Справа № 260/1441/26
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2026-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

16 березня 2026 рокум. Ужгород№ 260/1441/26

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Калинич Я.М., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовною заявою до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування рішення від 14.10.2025 про відмову в перетині державного кордону України ОСОБА_1 , прийняте начальником ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » старшим лейтенантом ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви, зокрема, з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.160, 161, 172 КАС України.

Позовна заява подана без додержання вимог, встановлених ст.160, 161 КАС України, з огляду на наступне.

Предметом спору є відмова в перетинанні державного кордону України громадянину України.

Відповідно до частини 3 статті 14 Закону України «Про прикордонний контроль», особа, якій відмовлено у перетинанні державного кордону, має право протягом одного місяця з дня прийняття відповідного рішення у передбаченому законом порядку оскаржити його до органу Державної прикордонної служби України вищого рівня або до адміністративного суду за місцем розташування відповідного органу. Оскарження зазначеного рішення не зупиняє його дії.

Таким чином, у спорах, пов`язаних з відмовою у перетинанні державного кордону, законодавець встановив місячний строк звернення до адміністративного суду, який обчислюється з дня прийняття відповідного рішення прикордонним органом.

Як видно із матеріалів позовної заяви, 14.10.2025 року громадянина ОСОБА_1 ознайомлено із оскаржуваним рішенням, про що свідчить особистий підпис останнього на оскаржуваному рішенні у відповідній графі.

Разом з тим, позивач відповідно до відмітки на поштовому конверті звернувся до суду лише 06.03.2026 року, тобто з пропуском строку, встановленого частиною 3 статті 14 Закону України «Про прикордонний контроль», що є спеціальною нормою у розумінні частини третьої статті 122 КАС України.

Таким чином, позивач звернувся до суду після закінчення строку, установленого частиною третьою статті 14 Закону України «Про прикордонний контроль».

Позивачем одночасно з позовною заявою подано клопотання про поновлення строку звернення до суду. В обгрунтування клопотання зазначає, що скористався досудовим порядком оскарження рішення про відмову у перетину державного кордону в місячний термін. Листом від 30.10.2025 року НОМЕР_1 прикордонним загоном було відмовлено позивачу у задоволенні його скарги. Позивач зазначає, що після повернення до міста Києва фізичний та психічний стан здоров`я його дружини різко погіршився, що було пов`язано як з відмовою у виїзді за кордон, так і з постійними обстрілами російською федерацією житлових будинків та ТЕЦ. Відтак, позивач постійно повинен був бути поряд з дружиною. З врахуванням викладеного просить, визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити пропущений строк звернення до суду з даним позовом.

Суд, перевіряючи дотримання позивачем строку звернення до суду з даним позовом та надаючи оцінку доводам позивача про поважність причин пропуску такого строку, враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною третьою статті 122 КАС України обумовлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як передбачає частина четверта статті 122 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Як уже зазначено, частина третя статті 122 КАС передбачає можливість встановлення строків звернення до адміністративного суду іншими законами.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин у сфері перетину державного кордону є Закон України «Про прикордонний контроль».

Згідно з частиною третьою статті 14 Закону України «Про прикордонний контроль» особа, якій відмовлено у перетинанні державного кордону, має право протягом одного місяця з дня прийняття відповідного рішення у передбаченому законом порядку оскаржити його до органу Державної прикордонної служби України вищого рівня або до адміністративного суду за місцем розташування відповідного органу. Оскарження зазначеного рішення не зупиняє його дії.

З системного аналізу вищенаведених норм суд дійшов висновку, що вказаними положеннями визначений порядок дій особи у разі відмови їй у перетині державного кордону, зокрема передбачена можливість оскарження такого рішення до органу Державної прикордонної служби України вищого рівня або до адміністративного суду за місцем розташування відповідного органу.

Однак, таке право має бути реалізоване протягом одного місяця з дня надходження відповідного рішення органу Державної прикордонної служби України.

Таким чином, особа має право оскаржити рішення органу Державної прикордонної служби України в адміністративному або в судовому порядку. При цьому оскарження цього рішення в адміністративному порядку, не позбавляє його права на судове оскарження, однак з дотриманням строків, визначених частиною третьою статті 14 Закону України «Про прикордонний контроль».

Як свідчить зміст позовної заяви, позивачем оскаржено рішення від 14.10.2025 року до НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України у місячний строк, проте до суду рішення про відмову в перетинанні державного кордону України від 14.10.2025 року, позивач оскаржив тільки 30.12.2025 року (первісне звернення до суду, адміністративна справа №260/36/26), тобто з пропуском місячного строку звернення до суду. А з даним позовом позивач звернувся до суду 06.03.2026 року.

Оцінюючи обставини, що перешкоджали реалізації процесуального права на звернення до суду, на які позивач посилається як на поважні, суд виходить з оцінки та аналізу всіх наведених у заяві доводів і з того, чи мав позивач за таких обставин можливість своєчасно реалізувати право на звернення до суду (чи відсутні були вагомі перешкоди, труднощі для реалізації цього права).

Розглянувши наведені у заяві про поновлення строків звернення до суду причини, суд не вбачає об`єктивних непереборних підстав, які можна вважати обґрунтованими та поважними для пропуску звернення до суду.

Жодних інших обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на звернення до суду з позовом, позивачем не наведено, існування будь-яких перешкод у реалізації ним своїх прав на судовий захист з метою відновлення прав, свобод чи законних інтересів не зазначено та судом не встановлено.

Доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, позивачем суду не наведено. Відтак, суд визнає причини пропущення строку звернення до суду з даним позовом неповажними.

За таких обставин, вказані позивачем у заяві причини пропуску строку не можуть бути визнані поважними.

Таким чином суд дійшов висновку, що позивач не надав належних доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску строку звернення до суду.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 02.12.2021 у справі №640/20314/20, досліджуючи питання щодо поважності причин пропуску процесуального строку зазначив, що причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, при цьому такі обставини повинні бути підтверджені належним чином.

Частиною другою та п`ятою статті 44 КАС України визначено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на звернення з позовом у публічно-правових відносинах.

Встановлення строків звернення до суду передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій щодо захисту своїх прав, свобод та інтересів.

Інститут строків звернення до суду в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

При цьому, позивачем у заяві не наведено жодної причини пропуску строку звернення до суду які є об`єктивно непереборними, не залежать від його волевиявлення чи пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Враховуючи вищевказане та те, що дотримання процесуальних строків є обов`язком сторін, суддя не вбачає обґрунтованих підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними за обставин, викладених позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду, у зв`язку із чим підстави для поновлення строку звернення до суду відсутні.

Суддя зазначає, що подання позовної заяви без додержання вимог, передбачених ст.160 КАС України є підставою для залишення її без руху.

Відповідно до ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.ст.160, 161 вказаного Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу необхідно надати певний строк для приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст.ст.160, 161 КАС України для усунення вказаних недоліків, а саме: зазначити свій реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України; надати заяву про поновлення строку звернення до суду, у якій вказати поважні причини пропуску цього строку, навести обставини, які об`єктивно перешкоджали позивачу своєчасно звернутися до суду, та надати відповідні докази на їх підтвердження.

За таких обставин, адміністративний позов належить залишити без руху. Недоліки повинні бути усунені позивачем шляхом подання до суду зазначення інших підстав для поновлення строку звернення до суду та надання відповідних доказів.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 171, 243, 248 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача про поновлення строків звернення до суду - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків позовної заяви терміном 10 календарних днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Я. М. Калинич