обставин суд приходить до висновку про те, що рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу від 13.08.2025 № 84 прийняте відповідачем-1 всупереч вимогам чинного законодавства, а тому є протиправним та підлягає скасуванню судом.

Таким чином, суд констатує, що при зверненні із заявою про призначення пенсії від 06.08.2025 позивач підтвердив право на зниження пенсійного віку на 5 років та наявність страхового стажу понад 27 років, а тому відповідач-1 приймаючи рішення від 13.08.2025 № 84 діяв всупереч приписам Конституції України та Закону № 796-XII, чим порушив право позивача на соціальний захист у старості.

В сукупності встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області 13.08.2025 № 84 про відмову у призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача-2 виплачувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на 5 років за нормами статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", то суд вказує на таке.

Право на захист - це суб`єктивне право певної особи, тобто вид і міра її можливої (дозволеної) поведінки із захисту своїх прав. Воно випливає з конституційного положення: права і свободи людини і громадянина захищаються судом (стаття 55 Конституції України).

Отже, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань.

Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Із системного аналізу вказаних норм випливає, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин, а не можливість їх порушення в майбутньому.

Таким чином, суд приходить висновку, що станом на момент ухвалення судом цього рішення про призначення позивачу пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ще не було і права позивача на виплату пенсії за наслідками такого призначення ще не порушені.

Відтак, у задоволенні позовних вимог в названій частині слід відмовити, як передчасних.

При цьому, суд наголошує, що обґрунтованість та правомірність таких позовних вимог як критерій для їх задоволення нівелюється тим, що відповідні права позивача ще не порушені, а чинне законодавство не допускає ухвалення судом рішень на майбутнє.

Крім того, суд враховує, що спірне рішення про відмову у призначені пенсії від 13.08.2025 № 84 було прийняте відповідачем-1, а тому саме вказаний пенсійний орган необхідно зобов`язати призначити пенсію позивачу.

В силу чого, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 08.02.2024 у справі № 500/1216/23, у якій колегія суддів дійшла висновку про те, що дії зобов`язального характеру має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання про призначення позивачу пенсії.

Також, суд наголошує, що оскільки згідно пунктом 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку, то пенсію необхідно призначити позивачу з 20.05.2025 (з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку), як про це просить позивач у позовній заяві.

Відтак, позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Частинами першою, другою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

За приписами частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своєї бездіяльності та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що встановлені у справі обставини лише частково підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а тому позовну заяву слід задовольнити частково.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Так, за подання даного адміністративного позову сплачено судовий збір в сумі 1211,20 грн, відтак за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1 слід стягнути на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 605,60 грн, оскільки саме його рішення про відмову в призначенні пенсії зумовило порушення прав позивача.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 13.08.2025 № 84, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на підставі статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області призначити ОСОБА_1 з 20.05.2025 пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку на підставі статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області суму судового збору в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять грн, 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 17.03.2026.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 17.03.1998);

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області (вул. Зодчих, буд. 22, м. Вінниця, Вінницька обл., 21005; код ЄДРПОУ/РНОКПП 13322403);

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7, м. Рівне, Рівненська обл., 33028; код ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076).

Суддя Ольга ПОЛІЩУК