Справа № 420/18741/25
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2026-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., за участю секретаря судового засідання Грабової Т.П., представника позивача адвоката Овчаренко Д.В., представника відповідача Малюченка А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ЧОРНОМОРСЬКА ІНДУСТРІЯ" до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ЧОРНОМОРСЬКА ІНДУСТРІЯ" звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому просить визнати протиправними та скасувати:

- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 709 від 18.03.2025 р., яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток на суму 1 428 017 грн., нараховано штрафні санкції в розмірі 142802 грн.;

- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 709 від 18.03.2025 р., яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за результатами звітності за 3-и квартали 2024 року в розмірі 71238042 грн.;

- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 709 від 18.03.2025 р., яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 689043 грн., нараховано штрафні санкції в розмірі 68904 грн.;

- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 709 від 18.03.2025 р., яким нараховано штраф в сумі 13196,19 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Висновки про реальність чи нереальність господарських операцій платника податку з його контрагентами повинні ґрунтуватися безпосередньо на підставі проведеної перевірки господарських операцій між таким платником та його контрагентом, а не за результатами аналізу інформаційно-комунікаційних систем ДПС по ланцюгу постачальників контрагентів: ТОВ «АКВА-БІГ», ТОВ «ЛУЧ-ПРОЕКТ» та ТОВ «ІНТЕНСІТІ УКРАЇНИ».

З акту перевірки вбачається, що фактично податковим органом не проводились перевірки контрагентів позивача: ТОВ «АКВА-БІГ», ТОВ «ЛУЧ ПРОЕКТ», ТОВ «ІНТЕНСІТІ УКРАЇНИ», в порядку, визначеному ПК України.

Тобто, на дату визначення підприємству порушення податкового законодавства за господарськими операціями з: ТОВ «АКВА-БІГ», ТОВ «ЛУЧ-ПРОЕКТ», ТОВ «ІНТЕНСІТІ УКРАЇНИ» по ланцюгу їх постачальників, податковими органами не було встановлено порушень податкового законодавства та не підтверджено їх у встановленому податковим законодавством порядку шляхом складання акту перевірки і винесення податкового рішення.

У той же час, посилання в акті перевірки на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів підприємства та по ланцюгах постачання, а також податкову інформацію, надану іншими контролюючими органами, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального та податкового законодавства. Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення податкової дисципліни контрагентами «по ланцюгу» не є підставою для притягнення до відповідальності платника податку, оскільки вона є індивідуальною. За порушення, які вчинив підрядник, підприємство відповідальності не несе, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від дотримання його контрагентами податкової дисципліни та правильності ведення ними податкового або бухгалтерського обліку, зокрема, від фактичної сплати контрагентами податків до бюджету, від перебування постачальників за юридичною адресою, а також від їх господарських та виробничих можливостей. Тобто, у разі підтвердження реального характеру здійснених робіт, як у даній ситуації, платник не може відповідати за порушення, допущені постачальником, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цієї особи.

Таким чином, поведінка податкового органу в частині визнання підприємству порушення податкового законодавства по реальним господарським операціям виключно на підставі інформації, отриманої з інформаційно-комунікаційних систем податкових органів по ланцюгу постачальників контрагентів підприємства: ТОВ «АКВА-БІГ», ТОВ «ЛУЧ-ПРОЕКТ» та ТОВ «ІНТЕНСІТІ УКРАЇНИ», на думку позивача, є незаконною та такою, що прямо порушує принцип індивідуальної відповідальності кожного платника податків.

Також позивач зазначив, що під час проведення документальної перевірки та на стадії розгляду письмових заперечень на акт підприємством було надано представникам ГУ ДПС в Одеській області як первинні документи бухгалтерського та податкового обліку, так і інші документи по господарським операціям, які в сукупності відображають сутність господарських операцій та їх економічний зміст, а також підтверджують реальність здійснення господарських операцій по придбанню робіт (послуг) з метою їх використання у власній господарській діяльності: у 4 кварталі 2019 року в сумі 3 114 834 грн по операціям з постачальником ТОВ «АКВА-БІГ» (); у 4 кварталі 2020 року в сумі 1 659 0654 грн по операціям з постачальником ТОВ «ЛУЧ-ПРОЕКТ» (); у 3 кварталі 2024року в сумі 1 041 756 гривень по операціям з постачальником ТОВ «ІНТЕНСІТІ УКРАЇНИ» ().

Також позивач вказав, що при реєстрації податкових накладних, виписаних контрагентами по вищевказаним господарським операціям з ТОВ «АКВА-БІГ» ТОВ «ЛУЧ-ПРОЕКТ», ТОВ «ІНТЕНСІТІ УКРАЇНИ», податкові накладні були зареєстровані податковим органом у встановленому порядку, що свідчить про відсутність критеріїв ризикованості платників податків згідно Постанови КМУ № 1165 від 11.12.2019р. "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних".

На думку позивача, висновки податкового органу щодо невідповідності первинних документів вимогам законодавства та сутності господарських операцій з контрагентами: ТОВ «АКВА-БІГ», ТОВ «ЛУЧ-ПРОЕКТ», ТОВ «ІНТЕНСІТІ УКРАЇНИ», у зв`язку з відсутністю в актах виконаних робіт інформації про залучення до виконання робіт субпідрядників та підписання актів тільки з боку замовника та підрядника, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, є надуманими та спростовуються наступним:

1) чинне законодавство не обмежує сторону виконавця в залученні до виконання робіт сторонніх фізичних осіб чи сторонні організації, залишаючись відповідальним перед замовником за якість виконання такими третіми особами робіт;

2) Заповнення графи «Субпідрядник» не є обов`язковим і необхідним під час складання акту приймання виконаних будівельних робіт, оскільки форма КБ-2в є примірною. Відповідно сторони мають право на власний розсуд змінювати її;

3) посилання на порушення вимог Наказу Міністерства регіонального розвитку та будівництва України № 554 від 4 грудня 2009 року «Про затвердження примірних форм первинних документів з обліку в будівництві» є незаконним, оскільки такий наказ втратив чинність ще у 2014 році на підставі Наказу № 16 від 20 січня 2014 року Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України;

4) в силу вимог абз. 1 п. 2.4 Положення № 88 первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/ або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Позивач зазначив, що документальним підтвердженням вчинення господарських операцій з ТОВ «АКВА-БІГ», ТОВ «ЛУЧ-ПРОЕКТ», ТОВ «ІНТЕНСІТІ УКРАЇНИ», є складені з дотриманням норм чинного законодавства господарсько-правові договори з додатками до них, акти виконаних робіт, акти про відсутність зауважень та ін., проектна документація, виписки банків про проведення розрахунків, відомості з регістрів бухгалтерського обліку, журнали проведення інструктажів тощо, що підтверджують фактичне виконання на території замовника підприємства відповідного виду та обсягу робіт, з подальшим використанням підприємством результатів таких робіт в господарській діяльності.

Також позивач зазначив, що посилання податкового органу в акті на те, що «кваліфікація проведених підприємством щорічних ремонтів обладнання до категорії капітальних ремонтів не протирічать основним засадам та положеннями, визначеними Міжнародними стандартами фінансової звітності», не є належним обґрунтуванням для визначення підприємству порушень норм Міжнародного стандарту фінансової звітності та зменшення собівартості в сумі 73 355 815 грн. (68 537 222 грн + 4 818 593 грн.).

Підприємство застосовує міжнародні стандарти фінансової звітності, веде облік доходів і витрат та визначає об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень Податкового кодексу України, та зобов`язане забезпечити ведення бухгалтерського обліку відповідно до міжнародних стандартів та облікової політики.

Облікова політика являє собою конкретні принципи, основи, домовленості, правила та практики, які застосовує підприємство, коли складає і подає фінансову звітність. Якщо немає МСФЗ, який конкретно застосовується до операції, іншої події або умови, управлінський персонал підприємства у відповідності до МСФО № 8 (параграф 10) застосовує судження під час розробки та застосування облікової політики по кожній операції.

Позивач стверджує, що починаючи з 01.01.2019 р., підприємство правомірно використовує норми МСФЗ, МСБО та облікової політики, та саме до компетенції управлінського персоналу підприємства віднесено застосування суджень під час застосування облікової політики при складанні фінансової звітності, тоді як податковий орган такими повноваженнями не наділений.

Окрім Облікової політики, яка визначає поняття основних засобів, їх складові частини, визначає види поліпшень об`єктів ОЗ, витрати, що понесені для підтримки об`єктів ОЗ в робочому стані (огляд, технічне обслуговування, ремонт тощо) тощо, враховуючи специфіку самого підприємства, управління технічним обслуговуванням та ремонтом технологічного та загальнозаводського обладнання додатково регулюється на підприємстві внутрішньою Процедурою управління технічним обслуговуванням та ремонтом технологічного та загальнозаводського обладнання.

Враховуючи сутність господарської діяльності підприємства, а саме: переробка насіння соняшника з безперервним циклом виробництва (тобто з цілодобовий режимом роботи) та виробництво електроенергії з альтернативних джерел, технологічне обладнання заводу використовується в умовах агресивного середовища, високих температур і тисків, для підтримки в працездатному стані основних засобів здійснюється повсякденний догляд, поточний та профілактичний ремонти в період ППР та/чи ДПР.

Ухвалою від 17.06.2025 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 25.06.2025 року за заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ЧОРНОМОРСЬКА ІНДУСТРІЯ" ухвалено здійснювати подальший розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Викликано сторін у судове засідання.

Ухвалою від 16.07.2025 року ухвалено розглядати дану справу в порядку загального позовного провадження, замінено судове засідання з розгляду справи по суті на підготовче засідання.

Ухвалою від 16.07.2025 року продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів.

Ухвалою від 13.11.2025 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання, призначене на 04.03.2026 року о 14 год. 30 хв., з`явилися представник позивача та представник відповідача.

Під час судового розгляду справи представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, вважав позов необґрунтованим з підстав, викладених у відзиві.

03.07.2025 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, зокрема, таке.

На підставі направлень, виданих Головним управлінням ДПС в Одеській області, відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст.20, п. 77.1 ст. 77 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ (зі змінами), на підставі наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 05.12.2024 № 12558 п, проведена документальна планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА ЧОРНОМОРСЬКА ІНДУСТРІЯ», код за з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2019 по 30.09.2024, валютного законодавства за період з 01.10.2019 по 30.09.2024, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2019 по 30.09.2024, іншого законодавства за період з 01.10.2019 по 30.09.2024.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 12.02.2025 № 5706/15 32-07-09-19 «Про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА ЧОРНОМОРСЬКА ІНДУСТРІЯ», код за .

Перевіркою встановлено такі порушення ТОВ «УКРАЇНСЬКА ЧОРНОМОРСЬКА ІНДУСТРІЯ»:

1. п.п. 14.1.13, п.п. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14 , п.44.2 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135, п.п. 140.4.4 п. 140.4 ст. 140 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (зі змінами), ст. 1, п. 1, п. 2 ст. 9, ст.12 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (зі змінами та доповненнями), п. 2.1, п. 2.4, п. 2.7, п. 2.16 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704 (зі змінами та доповненнями), розділу 2.8, 2.9, 2.25 Міжнародного стандарту фінансової звітності для малих та середніх підприємств (МСФЗ для МСП), Міжнародного стандарту бухгалтерського обліку 12 (МСБО 12) «Податки на прибуток», параграф 7, параграф 10 Міжнародного стандарту бухгалтерського обліку 18 (МСБО 18) «Дохід», параграфу 6, параграфу 12, параграфу 13, параграфу 14, параграфу 16, параграфу 24 Міжнародного стандарту бухгалтерського обліку 16 (МСБО 16) «Основні засоби» затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28 липня 2000 року N 181, Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 №291, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21.12.1999 за №893/4186 (зі змінами та доповненнями), частини 7 ст. 179, ст. 181, ст. 205 Господарського кодексу України від 16.01.2003 №436-IV (зі змінами), гл. 18, гл. 19 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435-IV (зі змінами), Наказу Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 4 грудня 2009 року N 554 «Про затвердження типових форм первинних документів з обліку в будівництві», Постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2005 р. N 668 «Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві» (із змінами і доповненнями), в результаті чого:

- занижено податок на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 1 428 017 грн., в тому числі: 017 гривень.

- за 2019 рік у сумі 1 428 завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування податком на прибуток за 3-и квартали 2024 року в сумі 71 238 042 гривень.

2. п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п.200.4 ст 200 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ (зі змінами), в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 689 043 грн, в тому числі: травень 2023 в сумі 454 517 грн, лютий 2024 в сумі 60 900 грн, липень 2024 в сумі 51 813 грн, серпень 2024 в сумі 35 000 грн, вересень 2024 в сумі 86 813 гривень.

3. п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ (зі змінами) з урахуванням пункту 89 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Закону України від 12 січня 2023 року N 2876-IX "Про внесення змін до розділу XX "Прикінцеві положення" Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ «УКРАЇНСЬКА ЧОРНОМОРСЬКА ІНДУСТРІЯ» здійснило реєстрацію податкових накладних із порушенням терміну реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних у березні 2022, квітні 2022, травні 2022, грудні 2022, січні 2023, травні 2023, вересні 2023, лютому 2024 та вересні 2024.

По встановленим порушенням відповідачем були винесені наступні податкові повідомлення рішення:

1. № 709 від 18.03.2025р., яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на прибуток» на суму 1 428 017 грн, нараховано штрафні санкції в розмірі 142 802 грн.;

2. № 709 від 18.03.2025р., яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за результатами звітності за 3-и квартали 2024 року в розмірі 71 238 042 грн.;

3. № 709 від 18.03.2025р., яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» на суму 689 043 грн., нараховано штрафні санкції в розмірі 68 904 грн.;

4. № 709 від 18.03.2025р., яким нараховано штраф в сумі 13 196,19 грн.

За таких обставин, Головне управління ДПС в Одеській області діяло у відповідності з вимогами податкового законодавства при проведенні перевірки позивача та оформленні її результатів, а саме: акту перевірки та винесенні податкових повідомлень-рішень № 709 від 18.03.2025 р., № 709 від 18.03.2025 р., № 709 від 18.03.2025 р., № 709 від 18.03.2025 р.

Заслухавши вступне слово представника позивача та представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що на підставі направлень, виданих Головним управлінням ДПС в Одеській області від 25.12.2024 № 26434/15-32-07-09-17, № 26435/15-32-07-09-17, № 26433/15-32-07-09-17, № 26432/15-32-07-09-17, № 26436/15-32-07-09-17, № 26437/15-32-07-09-17, № 26438/15-32-07-09-17, № 26439/15-32-07-09-17, № 26440/15-32-07-09-17, посадовими особами ГУ ДПС в Одеській області відповідно до п.п. 20.1.4 п.20.1 ст.20, п. 77.1 ст.77 Податкового кодексу України, на підставі наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 05.12.2024 № 12558-п, проведена документальна планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА ЧОРНОМОРСЬКА ІНДУСТРІЯ», код за з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2019 по 30.09.2024, валютного законодавства за період з 01.10.2019 по 30.09.2024, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2019 по 30.09.2024, іншого законодавства за період з 01.10.2019 по 30.09.2024 відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки (додаток 1 до акту перевірки, який є його невід`ємною частиною).

За наслідками проведеної перевірки посадовими особами відповідача складено Акт «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «УКРАЇНСЬКА ЧОРНОМОРСЬКА ІНДУСТРІЯ», код за » від 12.02.2025 року № 5706/15-32-07-09-19 (а.с. 18-71, т. 1).

Згідно вказаного акту перевіркою встановлено такі порушення платником податків:

1. п.п.14.1.13, п.п.14.1.257 п.14.1 ст.14, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135, п.п.140.4.4 п.140.4 ст.140 Податкового кодексу України, ст.1, п.1, п.2 ст.9, ст.12 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (зі змінами та доповненнями), п.2.1, п.2.4, п.2.7, п.2.16 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704 (зі змінами та доповненнями), розділу 2.8, 2.9, 2.25 Міжнародного стандарту фінансової звітності для малих та середніх підприємств (МСФЗ для МСП), Міжнародного стандарту бухгалтерського обліку 12 (МСБО 12) «Податки на прибуток», параграф 7, параграф 10 Міжнародного стандарту бухгалтерського обліку 18 (МСБО 18) «Дохід», параграфу 6, параграфу 12, параграфу 13, параграфу 14, параграфу 16, параграфу 24 Міжнародного стандарту бухгалтерського обліку 16 Наказом Міністерства фінансів України (МСБО 16) «Основні засоби» затвердженого від 28 липня 2000 року № 181, Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 №291, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21.12.1999 за №893/4186 (зі змінами та доповненнями), частини 7 ст. 179, ст. 181, ст. 205 Господарського кодексу України від 16.01.2003 №436-IV (зі змінами), гл. 18, гл. 19 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435-IV (зі змінами), Наказу Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 4 грудня 2009 року № 554 «Про затвердження типових форм первинних документів з обліку в будівництві», Постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2005 р. № 668 «Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві» (із змінами і доповненнями), в результаті чого:

- занижено податок на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 1 428 017 грн., в тому числі: за 2019 рік у сумі 1 428 017 гривень.

- завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування податком на прибуток за 3-и квартали 2024 року в сумі 71 238 042 гривень.

2. п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.3 ст.198, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (зі змінами), в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 689 043 грн., в тому числі:

травень 2023 в сумі 454 517 грн.,

лютий 2024 в сумі 60 900 грн.,

липень 2024 в сумі 51 813 грн.,

серпень 2024 в сумі 35 000 грн.,

вересень 2024 в сумі 86 813 грн.

3. п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року з урахуванням пункту 89 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Закону України від 12 січня 2023 року № 2876-ІХ "Про внесення змін до розділу ХХ "Прикінцеві положення" Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ «УКРАЇНСЬКА ЧОРНОМОРСЬКА ІНДУСТРІЯ» здійснило реєстрацію податкових накладних із порушенням терміну реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних у березні 2022, квітні 2022, травні 2022, грудні 2022, січні 2023, травні 2023, вересні 2023, лютому 2024 та вересні 2024.

На підставі положення п.86.7. ст.86 ПКУ ТОВ «УКРАЇНСЬКА ЧОРНОМОРСЬКА ІНДУСТРІЯ» 25.02.2025 року подано заперечення на акт від 12.02.2025 року № 5706/15-32-07-09-19 про результати документальної планової виїзної перевірки (а.с. 72-79, т. 1).

За результатами розгляду заперечень ГУ ДПС в Одеській області листом від 11.03.2025 року № 3831/КПР/15-32/07-09-06 «Про розгляд заперечень» повідомило позивача, що висновки акту перевірки від 12.02.2025 року № 5706/15-32-07-09-19 залишено без змін (а.с. 80-101, т. 1).

На підставі висновків Акту перевірки від 12.02.2025 року № 5706/15-32-07-09-19 Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято податкові повідомлення-рішення:

- від 18.03.2025 року № 709, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем Податок на прибуток на загальну суму 1 570 819 грн, у тому числі 1 428 017 грн. - за податковими та/або іншими зобов`язаннями; 142 802 грн - штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (а.с. 102, т. 1);

- від 18.03.2025 року № 709, згідно якого зменшено розмір від`ємного значення суми податку на прибуток у розмірі 71 238 042 грн. (а.с. 103, т. 1).

- від 18.03.2025 року № 709, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 757 947 грн, у тому числі 689 043 грн. - за податковими та/або іншими зобов`язаннями; 68 907 грн - штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (а.с. 104, т. 1);

- від 18.03.2025 року № 09, яким за затримку реєстрації податкових накладних до позивача застосовано штраф у сумі 13 196,19 грн. (а.с. 105, т. 1).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.п. 14.1.13 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, безоплатно надані товари, роботи, послуги:

а) товари, що надаються згідно з договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів;

б) роботи (послуги), що виконуються (надаються) без висування вимоги щодо компенсації їх вартості;

в) товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання і використані нею.

Відповідно до п.п. 14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно п.п. 14.1.257 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі.

Безповоротна фінансова допомога - це:

сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів;

сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості;

сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності;

основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних).

Поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Відповідно до п.44.2 ст.44 Податкового кодексу України, для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Платники податку, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Юридичні особи - платники єдиного податку, які відповідають критеріям, визначеним підпунктом 3 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, ведуть спрощений бухгалтерський облік доходів та витрат з метою обрахунку об`єкта оподаткування за методикою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є:

прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Платники податку на прибуток - виробники сільськогосподарської продукції, які обрали річний податковий (звітний) період відповідно до підпункту 137.4.1 пункту 137.4 статті 137 цього Кодексу, фінансовий результат до оподаткування за податковий (звітний) період обчислюють шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування за минулий звітний рік на фінансовий результат до оподаткування за перше півріччя такого року та збільшення на фінансовий результат до оподаткування за перше півріччя поточного звітного року, що визначені відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності;

Згідно п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України, базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Відповідно до п.п.140.4.4 п.140.4 ст.140 Податкового кодексу України, фінансовий результат до оподаткування зменшується: на суму субсидій, отриманих платником податку - суб`єктом кінематографії України для повернення частини кваліфікованих витрат відповідно до Закону України "Про державну підтримку кінематографії в Україні", здійснених при виробництві (створенні) фільму та включених до складу доходів звітного періоду відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Згідно п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно із пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в ЄРПН (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а""г" цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Розглядаючи даний спір, суд виходить з наступного.

1. Щодо визначення порушення по «заниженню операційних доходів» вартості робіт/послуг з джерела, що не відповідає документально оформленому, тобто надходження робіт, послуг від невизначених осіб без вимоги про їх компенсацію, а вартість оприбуткованого активу вважається безоплатно отриманими:

- в сумі 3114834 грн. по операціям з постачальником ТОВ «АКВА-БІГ» () у 4 кварталі 2019 року за ППР № 709 від 18.03.2025 р.;

- в сумі 2 700 820 грн. за ППР № 709 від 18.03.2025 р., що включає: 4 кв. 2020 року в сумі 16590654 грн. по операціям з постачальником ТОВ «ЛУЧ-ПРОЕКТ» (); 3 кв. 2024 року в сумі 1 041 756 грн. по операціям з постачальником ТОВ «ІНТЕНСІТІ УКРАЇНИ» ().

Суд погоджується з доводами позивача про те, що висновки про реальність чи нереальність господарських операцій платника податку з його контрагентами повинні ґрунтуватися безпосередньо на підставі проведеної перевірки господарських операцій між таким платником та його контрагентом, а не за результатами аналізу інформаційно-комунікаційних систем ДПС по ланцюгу постачальників контрагентів: ТОВ «АКВА-БІГ», ТОВ «ЛУЧ-ПРОЕКТ» та ТОВ «ІНТЕНСІТІ УКРАЇНИ».

З акту перевірки вбачається, що фактично податковим органом не проводились перевірки контрагентів підприємства: ТОВ «АКВА-БІГ», ТОВ «ЛУЧ- ПРОЕКТ», ТОВ «ІНТЕНСІТІ УКРАЇНИ», в порядку, визначеному ПК України.

Тобто, на дату визначення підприємству порушення податкового законодавства за господарськими операціями з контрагентами: ТОВ «АКВА-БІГ», ТОВ «ЛУЧ-ПРОЕКТ», ТОВ «ІНТЕНСІТІ УКРАЇНИ» по ланцюгу їх постачальників, податковими органами не було встановлено порушень податкового законодавства та не підтверджено їх у встановленому податковим законодавством порядку шляхом складання акту перевірки і винесення податкового рішення.

У той же час, посилання в акті перевірки на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів підприємства та по ланцюгах постачання, а також податкову інформацію надану іншими контролюючими органами, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального та податкового законодавства (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20 березня 2018 року у справі № 804/939/16).

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення податкової дисципліни контрагентами «по ланцюгу» не є підставою для притягнення до відповідальності платника податку, оскільки вона є індивідуальною (Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВС/КАС у справі № 815/2417/16 від 21.04.2021р.).

За порушення, які вчинив підрядник, підприємство відповідальності не несе, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від дотримання його контрагентами податкової дисципліни та правильності ведення ними податкового або бухгалтерського обліку, зокрема, від фактичної сплати контрагентами податків до бюджету, від перебування постачальників за юридичною адресою, а також від їх господарських та виробничих можливостей. Тобто, у разі підтвердження реального характеру здійснених робіт, як у даній ситуації, платник не може відповідати за порушення, допущені постачальником, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цієї особи (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.11.2024 № 520/24953/21).

Таким чином, суд вважає, що визначення податковим органом порушення позивачем податкового законодавства по реальним господарським операціям виключно на підставі інформації отриманої з інформаційно-комунікаційних систем податкових органів по ланцюгу постачальників контрагентів підприємства: ТОВ «АКВА-БІГ», ТОВ «ЛУЧ-ПРОЕКТ» та ТОВ «ІНТЕНСІТІ УКРАЇНИ», є безпідставною та такою, що прямо порушує принцип індивідуальної відповідальності кожного платника податків.

На думку суду, для цілей визначення об`єкта оподаткування має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають сутність та підтверджують реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. При цьому, податкове законодавство не встановлює перелік первинних документів, зі складенням яких мають оформлюватися ті чи інші операції, а лише визначає вимоги щодо обов`язкових реквізитів таких документів.

З метою дослідження фактичного постачання товарів/послуг у межах господарської діяльності необхідно встановити зміст господарських операцій, договірні умови, фактичний порядок надання поставок, обсяги і зміст, мету придбання, належним чином дослідити первинні бухгалтерські документи, складені щодо господарських операцій, з`ясувати, чи розкривають первинні документи зміст операцій, та оцінювати такі докази кожний окремо та у їх сукупності, а не посилатись на виключно узагальнену податкову інформацію.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування, та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у власній господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами. Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Суд зазначає, що при вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема, якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на податковий орган. Аналогічні праві висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2022 у справі №160/3364/19.

Так, під час проведення документальної перевірки та на стадії розгляду письмових заперечень на акт перевірки позивачем було надано представникам ГУ ДПС в Одеській області як первинні документи бухгалтерського та податкового обліку, так і інші документи по господарським операціям, які в сукупності відображають сутність господарських операцій та їх економічний зміст, а також підтверджують реальність здійснення господарських операцій по придбанню робіт (послуг) з метою їх використання у власній господарській діяльності: у 4 кварталі 2019 року в сумі 3114834 грн по операціям з постачальником ТОВ «АКВА-БІГ» (); у 4 кварталі 2020 року в сумі 16590654 грн по операціям з постачальником ТОВ «ЛУЧ-ПРОЕКТ» (); у 3 кварталі 2024року в сумі 1 041 756 гривень по операціям з постачальником ТОВ «ІНТЕНСІТІ УКРАЇНИ» ().

Також суд враховує, що окрім письмових пояснень, під час перевірки та під час розгляду письмових заперечень на акт підприємством було надано:

- договори з додатками, рахунки, довідки та акти виконаних робіт з додатками, платіжні доручення на підтвердження оплати, картки рахунків та оборотно-сальдові відомості (копію запиту та відповіді на запит - додаємо, Додатки №№23-24, також документи додаються до позовної заяви);

- відомості ресурсів до акту приймання-виконаних будівельних робіт№2 (форма №КБ-2в) за листопад 2019 року від ТОВ «АКВА-БІГ» (додано в Додатку № 31, що спростовує висновки у листі-відповіді ГУ ДПС в Одеській області № 3831/КПР/15-32-07-09-06 від 11.03.2025р. про відсутність цього документу);

- пояснення та документи, які підтверджують факт виконання визначеного в договорах виду робіт контрагентами ТОВ «АКВА-БІГ» і ТОВ «ЛУЧ-ПРОЕКТ» на території замовника: викопіювання з журналу проходження інструктажу перед початком робіт; листи про допуск співробітників контрагента на територію замовника; загальний журнал робіт; акти гідравлічних випробувань; заявки на в`їзд/ ввіз автотранспорту та ТМЦ; загальний журнал виконаних робіт; акти на закриття прихованих робіт; акти про відсутність зауважень; акти допуску; цивільно-правові договори ТОВ «ЛУЧ-ПРОЕКТ» з фізичними особами; фото виконуваних робіт (копії документів було надано разом із письмовими запереченнями на акт, Додатки №№ 38-53).

Так, виконання робіт контрагентами ТОВ «ЛУЧ-ПРОЕКТ» () та ТОВ «АКВА-БІГ» () проводилося в рамках реалізації підприємством проекту: «Реконструкція котельної олійно-екстракційного заводу з розширенням та встановленням турбогенератора електричною потужністю до 22 МВт на місці існуючого складу шроту на об`єкті ТОВ «УКРАЇНСЬКА ЧОРНОМОРСЬКА ІНДУСТРІЯ». Вимоги по перенесенню інженерних мереж пожежно-технологічного водопроводу і зливної каналізації з установкою сепараторів нафтоуловлювача та нанесенню вогнезахисного покриття на металоконструкціях каркасу будівлі і монтаж пожежної сигналізації визначені в проектній документації (Додаток № 25-26).

Чинне законодавство ще на стадії розробки робочого проекту визначає низку вимог до робочої документації, що включає проходження перевірок/експертиз. Також і введення в експлуатацію будівель класу відповідальності СС3 передбачає проведення замовником комплексу заходів та погоджень і експертиз.

У відповідності до вимог Постанови КМ України №461 "Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів" Державною архітектурно-будівельною інспекцією України (ДАБі) було проведено перевірку відповідності проектної документації Підприємства вимогам будівельних норм, стандартів тощо, з обов`язковим оглядом об`єкта на місці та фото- і відеофіксацією. За результатами проведення вказаної перевірки Підприємству було видано Сертифікат № ІУ73 від 13 квітня 2021року, який засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації та підтверджує його готовність до експлуатації (копію сертифікату було надано до ГУДПС в Одеській області разом із письмовими запереченнями на акт, додаток №27).

Отже, на думку суду, отримання підприємством Сертифікату № ІУ73 від 13 квітня 2021 року підтверджує реалізацію проекту з дотриманням будівельних норм та стандартів, вимог, що ставляться при виконанні робіт з будівництва (реконструкції та ін.), а також факт здійснення та реальність виконання визначених за проектом видів і обсягів робіт.

29.07.2019 року між підприємством та виконавцем - ТОВ «АКВА-БІГ» () було укладено договір № 539 на проведення комплексу робіт по перенесенню інженерних мереж пожежно-технологічного водопроводу і зливної каналізації з установкою сепараторів нафтоуловлювача в складі реалізації проекту «Реконструкція котельної олійно-екстракційного заводу з розширенням та встановленням турбогенератора електричною потужністю до 22 МВт на місці існуючого складу шроту на об`єкті ТОВ «УКРАЇНСЬКА ЧОРНОМОРСЬКА ІНДУСТРІЯ». Роботи виконуються на підставі Технічного завдання (Додаток № 29). Вартість робіт визначена в сумі 4 822 289,60 грн, в т.ч. ПДВ - 803 714,93 грн (копію договору з додатками та докази проведення розрахунків додано - Додаток № 28-31). Початком виконання робіт визначається дата передачі будівельного майданчика згідно акту приймання-передачі будівельного майданчика, тобто з 07.08.2019 року. По завершенню робіт Сторони підписують акт про відсутність зауважень та акт виконаних робіт.

У періоді, що перевірявся в рамках податкової перевірки постачальником (виконавцем) фактично виконано робіт на суму 3 844 575,77 грн., в т.ч. ПДВ - 640 764,30 грн., а саме: проведена модернізація інв.№3.17 «Трубопровід ДОЩОВОЇ каналізація заводу з дощоприймальниками, відкритими лотками (код власності 24,25,26,28,34,92)» на суму 2 595 695,03 грн. та інв. №3.21 «ВОДОПРОВІД виробничо-протипожежний В2 (код власності 22) на суму 608 126,44 грн. У відповідності до умов договору сторонами було підписано акти про відсутність зауважень та акти виконаних робіт № б/н від 31.08.2019р. на суму 729 751,73 грн. з ПДВ, № б/н від 14.11.2019р. на суму 3 114 834,04 грн. з ПДВ (Додаток №31-32).

У відповідності до вимог МСФО №16 «Основні засоби» та Облікової політики підприємства вартість виконаних робіт за актами виконаних робіт № б/н від 31.08.2019р. та № 2 від 14.11.2019р., усього на суму 3 203 821,48 грн. (без ПДВ), 3 844 585,77 грн з ПДВ по операціям з виконавцем - ТОВ «АКВА-БІГ» () визначена в обліку капітальними інвестиціями з наступним збільшенням первісної (балансової) вартості об`єкту та віднесена на витрати в період нарахування амортизації (тобто протягом встановленого періоду експлуатації), який за Обліковою політикою для машин та механізмів становить 20 років.

Суд вважає помилковими твердження податкового органу в частині визнання порушення у вигляді «заниження операційних доходів» і з тих підстав, що податковий орган в межах однієї господарської операції (за договором № 539 від 29.07.2019 року) з «ризиковим» постачальником - ТОВ «АКВА-БІГ» (), не вбачає критеріїв ризиковості по частині господарської операції, а саме: на суму 729751,73 грн. з ПДВ (акт виконаних робіт № б/н від 31.08.2019р.) та не визнає неправомірним віднесення цих витрат до первісної (балансової) вартості основного засобу, а в листопаді 2019 року роботи за актом № 2 від 14.11.2019р. на суму 3 114 834,04 грн. з ПДВ вже визнано як заниження доходу за «ризиковою операцією». При цьому, такі дії/судження податкового органу не унормовані жодною нормою податкового законодавства та/чи міжнародного стандарту, що свідчить про надуманість висновків щодо вчиненого платником податків порушення.

15.05.2020 року між позивачем та ТОВ «ЛУЧ-ПРОЕКТ» () було укладено договір № 154 на виконання робіт по нанесенню вогнезахисного покриття на металоконструкціях каркасу будівлі та монтаж пожежної сигналізації в складі реалізації проекту «Реконструкція котельної олійно-екстракційного заводу з розширенням та встановленням турбогенератора електричною потужністю до 22 МВт на місці існуючого складу шроту на об`єкті ТОВ «УКРАЇНСЬКА ЧОРНОМОРСЬКА ІНДУСТРІЯ». Роботи виконуються на підставі Технічного завдання (копію договору з додатками та докази проведення розрахунків додаємо - Додаток № 33-31). Вартість робіт визначена в сумі_2 590 725,72 грн (в т.ч. ПДВ - 431 787,62 грн).

Початком виконання робіт визначається дата передачі будівельного майданчика згідно акту приймання-передачі будівельного майданчика (Додаток № 36), тобто з 12.06.2020 року. По завершенню робіт Сторони підписують акт про відсутність зауважень та акт виконаних робіт.

У періоді, що перевірявся перевіряючими ГУ ДПС в Одеській області постачальником (виконавцем) фактично виконано робіт на суму 2 547 783,49 грн з ПДВ (2 123 152,91 грн без урахування ПДВ), а саме: виконано роботи по нанесенню вогнезахисного покриття на металоконструкціях каркасу будівлі та монтаж пожежної сигналізації в складі реалізації проекту «Реконструкція котельної олійно-екстракційного заводу з розширенням та встановленням турбогенератора електричною потужністю до 22 МВт на місці існуючого складу шроту на об`єкті ТОВ «УКРАЇНСЬКА ЧОРНОМОРСЬКА ІНДУСТРІЯ».

У відповідності до вимог підписаного договору та за результатами виконання робіт Сторонами було складено та підписано акти про відсутність зауважень та акти виконаних робіт № 1 від 29.10.2020 на суму 1 659 064,16 грн (з ПДВ), № 2 від 28.12.2020р. на суму 553 021,21 грн. (з ПДВ), № 3 від 29.09.2021р. на суму 335 698,12 грн. (з ПДВ) (Додаток № 37).

Вартість робіт з нанесення вогнезахисного покриття на металоконструкції каркасу будівлі ТОВ «ЛУЧ-ПРОЕКТ» () включено замовником (підприємством) до вартості виготовлення основних засобів, які введені в експлуатацію, а саме: Об`єднана головна будівля з прибудовами (Літ 1К) інв.№310- 62402-0003 на суму 1 843 404,48 грн (без ПДВ) та системи пожарної сигналізації інв. №310-51301-0006 на суму 279 748,43 грн. без ПДВ.

У відповідності до вимог МСФО №16 «Основні засоби» та Облікової політики підприємства загальна вартість виконаних робіт за укладеним договором в сумі 2 123 152,91 грн без ПДВ, усього з ПДВ - 2547 783,49 грн. по операціям з контрагентом - ТОВ «ЛУЧ-ПРОЕКТ» () визначена підприємством в обліку капітальними інвестиціями з наступним збільшенням первісної (балансової) вартості об`єкту та віднесена на витрати в період нарахування амортизації (тобто протягом встановленого періоду експлуатації), який за Обліковою політикою для будинків, споруд та передавальних пристроїв становить 50 років.

Помилковість суджень податкового органу в частині визнання порушення у вигляді «заниження операційних доходів» підтверджується і тим, що податковий орган межах однієї господарської операції (за договором № 154 від 15.05.2020р.) з «ризиковим» постачальником - ТОВ «ЛУЧ-ПРОЕКТ» та створення одного основного засобу (інв. № 310-62402-0003), вартість якого склала 1 843 404,48 грн (без ПДВ), з урахуванням ПДВ - 2 212 085, 38 грн., не вбачає критеріїв ризиковості та неправомірності в діях підприємства щодо віднесення частини витрат на виготовлення одного основного засобу в сумі 553 021,22 грн (з ПДВ) (за актом № 2 від 28.12.2020р.) в та не визнає неправомірним віднесення цих витрат до первісної (балансової) вартості частини основного засобу, інша частина витрат на виготовлення того ж самого основного засобу на суму 1 659 064,16 грн (з ПДВ) (за актом № 1 від 29.10.2020р.) визначається як порушення у вигляді як заниження операційних доходів за «ризиковою операцією». При цьому такі дії/судження податкового органу не унормовані жодною нормою податкового законодавства та/чи міжнародного стандарту, що свідчить про надуманість висновків щодо вчиненого платником податків порушення.

Щодо господарських операцій з контрагентом - ТОВ «ІНТЕНСІТІ УКРАЇНИ».

Як зазначив позивач, сутність господарської діяльності підприємства позивача є переробка насіння соняшника з безперервним циклом виробництва (тобто з цілодобовий режимом роботи) та виробництво електроенергії з альтернативних джерел. Відповідно, технологічне обладнання підприємства використовується в умовах агресивного середовища, високих температур і тисків. Для підтримки в працездатному стані основних засобів здійснюється повсякденний догляд, поточний та профілактичний ремонти тощо.

18.07.2024 року між підприємством та ТОВ «ІНТЕНСІТІ УКРАЇНИ» () було укладено договір № 917 на виконання робіт з ремонту обладнання на території ТОВ «УКРАЇНСЬКА ЧОРНОМОРСЬКА ІНДУСТРІЯ». Роботи виконуються згідно технічного завдання, що є додатком до договору (копію договору з додатками додаємі, Додаток № 54). Роботи виконуються з матеріалів Замовника. Вартість робіт визначена в сумі 621 755,72 грн з ПДВ.

На підтвердження виконання робіт з поточного ремонту сторонами було складено та підписано акт здачі-приймання виконаних робіт № 1 від 29.08.2024 на суму 621 755,72 грн з ПДВ, акт про відсутність зауважень (Додаток № 64) та проведено розрахунки за виконані роботи (Додатки № 55-56, 61).

Також 13.08.2024 року сторонами було укладено договір № 928 на виконання робіт з ремонту обладнання на території ТОВ «УКРАЇНСЬКА ЧОРНОМОРСЬКА ІНДУСТРІЯ» Роботи виконуються згідно технічного завдання, що є додатком до договору (копію договору з додатками та докази проведення розрахунків додаємо, Додаток № 57, 63). Роботи виконуються з матеріалів Замовника. Вартість робіт визначена в сумі 420 000,00 грн (з ПДВ).

На підтвердження виконання робіт за договором з поточного ремонту сторонами було складено та підписано акт здачі-приймання виконаних робіт № 2 від 29.08.2024р на суму 420 000,00 грн (з ПДВ) акт про відсутність зауважень (Додаток № 65) та проведено розрахунки за виконані роботи (Додатки № 58, 56, 62).

Окрім цього, факт виконання ТОВ «ІНТЕНСІТІ УКРАЇНИ» робіт на території підприємства позивача за укладеними договорами також підтверджується: листами на ввіз/вивіз інструментів та матеріалів, роботу в вихідні та святкові, акт допуску до робіт , прийому-передачі матеріалів (Додаток № 59); журнал реєстрації вступного інструктажу з питань ОП (Додаток № 60); дозвільно-виконавча документація (Додаток № 66)

У відповідності до вимог МСФО №16 «Основні засоби» та Облікової політики підприємства загальна вартість виконаних робіт з ремонту обладнання за господарськими операціями з контрагентом - ТОВ «ІНТЕНСІТІ УКРАЇНИ» на загальну суму 1 041 756 грн. з ПДВ (868 130,00 грн. без ПДВ), правомірно визначена підприємством в обліку як витрати на поточний ремонт обладнання у період проведення щорічного довготривалого профілактичного ремонту та відображена на рахунку « 392» в сумі 732 330,00 грн. і відноситься на витрати протягом фінансового року (з 01.07.2024 по 30.06.2025). А проведення капітального ремонту пневмотранспорту лушпиння ПВ (інв. № 01.01.0670) в сумі 135 800,00 грн є витратами, що визнаються підприємством в обліку капітальними інвестиціями з наступним збільшенням первісної (балансової) вартості об`єкту та відноситься на витрати в період нарахування амортизації (тобто протягом встановленого періоду експлуатації), який за Обліковою політикою для машин та механізмів становить 20 років.

Також суд бере до увагу, що при реєстрації податкових накладних, виписаних контрагентами по вищевказаним господарським операціям з ТОВ «АКВА-БІГ», ТОВ «ЛУЧ-ПРОЕКТ», ТОВ «ІНТЕНСІТІ УКРАЇНИ», податкові накладні були зареєстровані податковим органом у встановленому порядку, що свідчить про відсутність критеріїв ризикованості платників податків згідно Постанови КМУ № 1165 від 11.12.2019р. "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" (Додатки №№ 67-70).

На думку суду, висновки податкового органу щодо невідповідності первинних документів вимогам законодавства та сутності господарських операцій з контрагентами: ТОВ «АКВА-БІГ», ТОВ «ЛУЧ-ПРОЕКТ», ТОВ «ІНТЕНСІТІ УКРАЇНИ», у зв`язку з відсутністю в актах виконаних робіт інформації про залучення до виконання робіт субпідрядників та підписання актів тільки з боку замовника та підрядника, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, є безпідставними та спростовуються наступним:

1) чинне законодавство не обмежує сторону - виконавця в залученні до виконання робіт сторонніх фізичних осіб чи сторонні організації, залишаючись відповідальним перед замовником за якість виконання такими третіми особами робіт.

2) Заповнення графи «Субпідрядник» не є обов`язковим і необхідним під час складання акту приймання виконаних будівельних робіт, оскільки форма КБ-2в є примірною. Відповідно сторони мають право на власний розсуд змінювати її.

3) посилання на порушення вимог Наказу Міністерства регіонального розвитку та будівництва України № 554 від 4 грудня 2009 року «Про затвердження примірних форм первинних документів з обліку в будівництві» є незаконним, оскільки такий наказ втратив чинність ще у 2014 році на підставі Наказу № 16 від 20 січня 2014 року Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України.

4) в силу вимог абз. 1 п. 2.4 Положення № 88 первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/ або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

При цьому, в силу приписів норм Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер (ч.2 ст. 9 Закону).

З викладеного вбачається, що відсутність графи «Субпідрядник» зовсім не може свідчити про незалучення до виконання робіт субпідрядних організацій та невідповідність у зв`язку з цим такого акту вимогам, що ставляться до первинних документів.

Сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту та витрат, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю. Наведені висновки підтверджуються правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постановах від 05.11.2024 № 520/24953/21, від 14 серпня 2018 року у справі № 815/3479/17, від 19 вересня 2018 року у справі № 2а-2104/12/1370.

З огляду на вищевикладене, документальним підтвердженням вчинення господарських операцій з ТОВ «АКВА-БІГ», ТОВ «ЛУЧ-ПРОЕКТ», ТОВ «ІНТЕНСІТІ УКРАЇНИ», є складені з дотриманням норм чинного законодавства господарсько-правові договори з додатками до них, акти виконаних робіт, акти про відсутність зауважень та ін., проектна документація, виписки банків про проведення розрахунків, відомості з регістрів бухгалтерського обліку, журнали проведення інструктажів тощо, що підтверджують фактичне виконання на території замовника - підприємства відповідного виду та обсягу робіт, з подальшим використанням підприємством результатів таких робіт в господарській діяльності.

Щодо висновків податкового органу про те, що «вартість оприбуткованого активу вважається безоплатно отриманою», суд зазначає таке.

В силу положень п.п. 14.1.13. ст. 14 ПКУ безоплатно надані товари, роботи, послуги: а) товари, що надаються згідно з договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів; б) роботи (послуги), що виконуються (надаються) без висування вимоги щодо компенсації їх вартості; в) товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання і використані нею.

Також з аналізу положень ст. 718 Цивільного кодексу України випливає, що роботи і послуги (дії майнового або немайнового характеру) не можуть бути предметом договору дарування, оскільки вони були виконані на оплатній основі. А договори підряду є двосторонніми оплатними правочинами на відміну від договорів дарування (статті 718, 837 і 843 ЦКУ).

Як вже зазначалося вище, підприємством було укладено договори підряду (виконання робіт) з контрагентами: ТОВ «АКВА-БІГ», ТОВ «ЛУЧ-ПРОЕКТ», ТОВ «ІНТЕНСІТІ УКРАЇНИ», за умовами яких сторони передбачили проведення оплати за належним чином виконані роботи. На підтвердження проведення розрахунків в процесі перевірки перевіряючим було надано відповідні банківські виписки.

Навіть у випадку безоплатного отримання підприємством основних засобів за Обліковою політикою підприємства «у бухгалтерському обліку дохід не визнається: відбувається збільшення 15 рахунку до ринкової вартості отриманого ОЗ у кореспонденції з рахунком 69 «Доходи майбутніх періодів», а не в період виникнення безоплатно створеного активу. Початкова вартість таких ОЗ підлягає амортизації. Нараховують її аналогічно з іншими ОЗ - через запис за кредитом субрахунку 131 «Зношування основних засобів» та дебет рахунків обліку витрат (залежно від напрямку використання об`єктів). Одночасно з нарахуванням амортизації підприємство щомісяця у такій сумі (пропорційній нарахованій амортизації) визнає дохід від використання безоплатно/ за символічну плату отриманих ОЗ ( кредит рахунку 745 «Дохід від безоплатно отриманих активів»), зменшуючи таким чином суму додаткового капіталу/доходів майбутніх періодів, відображеного під час зарахування таких об`єктів до складу активів на рахунку 69 ( проводки: Дт 69, Кт 745).

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що підприємством було правильно відображено господарські операції за їх сутністю, вони є реальними, виконані та оформлені у відповідності до вимог чинного законодавства і підтверджені належними первинними документами за правилами бухгалтерського обліку, а також такі господарські операції спричиняють відповідні майнові наслідки для підприємства як замовника робіт. Відповідно, підприємством правомірно відображено в фінансовій звітності витрати на створення основних засобів та їх ремонт за господарськими операціями з ТОВ «АКВА-БІГ», ТОВ «ЛУЧ-ПРОЕКТ», ТОВ «ІНТЕНСГП УКРАЇНИ», що свідчить про необґрунтованість висновків податкового органу щодо визначення цих витрат як операційні доходи з джерела, що не відповідає документально оформленому, а вартість оприбуткованого активу вважається безоплатно отриманою.

Таким чином, є необґрунтованим визначення порушення по «заниженню операційних доходів» в сумі 3114834 грн. за ППР № 709 від 18.03.2025р. та в сумі 2700820 грн за ППР № 709 від 18.03.2025р.

Щодо визначення порушення по завищенню «Собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» на суму 68 537 222 грн. за ППР № 709 від 18.03.2025р. та 4 818 593 грн. за ППР № 709 від 18.03.2025р. суд зазначає таке.

Посилання податкового органу в акті на те, що «кваліфікація проведених підприємством щорічних ремонтів обладнання до категорії капітальних ремонтів не протирічать основним засадам та положеннями, визначеними Міжнародними стандартами фінансової звітності», не є належним обґрунтуванням для визначення підприємству порушень норм Міжнародного стандарту фінансової звітності та зменшення собівартості в сумі 73 355 815 грн. (68 537 222 грн. + 4 818 593 грн.).

Як зазначено позивачем, підприємство застосовує міжнародні стандарти фінансової звітності, веде облік доходів і витрат та визначає об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень Податкового кодексу України, та зобов`язане забезпечити ведення бухгалтерського обліку відповідно до міжнародних стандартів та облікової політики.

Облікова політика являє собою конкретні принципи, основи, домовленості, правила та практики, які застосовує підприємство, коли складає і подає фінансову звітність. Якщо немає МСФЗ, який конкретно застосовується до операції, іншої події або умови, управлінський персонал підприємства у відповідності до МСФО № 8 (параграф 10) застосовує судження під час розробки та застосування облікової політики по кожній операції.

Починаючи з 01.01.2019р., підприємство правомірно використовує норми МСФЗ, МСБО та облікової політики, і суд погоджується з доводами позивача, що саме до компетенції управлінського персоналу підприємства віднесено застосування суджень під час застосування облікової політики при складанні фінансової звітності, тоді як податковий орган такими повноваженнями не наділений.

Окрім Облікової політики, яка визначає поняття основних засобів, їх складові частини, визначає види поліпшень об`єктів ОЗ, витрати, що понесені для підтримки об`єктів ОЗ в робочому стані (огляд, технічне обслуговування, ремонт тощо) тощо, враховуючи специфіку самого підприємства, управління технічним обслуговуванням та ремонтом технологічного та загальнозаводського обладнання додатково регулюється на підприємстві внутрішньою Процедурою управління технічним обслуговуванням та ремонтом технологічного та загальнозаводського обладнання (далі по тексту - процедура, Додатки №№71-72).

Вказана Процедура регламентує процес управління технічним обслуговуванням та ремонтом технологічного загальнозаводського обладнання підприємства з метою встановлення порядку планування та проведення технічного обслуговування, ремонтів обладнання, встановлення вимог щодо організації контролю за проведенням технічного обслуговування та ремонтів обладнання.

Процедурою визначаються наступні терміни: К - капітальний ремонт - робота з обладнанням для відновлення його ресурсу, відновлення первинних характеристик та продовження його терміну служби за рахунок спеціальних інвестицій. При цьому до капітального ремонту належать види модернізації обладнання. Повне детальне розбирання всіх вузлів та механізмів машини. Перевірка всіх деталей. Капітальний ремонт вузлів та механізмів, заміна новими або відновлення всіх зношених деталей, а також ремонт базових та корпусних деталей. ТО - технічне обслуговування: комплекс робіт для підтримки справності та працездатності обладнання. П - поточний ремонт - виконання огляду з визначенням стану обладнання з одночасною ремонтною операцією, а саме заміна мінімальної кількості деталей, що зносилися, та налагодження обладнання, з метою забезпечення його роботи до зупинки на черговий ППР. ППР - планово-попереджувальний (превентивний) ремонт - щомісячні стандартні операції, які проводяться з обладнанням у встановлений час із заздалегідь спланованими трудовитратами та витратами ТМЦ (запасних частин) для збільшення його ресурсу. ДПР - Довготривалий профілактичний ремонт - щорічна стандартна операція, що проводиться з обладнанням у встановлений час із заздалегідь спланованими трудовитратами та витратами ТМЦ (запасних частин) для збільшення його ресурсу. ДПР виконується за затвердженим планом-графіком. У цей час виконуються всі види ремонтів обладнання. МР - маркетинговий рік - період від 01 липня до 30 червня.

Відповідно до розділу 3. «Основні положення» Процедури: (п.3.2) Специфіка роботи олійно-жирових підприємств у тому, що технологічне обладнання в основному ремонтується під час планової зупинки на місячний профілактичний ремонт (1 раз на місяць за попереднім погодженням з усіма службами) та щорічний довготривалий профілактичний ремонт (1 раз на рік на 14-26 днів). П.3.3. - Планування обслуговування та ремонтів обладнання проводиться з урахуванням його завантаженості та аналізу технічного стану, що формується на основі спостережень за його роботою, результатами проведення попередніх ремонтів, оглядів та діагностики. П.3.4 - Для основного обладнання, яке неможливо зупинити у процесі роботи, всі огляди та поточний ремонт із трудомісткістю менше 24 годин планується виконувати на місячних профілактичних ремонтах, більше 24 годин - у довготривалий профілактичний ремонт.

Так, враховуючи сутність господарської діяльності підприємства, а саме: переробка насіння соняшника з безперервним циклом виробництва (тобто з цілодобовий режимом роботи) та виробництво електроенергії з альтернативних джерел, технологічне обладнання заводу використовується в умовах агресивного середовища, високих температур і тисків, для підтримки в працездатному стані основних засобів здійснюється повсякденний догляд, поточний та профілактичний ремонти в період ППР та/чи ДПР.

У відповідності до норм МФСЗ, МСБО (№ 1 параграф 17, №8 параграф 10) та положень Облікової політики (п.4.1.9.) підприємства (перелічено вище в правовому обґрунтуванні цієї скарги), - згідно з наказами по підприємству (додатками № 73¬78) про проведення довготривалого (щорічного) профілактичного ремонту, один раз на рік по закінченню переробки і повному вивантаженні технологічного обладнання та силосів зберігання сировини проводиться щорічний профілактичний ремонт. До кожного наказу у вигляді додатку управлінський персонал визначає план проведення такого ремонту з переліком устаткування, яке підлягає ремонту, переліком робіт з короткою характеристикою ремонту (його виду), строку виконання ремонтних робіт, та інших робіт що мають ознаки технічного обслуговування та поточного ремонту устаткування (обладнання).

Відповідно, у кожному конкретному випадку саме управлінський персонал (технічна служба підприємства) визначає комплекс операцій із забезпечення працездатності основних засобів з урахуванням виду робіт, терміну та обсягів робіт, а також строків їх виконання з урахуванням безперервного циклу виробництва, що характеризує ремонт проведений в період щорічного довготривалого профілактичного ремонту як поточний ремонт, що проводиться для відновлення технічного стану обладнання до очікуваних економічних вигод від його використання.

Операції та інші події та умови обліковуються підприємством відображаються згідно з їхньою сутністю, а не лише виходячи з їхньої юридичної форми, що у повній мірі відповідає вимогам р. 2.8. МСФЗ для МПС. Тобто, управлінський персонал підприємства визначає характер і ознаки здійснюваних робіт за їх сутністю не залежно від часу та періоду їх виконання.

Якщо в період зупинки виробництва на щорічний довготривалий профілактичний ремонт виконуються ремонти за ознакою капітального ремонту (модернізації, відновлення модифікація, добудова, реконструкція), такі витрати відображається у складі капітальних інвестицій на рах.15 «Капітальні інвестиції» і тільки після закінчення робіт списується з кредиту рах.15 в дебет рах.10 «Основні засоби».

Результати проведення модернізації, дообладнання, добудови, реконструкції, капітального ремонту експертно-технічна комісія на підприємстві фіксує актами та визначає залишковий термін корисного використання такого ОЗ.

Відповідно, в обліку витрати на ремонти або відносяться до складу витрат (поточного періоду або на собівартість), або капіталізуються, збільшуючи первісну вартість об`єктів ОЗ, що ремонтуються (якщо такі ремонти є поліпшенням об`єкта, яке призводить до збільшення первісно очікуваних вигід від його використання або строку його експлуатації.

Після закінчення щорічних профілактичних ремонтів обладнання та устаткування працює в нормальному режимі, відповідно до своєї виробничої потужності, виконує свої функції з переробки сировини за давальницькою схемою та виробництва електричної енергії з альтернативних джерел. Тобто, щорічний профілактичний ремонт призводить до відновлення очікуваних економічних вигод від його використання.

У відповідності до §14 МСБО 16 та п.4.12 «Витрати майбутніх періодів» Облікової політики витрати на відновлення очікуваних економічних вигод в період щорічного профілактичного ремонту відносяться в бухгалтерському обліку на рахунок 392 «витрати майбутніх періодів» та рівномірними частинами відносяться на витратні рахунки на період до закінчення маркетингового (фінансового) року. Витрати, понесені у зв`язку з щорічним профілактичним ремонтом розподіляються пропорційно у періоді з початку нового сезону і до кінця маркетингового року.

Суд погоджується з доводами позивача, що норми міжнародних стандартів законодавчо не наділяють податкові органи правом (повноваженнями) самостійно приймати рішення щодо визначення суті ремонтів підприємств, а також самостійне віднесення до того чи іншого виду ремонту чи виду поліпшення об`єктів, у тому числі без урахування результатів аналізу існуючої ситуації та суттєвості таких витрат саме з урахуванням діяльності конкретного платника податків.

Вищевикладене спростовує трактування податковим органом норм податкового законодавства, яке регулює порядок визначення об`єкта оподаткування за міжнародними стандартами фінансової звітності, що у свою чергу свідчить про безпідставність визначення відповідачем такого порушення як завищення собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) на суму 68 537 222 грн. за ППР № 709 від 18.03.2025р. та 4 818 593 грн. за ППР № 709 від 18.03.2025р.

Відносно визначення за ППР № 709 від 18.03.2025р. порушення формування податкового кредиту з ПДВ на суму 689043 грн. суд зазначає таке.

Сума податку на додану вартість, що вважається перевіряючими заниженою та підлягає сплаті до бюджету, визначена в акті в розмірі 689043,48 грн по операціям з постачальниками:

- ТОВ «АКВА-БІГ» (), ПН № 12 від 14.11.2019 сума ПДВ - 238 906,82 грн (загальна сума з ПДВ - 1 433 440,94грн);

- ТОВ «ЛУЧ-ПРОЕКТ» (), ПН № 115 від 22.05.2020р, сума ПДВ 129 536,3 грн. (загальна сума ПДВ 777 217,70 грн, ПН « 129 від 29.10.2020р, сума ПДВ 146 974,40 грн (загальна сума з ПДВ - 881 846,40 грн). Тобто, по постачальнику ТОВ «ЛУЧ-ПРОЕКТ» загальна сума ПДВ складає 276 510,70 грн.

- ТОВ «ІНТЕНСІТІ УКРАЇНА» (), ПН №1 від 26.07.2024 року, сума ПДВ - 51 812,98 грн (загальна сума з ПДВ -310 877,86 грн), ПН №1 від 16.08.2024р., сума ПДВ - 35 000,00 грн ( загальна сума з ПДВ - 210 000 00 грн), ПН № 3 від 29.08.2024р, сума ПДВ - 51 812,98 грн (загальна сума з ПДВ - 310 877,86 грн), ПН №2 від 29.08.2024р, сума ПДВ - 35 000,00 грн (загальна сума з ПДВ 210 000,00 грн). Тобто всього сума ПДВ складає 173 625.96 грн.

Тоді як загальна сума ПДВ, що включена в дохід по вищенаведеним постачальникам складає 969275,67 грн. а саме:

- постачальник ТОВ «АКВА-БІГ» () - листопад 2019 року в сумі 3 114 834,04 грн, в тому числі ПДВ 519 139,01 грн;

- постачальник ТОВ «ЛУЧ-ПРОЕКТ» () - листопад 2020 року в сумі 1 659 064,16 грн, в тому числі ПДВ 276 510,70 грн.,

- постачальник ТОВ «ІНТЕНСІТІ УКРАЇНА» () - серпень 2024 року в сумі 1 041 755,71 грн, в тому числі ПДВ 173 625,96 грн.

Суми податку на додану вартість в розмірі 969275,67 грн, які включені до збільшення доходу у складі суми 5 815 654 грн (з ПДВ) та податок на додану вартість, що неправомірно вважається заниженим і, на думку перевіряючих, підлягає сплаті до бюджету в розмірі 689043 грн. - не співпадають, також не співпадають і дати виписки податкових накладних та періоди їх віднесення, які зазначені у висновку акту перевірки (стор. 107).

Суд зауважує, що при реєстрації податкових накладних, виписаних контрагентами по вищевказаним господарським операціям з ТОВ «АКВА-БІГ», ТОВ «ЛУЧ-ПРОЕКТ», ТОВ «ІНТЕНСІТІ УКРАЇНИ», податкові накладні були зареєстровані податковим органом у встановленому порядку, що свідчить про відсутність критеріїв ризикованості платників податків згідно Постанови КМУ № 1165 від 11.12.2019р. "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" (копії податкових накладних з доказами їх реєстрації по кожному з контрагентів надано, Додатки № 67-70).

Зазначені обставини, на думку суду, свідчать про недостовірність відображення перевіряючими даних в акті, які стали підставою для безпідставного визначення платнику податків порушень податкового законодавства та винесення необґрунтованого ППР № 709 від 18.03.2025р., яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» на суму 689 043 грн., нараховано штрафні санкції в розмірі 68 904 грн.

Відносно визначення порушення за ППР № 709 від 18.03.2025р. положень п.201.10 ст.201 ПКУ з урахуванням п.89 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до розділу ХХ «Прикінцеві положення» Податкового кодексу України, в результаті чого визначено, що підприємством проведено реєстрацію податкових накладних із порушенням терміну реєстрації податкових накладних у ЄРПН, що стало підставою для нарахування штрафу в сумі 13 196, 19 грн.

Відповідно до п. 201.10 ст.201 ПКУ з урахуванням п. 89 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до розділу ХХ «Прикінцеві положення» Податкового кодексу України для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Згідно п. 89 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до розділу ХХ «Прикінцеві положення» Податкового кодексу України Тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням таких граничних строків: для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 18 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Як вбачається з таблиці № 1 (Додаток № 80) підприємством (як отримувачем (покупцем) товарів/послуг) проведено реєстрацію розрахунків коригування до податкових накладних, що складені постачальниками товарів/послуг та в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг, фактично в день їх отримання від постачальників товарів/послуг.

На підтвердження дат направлення розрахунків коригувань ПДВ на реєстрацію в день його отримання надано Протоколами руху документів/звітів і пов`язаними з ними повідомленнями/квитанціями (Додаток № 81).

Таким чином, керуючись положеннями п. 201.10 ст.201 ПКУ та п.89 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до розділу ХХ «Прикінцеві положення» ПКУ, суд доходить до висновку про відсутність з боку підприємства, як покупця послуг, порушень терміну реєстрації розрахунків коригування зі зменшення суми компенсації при здійснення реєстрації, що спростовує правомірність нарахування штрафу в сумі 13196, 19 грн за ППР № 709 від 18.03.2025 р.

Крім того, суд бере до уваги наданий позивачем Висновок експертів № 453/1/25 за результатами проведення комісійної судової економічної експертизи, складений 03.11.2025 року, в якому зазначено, що висновки акту від 12.02.2025 № 5706/15-32-07-09-19/35395662 в частині висновку про те, що ТОВ «УКРАЇНСЬКА ЧОРНОМОРСЬКА ІНДУСТРІЯ» в порушення п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (зі змінами), параграфу 6, параграфу 12, параграфу 13, параграфу 14, параграфу 16, параграфу 24 Міжнародного стандарту бухгалтерського обліку 16 (МСБО 16) «Основні засоби», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28 липня 2000 року № 181, розділ 2.8, розділу 2.9 Міжнародного стандарту фінансової звітності для малих та середніх підприємств (МСФЗ та МСП), ст. 12 «Застосування міжнародних стандартів» Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (зі змінами та доповненнями), ТОВ «УКРАЇНСЬКА ЧОРНОМОРСЬКА ІНДУСТРІЯ» віднесено до складу собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) (Рядок 2050 Звіту про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) форма 2) витрати по щорічним плановим ремонтам заводу та тепло-електро станції (ТЕС) в результаті чого витрати завищено всього у сумі 73 355 815 грн - документально та нормативно не підтверджуються (а.с. 12-60, т. 5).

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 18.03.2025 року № 709, № 709, № 709, № 709 - є протиправними та підлягають скасуванню, а позов ТОВ "УКРАЇНСЬКА ЧОРНОМОРСЬКА ІНДУСТРІЯ" підлягає повному задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд присуджує позивачу всі здійснені ним документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 139, 241-246, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ЧОРНОМОРСЬКА ІНДУСТРІЯ" (адреса: вул. Транспортна, 44, м. Чорноморськ, Одеський район, Одеська область, 68001, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (адреса: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області № 709 від 18.03.2025 р., № 709 від 18.03.2025 р., № 709 від 18.03.2025 р., № 709 від 18.03.2025 р.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ЧОРНОМОРСЬКА ІНДУСТРІЯ" сплачений судовий збір у розмірі 33488 грн. (тридцять три тисячі чотириста вісімдесят вісім гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено 16 березня 2026 року.

Суддя В.В. Андрухів