Справа № 420/43030/25
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2026-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

16 березня 2026 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 29.12.2025 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_3 (відокремленого підрозділу територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, розвідувального органу України), оформленого протоколом №79 від 17.12.2025 року, в частині, що стосується відмови у наданні мені відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації;

2. Зобов`язати відповідача забезпечити новий розгляд моєї раніше поданої заяви про надання відстрочки від призову та з урахуванням позиції суду щодо обґрунтованості, надати мені відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період згідно п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що він з 20 травня 2022 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , з якою спільно проживаємо в АДРЕСА_3 . Разом із ними мешкають спільні неповнолітні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також неповнолітній син ОСОБА_2 , народжений дружиною у період часу, коли вона перебувала поза шлюбом та відомості про батька у свідоцтві про народження записані зі слів матері відповідно до ст.135 СК України - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Всі вони, разом із ще одним повнолітнім сином від попереднього шлюбу дружини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мешкають разом та знаходяться на повному утриманні позивача. Іншими особами, які згідно Закону можуть і зобов`язані утримувати неповнолітнього сина дружини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 є його рідний брат ОСОБА_6 та його баба - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , але в силу свого стану здоров`я та рівня заробітку і доходів об`єктивно робити цього не можуть, що підтверджується доданими до цієї заяви документами, а тому, з урахуванням що батько ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , записаний у акті про народження зі слів матері відповідно до ст. 135 СК України, він, разом із іншими з дружиною неповнолітніми дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживають разом з позивачем та знаходиться на його повному утриманні.

З урахуванням вищевикладеного через Балтський центр надання адміністративних послуг звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про надання мені відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, посилаючись на те, що у мене на утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей віком до 18 років та пункт 3 ч. 1 ст. 23 Закону №3543-XII, до якої додав документи, які додаються до цього позову, але рішенням комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 , оформленого протоколом від 17.12.2025 року, у наданні відстрочки від мобілізації на особливий період відмовлено. Причина відмови у задоволенні мені моєї вказаної вище заяви зазначено «відсутність підтверджуючих документів, що свідчать про відсутність у пасинка рідного батька».

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою судді від 01.01.2026 постановлено залишити позовну заяву без руху, встановивши 10-денний строк для усунення недоліків, шляхом надання до суду позовної заяви в новій редакції в якій має бути визначено належного відповідача.

06.01.2026 від позивача надійшла заява (вх. №ЕС/2200/26) про приєднання до матеріалів справи позовної заяви в новій редакції, в якій в статусі відповідача визначено ІНФОРМАЦІЯ_9 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Ухвалою судді від 09.01.2026 постановлено прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 та відкрити провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи; витребувати від ІНФОРМАЦІЯ_1

- належним чином засвідчені копії рішення щодо відмови ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ) у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Відповідно до ч.13 ст.171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Ухвалою суду від 06.03.2026 постановлено позовну заяву залишити без руху, встановивши 5-денний строк для усунення недоліків, шляхом надання до суду заяви про надання ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, в якій останній посилається на перебування на його утриманні троє неповнолітніх дітей віком до 18 років та пункт 3 ч. 1 ст. 23 Закону №3543-XII.

09.03.2026 від представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_10 надійшов відзив (вх. №ЕС/25487/26), в якому просить залишити позов без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви (вирішення питання сторін у справі та формування позовних вимог безпосередньо до відповідачів); у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі у зв`язку із неналежністю відповідача та безпідставністю позовних вимог; справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

В обгрунтування зазначили, що питання надання відстрочки та рішення щодо надання відстрочки від призову по мобілізації належить до компетенції не ІНФОРМАЦІЯ_10 , а комісії утвореної відповідно до вимог п. 57 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ №560 від 16.05.2024, адже саме до комісії подається заява, комісія розглядає заяву та комісія приймає рішення у формі протоколу. Позивачем не вірно визначено відповідача у справі, без врахування об`єктивних обставин (наявність комісії, яка приймає рішення) та без врахування чинних нормативно-правових актів, якими до повноважень ІНФОРМАЦІЯ_10 віднесено лише оформлення відстрочки тобто внесення інформації про наявність відстрочки до Єдиного держаного реєстру призовників військовозобов`язаних та резервістів та за необхідності внесення інформації про відстрочку до військово-облікового документу, а до повноважень комісії належить питання розгляду заяв про надання відстрочки та прийняття рішення про надання відстрочки. Викладене свідчить про те, що справа є складною, як по суті спору, так і з питання визначення сторін у справі. Також викладене свідчить, що навіть у разі задоволенні позовних вимог відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_10 не зможе виконати рішення суду про надання відстрочки, адже повноважень про прийняття рішення щодо надання відстрочки у ІНФОРМАЦІЯ_10 немає. Зазначені обставини є підставою для розгляду справи в загальному порядку.

Що стосується безпосередньо обставин справи, представник відповідача зазначив, що Позивач не являється біологічним батьком ОСОБА_5 . До заяви про відстрочку від мобілізації Позивач надав свідоцтво про народження дітей довідку органів ДВС про відсутність виконавчого провадження щодо стягнення аліментів з ОСОБА_1 довідки про склад сім`ї, посвідчення, інформації з єдиного реєстру боржників, витяг, відомості з ДРФОПП, витяг з ДРАЦСГ про державну реєстрацію народження, копія паспорта ОСОБА_7 , пенсійне посвідчення, довідки Слобідської селищної ради, акт обстеження, свідоцтво про народження ОСОБА_7 , довідки про проживання склад сім`ї у про те що на утриманні Позивача перебувають троє неповнолітніх дітей, що в свою чергу підтверджується посвідченням багатодітної родини.

Згідно повідомлення Голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від № 5188 від 18.12.2025, за результатами розгляду повідомлено, що протоколом від 17.12.2025 № 79 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Причини відмови: відсутність підтверджуючих документів, що свідчать про відсутність у пасинка рідного батька.

З огляду на вище викладене, позивач, перебуваючи у шлюбі із громадянкою ОСОБА_2 , має право на участь у вихованні її однієї дитини, при цьому, обов`язок щодо її утримання у позивача (як вітчима) виникає за умови, якщо в останніх немає батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання. Втім, згідно свідоцтв про народження ОСОБА_5 , батьком зазначеної дитини є громадянин ОСОБА_8 , доказів позбавлення батька вказаної дитини батьківських прав та усиновлення дітей позивачем не надано. В свою чергу, надана позивачем довідка Балтської міської ради, Одеської області про склад сім`ї тільки підтверджує факт спільного проживання, а не обов`язок утримання позивачем дітей дружини. Водночас, сам факт проживання однією сім`єю про такі обставини не свідчить. Вітчим має своїм обов`язком утримувати пасинків, які з ним проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що вітчим може надавати матеріальну допомогу . Вітчим може самостійно (за власною ініціативою) надавати матеріальну допомогу пасинку, це свідчить про дотримання засад добросовісності, розумності та справедливості у сімейних правовідносинах. Проте, з позиції норм СК України таку поведінку вітчима не можна назвати «утриманням», бо «утримання», це не «право», а безальтернативний та імперативно визначений «обов`язок» батьків по відношенню до неповнолітніх дітей

11.03.2026 від представника позивача надійшла заява (вх. №ЕС/26807/26) про приєднання доказів.

Ухвалою суду від 12.03.2026 постановлено продовжити розгляд справи №420/43030/25.

Дослідивши вказане клопотання від 09.03.2026 щодо наявності підстав для залишення позову без руху, суд приходить до наступного.

Стаття 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII (далі - Закон №3543-XII) встановлює категорії осіб, які мають право отримати відстрочку під час мобілізації.

Процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення визначає Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 (далі - Порядок №560).

Пункт 56 зазначеного Порядку визначає, що відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до п. 57 Порядку №560 для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі: голова комісії керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу); члени комісії представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

Згідно з п. 59 Порядку №560 за наявності технічної можливості відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період може оформлятися та надаватися автоматично у разі створення запиту на її оформлення військовозобов`язаним через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз (банків) даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на відстрочку з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Пункт 60 Порядку №560 передбачає, що комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом. У разі позитивного рішення у протоколі окремо зазначається строк, на який надано відстрочку, та строк дії відповідних законних підстав (настання обставин, за яких особа втрачає законні підстави на відстрочку). У разі відмови у наданні відстрочки у протоколі зазначаються причини такої відмови.

За результатом розгляду заяви про надання відстрочки військовозобов`язаного СБУ або розвідувального органу довідка (додаток 6) або повідомлення про відмову (додаток 7) надсилається у спосіб, зазначений у заяві про надання відстрочки, засобами електронного або поштового зв`язку.

Рішення комісії може бути оскаржене у судовому порядку.

При цьому, з норм зазначеного Порядку вбачається, що військовозобов`язані із заявою про надання відстрочки повинні звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Заяви військовозобов`язаних про надання їм відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та підтвердні документи зберігаються у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки протягом п`яти років (п. 64 Порядку №560).

З матеріалів справи вбачається, що за наслідками розгляду заяви позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації Комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 надано відповідь повідомленням від 18 грудня 2025 року №5188, відповідно до якої протоколом від 17 грудня 2025 року №79 комісія ухвалила рішення про відмову в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та повідомили, що він підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на загальних підставах. Причини відмови відсутність підтверджуючих документів, що свідчать про відсутність у пасинка рідного батька.

Відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі Положення №154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах. Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки). Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються, ліквідуються, реорганізовуються Міноборони.

Пунктом 11 Положення №154 визначено, що районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення:

беруть участь в організації та забезпеченні роботи районних (міських) призовних комісій, готують для розгляду зазначеними комісіями матеріали з питань направлення громадян України для проходження базової військової служби, служби у військовому резерві, надання відстрочки або звільнення їх від направлення для проходження базової військової служби, служби у військовому резерві;

оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.

Крім того, відповідно ч. 7 ст. 23 Закону №3543-XII перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.

Тобто, надання відстрочки є завданням (функцією) районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в спірному випадку ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, комісії для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, не є окремими юридичними особами, а утворюються при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах). Така комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. У разі позитивного рішення комісії військовозобов`язаному відповідний районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки надає відстрочку.

Враховуючи, що саме територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, суд дійшов висновку, що позивач правильно визначив відповідачем у цій справі ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Таким чином, Комісія для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах), утворена при ІНФОРМАЦІЯ_11 , не може виступати самостійним відповідачем у цій справі.

Вирішуючи питання щодо можливості розгляду даної справи в порядку загального позовного провадження, суд зазначає наступне.

Одним із основних засад (принципів) адміністративного судочинства є офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Згідно ч.1 ст.12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до ч.5 ст.12 КАС України умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Згідно частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд може відмовити у задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Суд зазначає, що незгода представника відповідача із визначеним суб`єктним складом сторін не змінює характеру правовідносин, не робить справу складною у розумінні закону, а тому не може бути сприйняте судом як належний аргумент для переходу до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до частини 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Водночас норми ст.262 КАС України не передбачають проведення судового засідання та виклику учасників справи, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Суд також зазначає, що законодавець не пов`язує законність та обґрунтованість судового рішення з викликом сторін у судове засідання.

Суд звертає увагу, що згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній в ухвалі від 27.08.2019 у справі №826/7244/18, бажання сторін у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, висловлені ними в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідності призначення справи до розгляду з викликом її учасників.

Отже, саме по собі клопотання сторони про розгляд справи за її участю, яка, відповідно до процесуального закону може розглядатися в порядку письмового провадження, не є достатньою підставою для призначення її до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Оцінюючи доводи представника відповідача стосовно заявленого клопотання суд зазначає, що практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду з прав людини, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд зауважує, що з огляду на категорію та складність даної справи, обсяг доказів, кількість сторін, обраний позивачем спосіб захисту у позовній заяві тощо, характер спірних правовідносин, предмет доказування, є незначної складності та не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Отже, представником відповідача у поданому клопотанні не доведено, та судом не встановлено обставин, які б свідчили про наявність підстав для розгляду даної справи в порядку загального позовного провадження, або у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Поряд з викладеним, суд вважає за необхідне звернути увагу представника відповідачів, що в силу приписів КАС України, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема, аргументами іншої сторони, та реагувати на вказані аргументи з урахуванням приписів чинного процесуального законодавства, а саме шляхом подання відзиву, заперечень, додаткових пояснень, письмових доказів, тощо.

З урахуванням зазначених обставин, у сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

Водночас, як було зазначено судом ухвалою від 09.01.2026 суддя ухвалив витребувати від ІНФОРМАЦІЯ_1 належним чином засвідчені копії рішення щодо відмови ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ) у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період; зазначені докази надати до суду протягом 15 днів з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала судді в частині витребування доказів наразі відповідачем не виконана.

Як вбачається із повідомлення від № 5188 від 18.12.2025, протоколом від 17.12.2025 № 79 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Причини відмови: відсутність підтверджуючих документів, що свідчать про відсутність у пасинка рідного батька.

Суд звертає увагу, на положення частини 7 статті 80 КАС України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Керуючись ст.ст. 12, 243, 248, 256, 262 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 (вх. №ЕС/25487/26 від 09.03.2026) в частині щодо залишення позовної заяви без руху, розгляд справи в порядку загального позовного провадження - відмовити.

Повторно витребувати від ІНФОРМАЦІЯ_1 належним чином засвідчені копії рішення щодо відмови ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ) у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період (протокол від 17.12.2025 № 79).

Зазначені докази надати до суду протягом 5 днів з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА