Справа № 289/72/26
Суддя: Мельник О. В.
Дата ухвалення: 2026-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/289/2/26
Справа №289/72/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2026 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді Мельника О.В., за участю секретаря судового засідання Писаренко К.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації/місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) про скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 7/600 від 22.12.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу 17000 грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що відносно нього було складено протокол №7/600 від 17.12.2025 року про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у зв`язку з його добровільною явкою 17.12.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 (Радомишль) для зняття з розшуку, яке було відображено в застосунку Резерв +.

Згідно вказаного протоколу ОСОБА_1 зазначив, що на момент необхідності проходження повторного ВЛК був заброньований.

Як слідує з оскаржуваної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за не проходження повторного медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби, та його дії кваліфіковані за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Разом з цим, відповідач прийшов до такого висновку без з`ясування всіх обставин та належних доказів: як свідчить текст постанови, позивач був визнаний обмежено придатним за рішенням ВЛК від 13.03.2022 року, проте відповідачу достеменно відомо, що строк дії рішення ВЛК під час дії воєнного стану складає - 1 рік (передбачено Постановою КМУ 560, п.3.8 глави 3 розділу ІІ Наказу №402). Тобто з 12.03.2023 року у позивача відсутні документи, які дають підстави вважати його обмежено придатним.

Таким чином, рішення ВЛК від 13.03.2022 року як належний доказ не може бути прийнятий, оскільки на момент прийняття оскаржуваного рішення, не відповідає вимогам щодо належності та допустимості та не може бути покладений в основу такого рішення.

15 лютого 2025 року набрав чинності Закон України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» №4235-ІХ від 12 лютого 2025 року (далі за текстом Закон №4235-ІХ), яким внесені зміни до Закону №3621-IX та п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення викладено в новій редакції: «Установити, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби.

Тобто, відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, не пересвідчився в актуальності статусу позивача на момент виникнення, зазначеним законом, обов`язку проходження повторного медичного огляду, що виключає об`єктивну сторону складу правопорушення.

На час виникнення у позивача обов`язку проходження наступного ВКЛ (13.03.2023 року) існував інший порядок та процедура направлення на його проходження.

Вважає, що постанова була прийнята з грубим порушенням законодавства. Обставини, вказані в постанові, не відповідають дійсності. Позивач не отримував повісток про проходження повторного ВЛК.

Також, на думку позивача, передбачений ч.7 ст.38 КУпАП трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення розпочав свій відлік з 13.03.2023 року та сплив 13.06.2023 року, у зв`язку з чим, наявні підстави для висновку про прийняття 22.12.2025 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 спірної постанови поза межами строків, встановлених ст.38 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 20 січня 2026 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву.

Копія позовної заяви та доданих до неї документів, а також ухвала про відкриття провадження у справі направлена в електронний кабінет ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач, надав до суду письмовий відзив, проти позову заперечував, просив у його задоволенні відмовити.

Свої заперечення обґрунтовував тим, що Частиною 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» № 3621-ІХ від 21.03.2024 Пункт 2 розділу II в редакції Закону № 4235-IX від 12.02.2025 набрання чинності 15.02.2025 року) визначено, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.

З наведеного вбачається, що у строк до 05.06.2025 включно Позивач був зобов`язаний пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Для отримання направлення на військово- лікарську комісію він був зобов`язаний самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію. Такий висновок обґрунтовується тим, що ОСОБА_1 : є громадянином України; до спливу граничного строку (05.06.2025) досяг 45-річного віку, тобто відповідає віковому цензу від 25 до 60 років, визначеному Законом № 3621-ІХ. за рішенням військово-лікарської комісії від 13.03.2022 був визнаний непридатним у мирний час та обмежено придатним у воєнний час, що відповідає вимогам Закону № 3621-ІХ щодо часу прийняття такого рішення (до 15.02.2025). Ці відомості міститься в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Про них також зазначає сам Позивач у позовній заяві; не має статусу особи з інвалідністю; не пройшов повторний медичний огляд у встановлений строк до 05.06.2025. Ці обставини підтверджуються матеріалами справи №7/600 про адміністративне правопорушення.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Стаття 7 КУпАП визначає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

З матеріалів справи вбачається, що 17 грудня 2025 року стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за яким встановлено, що позивач останній раз проходив ВЛК у 2022 році.

Вказаний протокол містить підписи уповноваженої особи, підпис ОСОБА_1 про ознайомлення з правами, відповідно до вимог Конституції України та КУпАП, про отримання ним примірнику протоколу, а також його пояснення щодо змісту протоколу, відповідно до яких, останній з протоколом не погоджується, оскільки вважає, що не проходив повторний огляд, так як був заброньований в цей період.

Окрім зазначеного, у вказаному вище протоколі вказано, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 14 год. 00 хв. 22.12.2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом також встановлено, що постановою ІНФОРМАЦІЯ_1 № 7/600 від 22.12. 2025 року за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф у сумі 17 000,00 грн. за те, що « ОСОБА_1 не пройшов до 05.06.2025 року ВЛК, чим порушив п. 69 постанови КМУ від 16.05.2024 № 560, п. 2 розділу ІІ Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 3621-ІХ від 21.03.2024 року та ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Таким чином, позивача визнано винним у скоєному адміністративному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 210 -1 КУпАП, та накладено на нього стягнення (штраф) у розмірі 17 000,00 грн.

Зазначена постанова містить підпис уповноваженої особи, та підпис адвоката Закатюка О.А. який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про отримання копії постанови. Дата притягнення до адміністративної відповідальності 22.12.2025 року.

Відповідно ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Звертаючись до суду позивач зазначив, що «був визнаний обмежено придатним за рішенням ВЛК від 13.03.2022 року, проте відповідачу достеменно відомо, що строк дії рішення ВЛК під час дії воєнного стану складає - 1 рік (передбачено Постановою КМУ 560, п.3.8 глави 3 розділу ІІ Наказу №402). Тобто з 12.03.2023 року у позивача відсутні документи, які дають підстави вважати його обмежено придатним».

В той же час Постанова КМУ № 560 «Питання проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», на яку посилається позивач, була прийнята лише 16 травня 2024 року, відповідно до п.69, якої «у разі проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду під час мобілізації та/або воєнного стану строк дії довідки з висновком щодо придатності до військової служби становить один рік». З матеріалів справи слідує, що після прийняття вказаної постанови КМУ, позивач ОСОБА_1 медичний огляд не проходив.

Разом з тим, 04.05.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» (№3621-IX від 21.03.2024 року). Відповідно до абз. 2 Прикінцевих положень вказаного Закону громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.

Неухильне дотримання кожним законів України передбачено ст. 68 Конституції України.

Позивач за результатом проходження медичного огляду 13.03.2022 року військово-лікарською комісією був визнаний не придатний в мирний час, обмежено придатний у воєнний час безстроково, що підтверджується копією витягу з військово-облікового документу долученого до відзиву на позовну заяву.

Як вбачається із доданих письмових доказів, позивач пройшов медичний огляд 13.03.2022 року до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» (№ 3621-IX від 21.03.2024).

Відомості про те, що позивач є особою з інвалідністю, що виключало б його обов`язок в частині виконання вимог щодо проходження повторного медичного огляду до 05.06.2025 року, відсутні.

Жодних документів, про наявність бронювання у позивача в особливий період матеріали справи також не містять.

Отже, на позивача як на особу, визнану обмежено придатною до військової служби до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» (№3621-IX від 21.03.2024), та Постанови КМУ № 560 «Питання проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», від 16 травня 2024 року, покладався обов`язок пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби в строк до 05.06.2025 року та не передбачено попереднього направлення повістки про виклик.

Оскільки позивач самостійно, як це передбачено законом, не вжив заходів щодо отримання направлення на ВЛК для проходження повторного медичного огляду до 05.06.2025 року і такий огляд не проходив, відповідно в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В ході розгляду справи суд встановив, що ОСОБА_1 є громадянином України у віці 46 років, є обмежено придатним до військової служби, який в силу вимоги законодавства зобов`язаний був пройти повторний медичний огляд до 05.06.2025 року. При цьому, суд зазначає, що у даному випадку ІНФОРМАЦІЯ_2 не повинно направляти відповідні повістки громадянам, які є обмежено придатними до військової служби про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 для отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, навпаки громадянин, який є обмежно придатним до військової служби самостійно зобов`язаний звернутися до відповідного ІНФОРМАЦІЯ_2 або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста для отримання такого направлення. Таким чином, ОСОБА_1 як обмежено придатний до військової служби мав обов`язок щодо самостійного проходження медичного огляду, який він не виконав, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Враховуючи те, що законодавством зобов`язано самостійно звернутися до відповідного ІНФОРМАЦІЯ_2 або через електронний кабінет, військовозобов`язаного та резервіста для отримання направлення, а позивач ОСОБА_1 добровільно з`явився лише 17.12.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 (Радомишль) для зняття з розшуку, правопорушення є триваючим, а адміністративне стягнення накладене в межах строку, передбаченого ст.. 38 КУпАП.

Відповідно до ст.ст. 9, 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи встановлені судом обставини справи та оцінивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 необґрунтовані, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 6, 10, 19, 90, 241-246, 286 КАС України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (місце реєстрації/ місце проживання: АДРЕСА_1 ) доІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), про скасування постанови № 7/600 від 22.12.2025 року про накладення адміністративного стягнення - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Олександр МЕЛЬНИК