Справа № 560/547/26
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2026-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/547/26
РІШЕННЯ

іменем України

18 березня 2026 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 в якому просить визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 грошового забезпечення за жовтень 2024 року та листопад 2024 року пропорційно відпрацьованому періоду служби, з урахуванням проведених виплат. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошове забезпечення за жовтень 2024 року та листопад 2024 року пропорційно відпрацьованому періоду служби, з урахуванням проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за результатами службового розслідування по факту самовільного залишення місця служби (відмова виконувати наказ про переміщення до нового місця служби) з головного сержанта ОСОБА_1 стягнуто грошові кошти, а саме: за жовтень 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 нараховано та виплачено лише частину грошового забезпечення у сумі 8000,00 грн. замість 25525,05 грн; за листопад 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 нараховано та виплачено лише частину грошового забезпечення у сумі 297,83 грн замість 25525,05 грн, з урахуванням пропорційно відпрацьованому періоду - 11 днів.

29.12.2025 представником позивача подана заява до ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нарахування та виплату ОСОБА_2 грошового забезпечення за жовтень- листопад 2024 року, пропорційно відпрацьованому періоду служби, з урахуванням проведених виплат.

Станом на день подання позовної заяви до Хмельницького окружного адміністративного суду відповідач по справі, ІНФОРМАЦІЯ_2 відповіді не надав.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач в задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що спірним питанням у цій справі є протиправна, на думку позивача, бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та невиплати йому грошового забезпечення за жовтень 2024 року та листопад 2024 року пропорційно відпрацьованому періоду служби, з урахуванням проведених виплат.

ІНФОРМАЦІЯ_2 звертає увагу суду, що позивачем не надано до суду доказів оскарження результатів службового розслідування натомість надано рішення суду про оскарження наказу про накладення на позивача дисциплінарного стягнення. В межах розгляду даного спору правомірність накладення на позивача дисциплінарного стягнення не входить до предмету доказування. Разом з тим, позбавлення позивача грошового забезпечення, зокрема за жовтень 2024 року та листопад 2024 року, не є наслідком накладення на позивача дисциплінарного стягнення, передбаченого п. "б" ст. 48 Дисциплінарного статуту.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 , призваний на військову службу по мобілізації 24.02.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_3 , проходить службу на посаді стрільця взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ОСОБА_1 25.10.2024 звернувся в лікарню так як відчув погіршення стану здоров`я. Після обстеження його було направлено до лабораторії для здачі аналізів, за якими у нього було виявлено Covid-19.

Медичною санітарною частиною ІНФОРМАЦІЯ_5 в/ч НОМЕР_1 28.10.2024 після повторного тесту та позитивного результату на Covid позивачу було видано довідку про звільнення його від службових обов`язків терміном на 5 діб до 01.11.2024. Лікування ОСОБА_1 було продовжено згідно довідок 3080/2, 3087/2, 3104/2 до 10.11.2024. 10.11.2024 після одужання він прибув до виконання службових обов`язків до взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 29.10.2024 №553 "Про призначення службового розслідування" було призначено службове розслідування по факту самовільного залишення місця служби (відмови виконувати наказ про переміщення до нового місця служби).

Актом службового розслідування від 11.11.2024, затвердженим ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , встановлено, що 28 жовтня 2024 року від начальника групи персоналу ІНФОРМАЦІЯ_4 майора ОСОБА_3 надійшов рапорт щодо факту відсутності в розташуванні підрозділу головного сержанта ОСОБА_1 , військовослужбовець повинен мав з`явитись у підрозділ до 16:00 28.10.2024 з метою вибуття для проходження подальшої служби до в/ НОМЕР_2 АДРЕСА_1 , до 18:00 28.10.2024 на обласний збірний пункт м. Хмельницький теж не з`явився.

Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 (з основної діяльності) від 11.11.2024 №64 «Про результати службового розслідування», серед іншого наказано: В порядку ст. ст. 48, 54 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України стрільцю взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 головному сержанту ОСОБА_1 за неналежне виконання службових обов`язків, накласти дисциплінарне стягнення у вигляді «догани».

12.11.2024 головний сержант ОСОБА_1 вибув до нового місця проходження військової служби під час мобілізації - військової частини НОМЕР_3 .

Не погоджуючись із результатами проведеного службового розслідування по факту самовільного залишення місця служби (відмова виконувати наказ про переміщення до нового місця служби) головним сержантом ОСОБА_1 оскаржено його (розслідування) до Хмельницького окружного адміністративного суду.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року по справі № 560/957/25 позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_7 задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 №64 від 11.11.2024 "Про результати службового розслідування" в частині, що стосується головного сержанта ОСОБА_1 .

Вказане рішення набрало законної сили 04.12.2025.

За результатами службового розслідування по факту самовільного залишення місця служби (відмова виконувати наказ про переміщення до нового місця служби) з головного сержанта ОСОБА_1 стягнуто грошові кошти, а саме: - за жовтень 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 нараховано та виплачено лише частину грошового забезпечення у сумі 8000,00 грн. замість 25525,05 грн; за листопад 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 нараховано та виплачено лише частину грошового забезпечення у сумі 297,83 грн замість 25525,05 грн, з урахуванням пропорційно відпрацьованому періоду - 11 днів.

29.12.2025 представником позивача подана заява до ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нарахування та виплату ОСОБА_2 грошового забезпечення за жовтень- листопад 2024 року, пропорційно відпрацьованому періоду служби, з урахуванням проведених виплат.

Станом на день подання позовної заяви до Хмельницького окружного адміністративного суду відповідач по справі ІНФОРМАЦІЯ_2 відповіді не надав.

Вважає, дії ІНФОРМАЦІЯ_1 незаконними та протиправними, а тому звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно частини 2 статті 1, 2 Закону №2011-XII у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до частини 4 статті 9 Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно частин 1 - 2 статті 9 цього Закону держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які, мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (частина 4 статті 9 цього Закону).

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначений у Порядку №260 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), за змістом пункту 2 розділу І якого грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення (посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років); щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги).

У пункті 8 розділу І Порядку №260 передбачено, що грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України). Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника).

Суд враховую те, що в рішенні Хмельницького окружного адміністративного суду, суд зазначив, що згідно норм Дисциплінарного статуту встановлено, що вирішальним при накладенні дисциплінарної відповідальності за скоєний військовослужбовцем проступок є характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, ступінь вини, попередня поведінка порушника, а однією із обставин, які потрібно довести, с вина особи в невиконанні або неналежному виконанні покладених на нього обов`язків. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини військовослужбовця, з`ясовуються відповідним командиром самостійно або під час службового розслідування, і повинні бути відображені у відповідному наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності або висновку службового розслідування.

При встановленні протиправної поведінки особи, у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків необхідно встановити, що винний зобов`язаний був вчинити ті дії, невиконання яких ставиться йому за вину. Військова службова особа може відповідати за недбале ставлення до військової служби лише у тому випадку, коли вона не тільки повинна була через свій службовий обов`язок виконати ті чи інші дії, але й могла, тобто мала реальну можливість виконати їх належним чином. Якщо військова службова особа перебувала у таких умовах, за яких не мала фактичної можливості належно виконати свої службові (посадові) обов`язки, то відповідальність за недбале ставлення до військової служби виключається.

При цьому, треба враховувати як об`єктивні, так і суб`єктивні фактори. Зокрема, зовнішні умови й обстановку, в якій доводилось виконувати обов`язки військовій службовій особі, дії вищестоящих, командирів і начальників, а також дані, які характеризують особу винного, його кваліфікацію, професійну підготовку, тривалість перебування на посаді, яку обіймає, досвід та інші обставини.

Суд звернув увагу, що ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 було відомо про те, що відсутність в розташуванні підрозділу позивача пов`язана із хворобою, що підтверджується доповіддю Начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 від 29.10.2024 №1074/2/2159, проте, це не враховано відповідачем при проведенні службового розслідування.

При прийнятті оскаржуваного наказу та вирішення питання про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не враховано також обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника, не встановлені характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, ступень вини, причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення.

Підставою притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є неналежне виконання ним службових обов`язків, порушення військової дисципліни. Для притягнення військовослужбовця до такої відповідальності необхідно, щоб був зафіксований сам факт порушення, вину військовослужбовця повністю доведено, встановлено ступінь його вини та з`ясовано причини і умови, що сприяли вчиненню ним правопорушення.

При цьому, з огляду на те, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року по справі № 560/957/25 визнано протиправним та скасовано наказ ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 №64 від 11.11.2024 "Про результати службового розслідування" в частині, що стосується головного сержанта ОСОБА_1 , а отже будь які рішення прийняті за результатами такого розслідування є безпідставними.

З огляду на наведене вище, суд вважає, що оскільки відповідачем призупинено виплату грошового забезпечення за жовтень 2024 року та листопад 2024 року на підставі наведених вище, обставин, а тому оскільки такі обставини з врахуванням рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року по справі № 560/957/25 відпали, а тому суд вважає протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 грошового забезпечення за жовтень 2024 року та листопад 2024 року пропорційно відпрацьованому періоду служби, з урахуванням проведених виплат.

А тому, за для повного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошове забезпечення за жовтень 2024 року та листопад 2024 року пропорційно відпрацьованому періоду служби, з урахуванням проведених виплат.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Оскільки, відповідач не спростував, а позивач підтвердив правомірність заявлених позовних вимог, а тому, позовні вимоги необхідно задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 грошового забезпечення за жовтень 2024 року та листопад 2024 року пропорційно відпрацьованому періоду служби, з урахуванням проведених виплат.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошове забезпечення за жовтень 2024 року та листопад 2024 року пропорційно відпрацьованому періоду служби, з урахуванням проведених виплат.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 )
Відповідач:ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_5 )

Головуючий суддя О.П. Шевчук