Справа № 380/11245/25
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2026-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 рокуЛьвівСправа № 380/11245/25 пров. № А/857/925/26

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.

суддів: Затолочного В.С., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2025 року, ухвалене суддею Крутько О.В. у м. Львів, у справі №380/11245/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

04 червня 2025 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача - Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність, яка полягає у незвільнені його з військової служби за сімейними обставинами у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за матір`ю, яка є особою з інвалідністю II групи у зв`язку з відсутністю інших членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення;

- зобов`язати прийняти рішення про звільнення його з військової служби як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами.

- зобов`язати виключити його зі списків особового складу військової частини, та направити мою особову справу до відповідного ІНФОРМАЦІЯ_1 для постановки на військовий облік.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2025 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що судом неправильно та неповно досліджено докази, неповно з`ясовано обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права. Просить скасувати оскаржуване судове рішення і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що його мати - ОСОБА_2 своєю нотаріально завіреною заявою від 21 грудня 2024 року, зареєстрованою у реєстрі за № 1712 приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Селедець В.В., підтвердила, що для свого утримання (догляду), як особа з інвалідністю II групи, яка потребує постійного стороннього догляду, обирає свого сина військовозобов`язаного громадянина України - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та підтверджує відсутність інших осіб, які б могли за нею доглядати.

Відтак, вважає, що має право на дострокове звільнення на підставі пп. «г» п. 2 ч. 4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (підпунктом 12 пункту 3 частини 12) ст. 26 Закону України № 2232-ХІІ.

Зазначає, що крім нього, інших членів сім`ї, які спільно проживають та могли здійснювати постійний догляд за ОСОБА_2 , його матір`ю, немає. Таким чином, вважає, що надав відповідачу достатні докази для підтвердження необхідності здійснення постійного догляду за матір`ю ОСОБА_2 , особою з інвалідністю II групи та відсутності інших членів її сім`ї, зокрема другого ступеня споріднення, які б могли здійснювати такий догляд.

Відповідач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечив щодо її доводів та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та відзиву на неї, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

До Військової частини НОМЕР_1 надійшов рапорт позивача про звільнення його з військової служби відповідно до підпункту г п.2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» у зв`язку потребою здійснювати догляд за матір`ю, яка є особою з інвалідністю ІІ групи.

До рапорту позивач долучив: копію паспорту серії НОМЕР_2 та РНОКПП ОСОБА_1 ; витяг з реєстру територіальної громади №2024/014551238 від 03 грудня 2024 року; копію паспорту серії НОМЕР_3 та РНОКПП ОСОБА_2 ; витяг з реєстру територіальної громади №2024/0737152 від 24 червня 2024 року; копію пенсійного посвідчення ОСОБА_3 ; копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 ; копію довідки МСЕК 12ААГ №716897; копію висновку ЛКК №280 від 16 квітня 2024 року; витяг з медичної карти стаціонарного хворого №20574 від 14 листопада 2024 року; витяг про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №008734/28-2024 від 22 липня 2024 року; копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 ; копію посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_6 ; заяву про відсутність інших осіб, які можуть здійснювати догляд ОСОБА_2 .

У відповідь на даний рапорт, відповідач зазначив, що солдатом ОСОБА_4 не долучено акт обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформації про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Крім цього з Витягу №008734/28-2024 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб зазначена інформація що разом з ОСОБА_2 проживає громадянин ОСОБА_5 , який може здійснювати догляд за нею та немає протипоказань для цього згідно чинного законодавства, хоча документально не зазначено у яких родинних відносинах вони перебувають. З огляду на зазначене, поданий про звільнення рапорт із залученням додатків, не підтверджує підстави для звільнення зі служби в Збройних Силах України за підпунктом г пункту 2 частини 4 ( підпункту 12 пункту 3 частини 12) статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Позивач звернувся із рапортом повторно та долучив, окрім раніше наданих, наступні додатки: копію висновку форму №080-4/0 №205 від 21.02.2025, копію свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_7 ; акт обстеження сімейного стану ІНФОРМАЦІЯ_1 №34; витяг з реєстру актів цивільного стану від 13 березня 2025 року №3; повний витяг з реєстру актів цивільного стану від 13 березня 2025 року №5; повний витяг з реєстру актів цивільного стану від 13 березня 2025 року №1; довідку форму №5 на ОСОБА_5 .

У відповідь відповідач зазначив, що солдатом ОСОБА_6 , беручи до уваги рекомендації які викладені у рапорті помічника командира з правової роботи-начальника юридичної служби Військової частини НОМЕР_1 надані у рапорті командиру Військової частини НОМЕР_8 на первинний рапорт на звільнення солдата ОСОБА_7 , долучено акт обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформації про наявність та відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затверджений керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки в якому зазначено інших осіб, які відповідно до закону є членами сімей споріднення першого та другого ступеня та можуть здійснювати догляд за ОСОБА_8 . А саме: члени сім`ї першого ступеня споріднення - дочка ОСОБА_9 1971 року народження (проживає за кордоном з 2010 року). Члени сім`ї другого ступеня споріднення внук ОСОБА_5 ймовірно допущена помилка при написанні прізвища (в інших документах ОСОБА_5 ) який перебуває на військовій службі. Крім цього з Витягу №008734//28-2024 про зареєстрованих у житловому приміщені/будинку осіб зазначена інформація що разом з ОСОБА_2 проживає громадянин ОСОБА_5 , та актом огляду сімейного стану ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що це внук ОСОБА_2 ( член сім`ї другого ступеня споріднення), який може здійснювати догляд за нею та немає протипоказань для цього згідно чинного законодавства. З наявних документів відомо, що у ОСОБА_7 є рідна сестра ОСОБА_10 яка може здійснювати такий догляд. Як зазначено вище, для наявності підстав для звільнення військовослужбовця з військової служби, у батьків, які потребують постійного догляду, повинні бути відсутні інші члени сім`ї першого ступеня споріднення (діти, чоловік/дружина, батьки) або такі інші члени сім`ї першого ступеня споріднення самі повинні потребувати постійного догляду за висновком МСЕК чи ЛКК. Таким чином, окрім самого військовослужбовця, у його матері також наявні інші члени сім`ї першого ступеня споріднення - рідна донька ОСОБА_10 , та члени сім`ї другого ступеня споріднення внук ОСОБА_5 , тому перша і друга додаткові умови для наявності підстав для звільнення військовослужбовця з військової служби не виконується ОСОБА_11 до рапорту не долучено документи (рішення МСЕК чи ЛКК), які підтверджують, що його рідна сестра та внук його матері потребують постійного догляду за висновком МСЕК чи ЛКК. Слід звернути увагу, що ймовірне (документально не підтверджене) перебування ОСОБА_12 за межами України жодним чином не передбачає, що вона сама потребує постійного стороннього догляду та не може здійснювати догляд за матір`ю. Потреба постійного догляду повинна бути додатково встановлена виключно за відповідним висновком МСЕК чи ЛКК. Для наявності підстав для звільнення військовослужбовця з військової служби, у батьків, які потребують постійного догляду, повинні бути відсутні також інші члени сім`ї другого ступеня споріднення (рідні брати та сестри, баба та дід з боку матері і з боку батька, онуки) або такі інші члени сім`ї другого ступеня споріднення самі повинні потребувати постійного догляду за висновком МСЕК чи ЛКК тобто проходження військової служби внука ОСОБА_3 не означає, що він не може здійснювати постійний догляд за бабусею. З огляду на зазначене, поданий про звільнення рапорт із залученням додатків, перечислених вище, не є належними підтверджуючими документами для звільнення зі служби в Збройних Силах України за підпункту г пункту 2 частини 4 (за підпунктом 12 пункту 3 частини 12) статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (зі змінами).

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до статті 106 Конституції України Президент України, зокрема, приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Так, відносини між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регулюються Законом України «Про військову службу» №2232-XII.

Частинами першою, другою, четвертою, шостою статті 2 Закону №2232-XII встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону №2232-XII і залежать від виду військової служби.

Так, підстави звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період та військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, передбачені частиною четвертою цієї статті. Пунктом першим визначені підстави звільнення таких військовослужбовців під час дії особливого періоду (крім періоду дії воєнного стану), а пунктом другим - під час воєнного стану.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України №2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який діє до тепер.

Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Так, спірні правовідносини виникли у зв`язку із оскарженням дій відповідача, що виразились у відмові звільнення ОСОБА_1 з військової служби за сімейними обставинами у зв`язку необхідністю здійснення постійного догляду за матір`ю.

Згідно з частиною сьомою статті 26 Закону №2232-XII звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Відповідно до пункту 12 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (далі - Положення), право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Згідно з пунктом 233 Положення, військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Накази про звільнення військовослужбовців з військової служби оголошуються командирами (начальниками) військових частин (пункт 241 Положення).

Підпунктом 2 пункту 225 Положення передбачено, що звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»: у військових званнях до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно за всіма підставами - командирами бригад (полків, кораблів 1 рангу) і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них.

Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністра оборони України 10.04.2009 № 170 в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин (далі - Інструкція № 170), визначає механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України виконання вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Згідно пункту 12.1 Інструкції №170, звільнення військовослужбовців з військової служби (крім військовослужбовців строкової військової служби) здійснюється посадовими особами, визначеними пунктом 225 Положення.

Абзацом 2 пункту 14.10 Інструкції №170 передбачено, що звільнення з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини здійснюється за наявності оригіналів документів, що підтверджують таку підставу звільнення.

Документи на звільнення військовослужбовців направляються безпосередньо до посадових осіб, які мають право їх звільнення з військової служби. Наказ по особовому складу про звільнення цих військовослужбовців повинен бути виданий і доведений до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем взяття громадянина на військовий облік та до військової частини за місцем проходження військової служби в строки, що забезпечуватимуть вчасне здавання справ і посад і розрахунок військовослужбовців, а також виконання строків звільнення, визначених Президентом України (абзац 13 пункту 14.10 Інструкції № 170).

Додатком 19 Інструкції № 170 передбачено перелік документів, що подаються з поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби. Зокрема відповідно до підпункту 26 пункту 5 Додатку 19 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затверджена наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 №170, яким визначено Перелік документів, що подаються з Поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби, при поданні до звільнення з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», подаються документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин, а саме у разі необхідності здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько- консультативної комісії закладу охорони здоров`я:

-документи, які підтверджують відповідні родинні зв`язки з цією особою (особами);

-один із документів, що підтверджує відсутність в особи інших членів сім`ї першого ступеня споріднення (батьків, її чоловіка або дружини, дітей, у тому числі усиновлених) чи другого ступеня споріднення (рідних братів, сестер та онуків): один із документів, що підтверджує інвалідність особи першого чи другого ступеня споріднення, її потребу у постійному догляді та акт обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформація про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки;

-один із документів, що підтверджує інвалідність особи, яка потребує догляду: довідка до акту огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або копія посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або копія пенсійного посвідчення чи копія посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики;

-висновок медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу в постійному догляді.

Аналіз вказаних норм законодавства свідчить про те, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, звільняються з військової служби під час воєнного стану на підставах визначених в Законі № 2232-XII.

Згідно з підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону № 2232-XII в редакції на час виникнення спірних правовідносин, військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час воєнного стану: необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.

Системний аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що під час воєнного стану військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації звільняються за сімейними обставинами (якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу), зокрема у зв`язку з наявністю хворих батьків, які за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребують постійного догляду зокрема за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 12.06.2013 № 413 затверджено «Перелік сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу» (далі - Перелік № 413) надано роз`яснення, які саме можуть бути сімейні обставини, та відповідно які документи необхідно подати.

Відповідно до пункту 6 Переліку №413 військовослужбовці, крім військовослужбовців строкової військової служби, та особи рядового і начальницького складу на їх прохання можуть бути звільнені з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу через такі сімейні обставини та інші поважні причини: необхідність постійного стороннього догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії для осіб віком понад 18 років чи лікарсько- консультативної комісії для осіб до 18 років.

В примітці до вказаного вище переліку визначено, що члени сім`ї військовослужбовця, особи рядового чи начальницького складу - особи, внесені в особову справу військовослужбовця або особи рядового чи начальницького складу: дружина (чоловік), діти, батьки та батьки дружини (чоловіка), які перебувають на його утриманні.

Отже, відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону № 2232-XII військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, звільняються з військової служби у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за родичами військового, що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії, позаяк необхідність постійного стороннього догляду підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії.

Згідно з п. 117 Дисциплінарного статуту ЗСУ пропозиція, заява чи скарга вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі порушені в них питання, вжито необхідних заходів або надано вичерпні відповіді. Відмова у вирішенні питань, викладених у пропозиції, заяві чи скарзі, доводиться до відома військовослужбовців, які їх подали, у письмовій формі з посиланням на акти законодавства із зазначенням причин відмови та роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що звільнення військовослужбовців з військової служби під час воєнного стану через сімейні обставини, здійснюється військовослужбовцем, який висловив бажання продовжувати військову службу, шляхом подання рапорту та документів, які підтверджують підстави для звільнення, а розгляд рапорту військовослужбовця про звільнення зі служби має відбуватися за встановленою процедурою, яка включає підготовку подання, перевірку документів, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин, уточнення даних про проходження особою військової служби, документальне підтвердження періодів служби, що підлягають зарахуванню до вислуги в календарному та пільговому обчисленні, проведення розрахунку вислуги років військової служби.

Наслідком розгляду рапорту військовослужбовця про звільнення з військової служби є наказ по особовому складу про звільнення з військової служби чи надання обґрунтованої відмови у задоволенні рапорту.

Колегія суддів наголошує, що згідно з п. 117 Дисциплінарного статуту ЗСУ пропозиція, заява чи скарга вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі порушені в них питання, вжито необхідних заходів або надано вичерпні відповіді.

Сторонами визнається, що позивач у грудні 2024 року звернувся з рапортом про звільнення зі служби згідно з підпунктом г пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII за сімейними обставинами.

Відповідач вказує, що ОСОБА_1 до рапорту надав копії документів: копію паспорту серії НОМЕР_2 та РНОКПП ОСОБА_1 ; витяг з реєстру територіальної громади №2024/014551238 від 03 грудня 2024 року; копію паспорту серії НОМЕР_3 та РНОКПП ОСОБА_2 ; витяг з реєстру територіальної громади №2024/0737152 від 24 червня 2024 року; копію пенсійного посвідчення ОСОБА_3 ; копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 ; копію довідки МСЕК 12ААГ №716897; копію висновку ЛКК №280 від 16 квітня 2024 року; витяг з медичної карти стаціонарного хворого №20574 від 14 листопада 2024 року; витяг про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №008734/28-2024 від 22 липня 2024 року; копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 ; копію посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_6 ; заяву про відсутність інших осіб, які можуть здійснювати догляд ОСОБА_2 .

В подальшому після відмови відповідача у звільненні позивача зі служби ОСОБА_1 подав повторний рапорт, до якого додатково долучив: копію висновку форму №080-4/0 №205 від 21.02.2025, копію свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_7 ; акт обстеження сімейного стану ІНФОРМАЦІЯ_1 №34; витяг з реєстру актів цивільного стану від 13 березня 2025 року №3; повний витяг з реєстру актів цивільного стану від 13 березня 2025 року №5; повний витяг з реєстру актів цивільного стану від 13 березня 2025 року №1; довідку форму №5 на ОСОБА_5 .

Згідно відповідей на рапорт, що відповідач вказав на те, що окрім самого військовослужбовця, у його матері також наявні інші члени сім`ї першого ступеня споріднення - рідна донька ОСОБА_10 , та члени сім`ї другого ступеня споріднення внук ОСОБА_5 , що стало підставою для відмови у задоволенні рапорту.

Разом з тим, апеляційним судом встановлено з матеріалів справи, що позивачем до рапорту надано акт обстеження матеріально-побутових умов №34 від 11.03.2025, затверджений керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки, зміст якого підтверджує, що позивач є єдиним, хто може здійснювати догляд, утримувати і надавати матеріальну допомогу.

Крім того матеріалами справи підтверджується, що дочка ОСОБА_13 (проживає за кордоном з 2010 року), онук ОСОБА_5 перебуває на військовій службі, що унеможливлює здійснення ними догляд, утримувати і надавати матеріальну допомогу ОСОБА_2 (мати позивача), яка є особою з інвалідністю ІІ групи, яка потребує постійної сторонньої допомоги, що підтверджується висновками лікарсько-консультативної комісії №280 від 16.04.2024 та №205 від 21.02.2025. Про дані обставини також зазначено в акті обстеження матеріально-побутових умов №34 від 11.03.2025. Протилежне відповідачем не доведено.

Відтак є недоречними твердження суду першої інстанції про відсутність запису про те, що ОСОБА_9 сама потребує постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Також безпідставними є висновки суду першої інстанції про те, що постійне проживання за межами України ОСОБА_9 саме по собі не вказує на відсутність обов`язку піклуватися про ОСОБА_2 або факт потреби постійного догляду вказаною особою за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, оскільки перебування такої за кордоном фактично унеможливлює здійснення такого догляду за матір`ю.

Тому, відмова відповідача у погодженні рапорту позивача з підстав не надання документа (документів) є необґрунтованою. Вказане, призводить до протиправного обмеження права позивача бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, а не будь-яких документів на власний розсуд.

Законодавством передбачено обов`язок ІНФОРМАЦІЯ_1 обстежити сімейний стан військовослужбовця, за результатами якого видати відповідний Акт, який затверджений керівником ТЦК та СП, з інформацією про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати догляд за особами, що його потребують.

У даному випадку, обов`язок доказування та з`ясовування що інших родичів які можуть здійснювати постійний догляд покладено на ТЦК та СП.

Тому, підсумовуючи вище наведене, за наявності фактичних підстав для звільнення позивача з військової служби на підставі абз.13 п.3 ч.12 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я), відповідач оцінюючи надані до рапорту документи діяв не добросовісно.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ефективним способом захисту порушеного права позивача є визначення відповідачу зобов`язання повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 про звільнення його з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» через сімейні обставини: у зв`язку з необхідність здійснювати постійний догляд за своєю матір`ю, яка є особою з інвалідністю ІІ групи та у зв`язку з відсутністю інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи з урахуванням висновків суду апеляційної інстанції, викладених у цій постанові.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами і перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції не виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин не правильно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду результат вирішення апеляційної скарги, характер спірних правовідносин та виходячи з вимог ст.139 КАС України.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу розглянуто судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) у межах встановленого статтею 309 Кодексу адміністративного судочинства строку.

Керуючись статтями 139, 242, 308, 311, 315, 317, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2025 року у справі №380/11245/25 - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Військової частини НОМЕР_1 у звільненні ОСОБА_1 з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» через сімейні обставини: у зв`язку з необхідність здійснювати постійний догляд за своєю матір`ю, яка є особою з інвалідністю ІІ групи та у зв`язку з відсутністю інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 про звільнення його з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» через сімейні обставини: у зв`язку з необхідність здійснювати постійний догляд за своєю матір`ю, яка є особою з інвалідністю ІІ групи та у зв`язку з відсутністю інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи з урахуванням висновків суду апеляційної інстанції, викладених у цій постанові.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді В. С. Затолочний
Н. М. Судова-Хомюк