Справа № 320/50538/24
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2026-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 березня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Сорочка Є.О.,

суддів Коротких А.Ю.,

Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЙСИКС» про ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом Державного агенства України Плейсіті до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), за участю третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЙСИКС» про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваленко Євгенія Івановича у не відкритті виконавчого провадження за заявою КРАІЛ від 13.06.2024 № 11-6/2074 у виконавчому провадженні № 75351132;

- зобов`язати прийняти рішення про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню рішення Комісії з регулювання азартних ігор та лотерей від 15.02.2024 № 91 «Про результати позапланової перевірки та застосування фінансових санкції (штрафів) до ТОВ «СПЕЙСИКС».

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 05.11.2025 у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, яка постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2026 залишена без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 05.11.2025 - без змін.

У подальшому, ТОВ «СПЕЙСИКС» подало заяву, у якій просило ухвалити додаткову постанову, якою стягнути з Державного агентства України ПлейСіті на користь ТОВ «СПЕЙСИКС» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20 000 грн.

Розглянувши заяву, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Порядок розподілу судових витрат встановлений нормами статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС).

Згідно з частиною першою статті 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною другою зазначеної статті передбачено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Порядок відшкодування судових витрат, понесених третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, врегульовано частиною одинадцятою статті 139 КАС, згідно з якою судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Зі змісту наведеної норми висновується, що право на відшкодування судових витрат, понесених третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, реалізується за правилами розподілу судових витрат, які встановлені для тієї сторони у справі, на боці якої виступала ця третя особа, та залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Подібна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, в ухвалі від 29.06.2022 у справі № 640/24854/19, ухвалі від 23.04.2025 у справі №560/17661/23 та в постановах від 22.10.2020 у справі № 808/2832/17, від 27.05.2021 у справі № 480/6187/20, від 19.10.2021 у справі №520/13581/2020, від 11.12.2024 у справі № 494/1193/22 та ін.

У справі, що розглядається, заявник брав участь у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, виступав у справі на стороні відповідача та заперечував проти заявлених позовних вимог.

Таким чином, судові витрати, понесені заявником, відшкодовуються у тому ж порядку, у якому відшкодовувались би судові витрати відповідача, тобто в порядку частини другої статті 139 КАС, положення якої передбачають відшкодування відповідачу - суб`єкту владних повноважень документально підтверджених витрат, пов`язаних лише із залученням свідків та проведенням судових експертиз, та не встановлюють стягнення інших судових витрат при ухваленні рішення на користь такого суб`єкта.

Верховний Суд при вирішенні питання відшкодування судових витрат, понесених третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, у постанові від 04.11.2021 у справі № 808/1398/18 дійшов висновку, що стягнення з особи, яка не є суб`єктом владних повноважень, судового збору чи витрат на правничу допомогу при відмові в задоволенні позову на користь суб`єкта владних повноважень КАС не передбачено, а відтак і не можуть стягуватись такі витрати на користь третьої особи у цій справі.

За таких обставин, підстави для задоволення заяви та стягнення з позивача на користь третьої особи судових витрат на професійну правничу допомогу відсутні.

Керуючись статтями 34, 132, 134, 139, 243, 252 КАС, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЙСИКС» про ухвалення додаткового судового рішення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Є.О. Сорочко

Суддя А.Ю. Коротких

Суддя Є.В. Чаку