Справа № 380/9854/23
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2026-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань забезпечення адміністративного позову

11 березня 2026 рокуЛьвівСправа № 380/9854/23 пров. № А/857/24722/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Мікули О. І.,

суддів Кузьмича С. М., Курильця А. Р.,

з участю секретаря судового засідання Волчанського А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №380/9854/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ореста", з участю Громадської організації «Народна дія Львів» про визнання протиправними дій, визнання протиправним і скасування дозволу на виконання будівельних робіт,-

в с т а н о в и в:

У провадженні Восьмого апеляційного адміністративного суду перебуває справа за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Громадської організації «Народна дія Львів» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2024 року та на додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2024 року у справі №380/9854/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ореста" про визнання протиправними дій, визнання протиправним і скасування дозволу на виконання будівельних робіт.

Представник позивача ОСОБА_1 - Лебідко Ю. І. подала клопотання про забезпечення позову у справі №380/9854/23 шляхом зупинення дії Дозволу на виконання будівельних робіт №ЛВО6 від 02 червня 2021 року на об`єкт будівництва «Будівництво багатофункціонального готелю та багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями медіатеки, підземної автостоянки та трансформаторної підстанції на АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , 70 зі знесенням існуючих будівель та споруд», що виданий Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові до часу набрання законної сили рішення суду в справі. Заборонити ТОВ «Ореста» та найнятим цією компанією підрядникам, у тому числі ТОВ «Будівельна компанія «ФОРВАРД» чи будь-кому іншому проводити будівельні роботи за адресою вул.Старознесенська, 58, 60, 60-А, 62, 62-А, 64, 66 до набрання законної сили рішенням суду у справі №380/9854/23. В обґрунтування вимог клопотання покликається на те, що Дозвіл на виконання будівельних робіт № ЛВО6 від 02 червня 2021 року на об`єкт будівництва «Будівництво багатофункціонального готелю та багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями медіатеки, підземної автостоянки та трансформаторної підстанції на АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , 70 зі знесенням існуючих будівель та споруд», виданий, коли проект не відповідає Генплану м. Львова в частині зонування, та обмежень нового будівництва, не відповідає Плану зонування м. Львова в частині зонування та обмежень нового будівництва в історичному ареалі по типу та висотності; у порушення Закону України «Про охорону культурної спадщини» щодо непогодження проекту у Міністерстві культури та не одержання дозволу на проведення земляних робіт; в порушення Закону України «Про природно-заповідний фонд» в частині охорони природно-заповідного фонду та ведення нового будівництва на території Регіонального ландшафтного парку «Знесіння» всупереч наведеного вище; в порушення пункту 13.1.4 ДБН Б 2.2-12:2019 (абзацу 2) Планування та забудова територій та ДБН Б.2.2 2 2008 в частині обмежень нового будівництва в історичному ареалі, в садибній забудові, в охоронній зоні пам`ятки архітектури та недотримання віддалі багатоповерхової забудови до пам`ятки архітектури Церкви Вознесіння Господнього. Зазначене вище будівництво ведеться на території: історичного ареалу - буферної зони об`єкта світової спадщини ЮНЕСКО «Ансамбль історичного центру м.Львова», в охоронній зоні пам`ятки архітектури місцевого значення церкви Вознесіння Господнього, внесеної до Державного реєстру нерухомих пам`яток України під №2989-Лв, на території, віднесеної до природо-заповідного фонду (Регіонального ландшафтного парку «Знесіння»). Натомість при видачі Дозволу №ЛВО6 від 02 червня 2021 року на об`єкт будівництва «Будівництво багатофункціонального готелю та багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями медіатеки, підземної автостоянки та трансформаторної підстанції на АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , 66, 70 зі знесенням існуючих будівель та споруд» Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю не перевірила на відповідність законодавству проект будівництва, тому невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в даній справі та забезпечити ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та існуванням очевидних ознак протиправності оскаржуваного Дозволу.

ТОВ «Ореста» подало письмові заперечення проти задоволення такого клопотання, покликаючись на те, що зазначені позивачем обставини не є підставою для задоволення такого клопотання, яке, крім того, вже розглядалося судом.

Позивач ОСОБА_1 , представник ОСОБА_1 - Лебідко Ю. І. та представники Громадської організації «Народна дія Львів» - Біликівська А. Р., Дацко О. І. у судовому засіданні заявлене клопотання підтримали з підстав викладених у заявленому клопотанні.

Представник ТОВ «Ореста»- Ящинський А. Л. у судовому засіданні заперечив вказане клопотання, просив у його задоволенні відмовити.

Представник відповідача Романів М. М. у судовому засіданні покликалася на відсутність підстав для його задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача та думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи клопотання про зупинення провадження в справі та заперечення щодо заявленого клопотання, колегія суддів вважає, що таке не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч.1,2 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч.1,2 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено, зокрема: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

За змістом ч.6 ст.154 КАС України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання.

Тобто метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться або буде перебувати справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються задля гарантування реального виконання в майбутньому судового рішення у випадку його ухвалення на користь позивача. При цьому, для виконання таких заходів потрібно додержуватися щонайменше однієї з умов, визначених у частині другій статті 150 КАС України.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, за яких він дійшов висновку, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача. Також суд має вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними. Так само суд повинен вказати підстави, за яких він дійшов висновку про існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, цим рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та перегляді рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, а отже не можуть вирішуватись ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суди повинні також враховувати специфіку правовідносин, стосовно яких виник спір, та їх відповідне законодавче врегулювання, за наслідками аналізу якого можна зробити висновок, чи дійсно застосування заходів забезпечення позову є необхідним у даному конкретному випадку, чи може невжиття таких засобів мати незворотні наслідки.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у цій справі є правомірність прийняття Дозволу №ЛВО6 від 02 червня 2021 року на об`єкт будівництва «Будівництво багатофункціонального готелю та багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями медіатеки, підземної автостоянки та трансформаторної підстанції на АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 зі знесенням існуючих будівель та споруд».

Судом встановлено, що ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2024 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено, де фактично вирішувалися зазначені обставини та вказані підстави забезпечення позову.

Підставою для повторного вирішення питання про забезпечення позову в суді апеляційної інстанції, на думку позивача, є покликання на те, що здійснене будівництво уже зумовлює пошкодження історико-культурної цінності історичного ареалу, природно-заповідного фонду, пам`яток історії та культури, оскільки оскаржуваний дозвіл є очевидно протиправним, тому єдиним порятунком від загрози закінчення будови та введення її в експлуатацію під час того, як справа ще буде розглядатись у судах всіх інстанцій є вжиття заходів забезпечення позову судом.

Так, згідно з ч.1 ст.19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план території деталізує положення генерального плану населеного пункту або комплексного плану та визначає планувальну організацію і розвиток частини території населеного пункту або території за його межами без зміни функціонального призначення цієї території.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) це документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

За змістом ст.29,31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження є одним із основних складових вихідних даних, з врахуванням вимог яких розробляється проектна документація на будівництво об`єктів.

Згідно з ч.1, 2 ст.35 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» після набуття права на земельну ділянку та відповідно до її цільового призначення замовник може виконувати підготовчі роботи, визначені будівельними нормами і правилами, з повідомленням органу державного архітектурно-будівельного контролю. Форма повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, порядок його подання, форма повідомлення про зміну даних у поданому повідомленні визначаються Кабінетом Міністрів України.

Виконання підготовчих робіт може здійснюватися на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт чи дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України "Про оцінку впливу на довкілля", підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно з ч.6 ст.37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» дозвіл на виконання будівельних робіт може бути анульовано органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі:

1) подання замовником заяви про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт;

2) наявності відомостей про ліквідацію юридичної особи, що є замовником;

3) на підставі судового рішення, що набрало законної сили, про скасування містобудівних умов та обмежень та/або припинення права на виконання будівельних робіт.

З врахуванням вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» на підставі судового рішення, що набрало законної сили, може припинятися право на початок виконання підготовчих робіт та анульовуватись дозвіл на виконання будівельних робіт, а виконання підготовчих та будівельних робіт без наявності всіх необхідних документів вважається самочинним будівництвом і має наслідком знесення самочинно збудованого об`єкта.

Матеріалами справи стверджується, що Інспекцією ДАБК 02 червня 2021 року видано дозвіл на виконання будівельних робіт №ЛВО6 на об`єкт будівництва «Будівництво багатофункціонального готелю та багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями медіатеки, підземної автостоянки та трансформаторної підстанції на АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , 66, 70 зі знесенням існуючих будівель та споруд», який зареєстрований у Реєстрі будівельної діяльності та є чинним.

Спір з приводу його правомірності прийняття вирішується у цій справі, а відтак вказані ОСОБА_1 ознаки протиправності дозволу на виконання будівельних робіт №ЛВО6 від 02 червня 2021 року, на думку колегії суддів, є передчасними та не можуть вважатись підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки вони підлягають оцінці під час судового розгляду справи по суті вимог.

Колегія суддів зауважує, що забезпечення позову в спосіб, визначений апелянтом, призведе до фактичного ухвалення рішення та вирішення публічно-правового спору без розгляду справи по суті; разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що, вирішуючи питання щодо забезпечення позову, суд позбавлений права прийняття рішення по суті позовних вимог без судового розгляду адміністративної справи в порядку, визначеному КАС України.

При цьому, колегія суддів враховує, що позивачем не надано належних доказів, які б свідчили про порушення його прав, свобод та інтересів оскаржуваним рішенням, та яким чином вжиття заходів забезпечення, у спосіб, який він просить, відновить стан земельної ділянки, яка перебуває у власності третьої особи і на якій проводяться будівельні роботи. Вжиття заходів забезпечення позову, у спосіб, який просить ОСОБА_1 не є співмірним із можливими негативними наслідками правам та інтересам третіх осіб, що можуть бути завдані у випадку їх застосування.

При цьому, надаючи оцінку доводам позивача про очевидність ознак протиправності оскаржуваного рішення, необхідно зазначити, що їх наявність та порушення таким рішенням прав, свобод або інтересів позивача, повинні існувати поза обґрунтованим сумнівом.

Тобто, суд, який застосовує заходи забезпечення позову з цих підстав повинен бути переконаний у тому, що відповідне рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, визначеними частиною другою статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивачів і вжиття заходів забезпечення позову є дієвим способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам таких порушень. У іншому випадку, висновки суду про наявність очевидних ознак протиправності оспорюваного рішення та порушення ним прав, свобод чи інтересів позивачів до розгляду справи по суті, свідчать про наперед сформовану судом правову позицію по справі.

У той же час, Великою Палатою Верховного Суду у рішенні від 28.03.2018 у справі № 800/521/17 зазначено, що позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що підстави для забезпечення адміністративного позову позивача у спосіб визначений у клопотанні відсутні.

Керуючись ст.150, 154, 243, 310, 325, 328, 329 КАС України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №380/9854/23 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді С. М. Кузьмич
А. Р. Курилець
Повне судове рішення складено 16 березня 2026 року.