Справа № 140/509/26
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2026-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року ЛуцькСправа № 140/509/26

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач 1) з наступними позовними вимогами:

1) визнати протиправними дії щодо переведення на пенсію по віку із застосуванням середньої заробітної плати за 2018 2020 роки;

2) зобов`язати провести перерахунок та виплату пенсії по віку із застосуванням середньої заробітної плати відповідно до частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2022 2024 роки) з 12.07.2025.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.03.2025 позивач звернувся в Головне управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV.

Однак, для розрахунку розміру пенсії позивача по віку відповідачем було взято показник середньої заробітної плати по Україні за 2018-2020 роки, як для перерахунку пенсії, а не згідно до норм частини 2 статті 40 Закону №1058-1IV, визначеної для призначення нової пенсії : за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2022-2024 роки), мотивуючи тим, що позивачу вже була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» а тому, для застосування середньої заробітної плати, визначеної ч.2 статті 40 для призначення пенсії при переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, не має підстав .

На думку позивача відповідач вчинив протиправні дії, які полягають у не здійсненні перерахунку та виплату пенсії відповідно до статті 40 Закону №1058-IV із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2022-2024 роки, тому звернувся до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 19.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до частини першої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Копію ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі відповідач отримав 20.01.2026 у зареєстрований через підсистему «Електронний суд» кабінет, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

26.01.2026 на адресу суду від позивача надійшла заява, до якої долучено лист ГУ ПФУ у Волинській області 13.01.2026 №745-21880/К-02/8-0300/26, яким відмовлено у перерахунку пенсії позивача, посилаючись на відсутність правових підстав.

09.02.2026 на адресу сулу надійшло клопотання від представника відповідача щодо залучення співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області.

09.02.2026 на адресу суд від ГУ ПФУ у Волинській області надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено з урахуванням Порядку органом, що приймав рішення за заявою позивача, визначено ГУ ПФУ в Львівській області.

Спеціалістами Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області позивачу, призначено пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV. При цьому, пенсію обчислено середньомісячного заробітку 27399,38 грн (за період з 01.07.2000 по 01.02.2023), середньої заробітної плати по Україні за 2018-2020 роки 9118,81 грн, індивідуального коефіцієнта заробітку 3,00471.

18.12.2025 позивач звернувся із запитом, в порядку Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 №393/96-ВP, щодо розрахунку розміру його пенсії при переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію по віку, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

Головним управлінням повідомлено позивача про порядок обчислення розміру пенсії та застосування середньої заробітної плати у випадках переведення пенсії з одного виду пенсії на інший вид.

Представник відповідача 1 додав, що середня заробітна плата, визначена частиною другою статті 40 Закону №1058-IV для призначення пенсії застосовується лише під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії.

Враховуючи викладене, відсутні правові підстави для переведення позивача з пенсії за вислугу років призначеної за нормами Закону №1788-XII на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV та застосування показника середньої заробітної плати за 2022-2024 роки в межах одного й того ж Закону.

09.02.2025 через систему «Електронний суд» від представника відповідача 1 надійшла заява, якою долучено до матеріалів справи заяву ОСОБА_1 про перехід на інший вид пенсії від 09.02.2024.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 10.02.2026 залучено до участі у справі співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області (79016, місто Львів, вулиця Митрополита Андрея, 10, ) (далі - ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач 2).

03.03.2026 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача 2 у якому зазначив, що за принципом екстериторіальності документи позивача розглядалися ГУ ПФУ у Волинській області та відповідно рішення за результатами розгляду поданих документів приймалося ГУ ПФУ у Львівській області.

Загальний (страховий) стаж, який враховано для обчислення розміру пенсії станом на 09.02.2024 становить 36 років 10 місяці 15 днів, коефіцієнт страхового стажу - 0,036833.

Середньомісячний заробіток обчислений за період страхового стажу з 01.07.2000 - 28.02.2023 за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, який визначено із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2018-2020 роки, з якого сплачені страхові внески 9118,81 грн., що становить 27399,38 грн. (9118,81 грн.*3,00471 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати).

Розмір призначеної пенсії за вислугу років до здійснення перерахунку щодо переходу на пенсію за віком становив - 8766,73 грн.

Розмір призначеної пенсії станом на 09.02.2024 становив 10980 грн. 87 коп.

Враховуючи вищезазначене, підстав для проведення перерахунку пенсії відповідно до частини другої статті 40 Закону 1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2022-2024 роки немає.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких мотивів та підстав.

ОСОБА_1 , є пенсіонером та перебуваю на обліку в ГУ ПФУ в Волинській області.

З 14.04.2021 позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення».

Як зазначає позивач, що 01.03.2025 звернувся до відповідача з письмовою заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», досягнувши необхідного 60-ти річного пенсійного віку та надавши пакет документів для призначення пенсії.

Однак, суд зауважує, що заява ОСОБА_1 про перехід на інший вид пенсії датована - 09.02.2024.

Рішенням №97 від 16.02.2024 здійснено перехід з виду на вид пенсії, що підтверджується перерахунком пенсії від 16.02.2024.

Однак, для розрахунку розміру пенсії позивача по віку відповідачем було взято показник середньої заробітної плати по Україні за 2018-2020 роки, як для перерахунку пенсії, а не згідно до норм частини 2 статті 40 Закону №1058-1IV, визначеної для призначення нової пенсії: за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2022-2024 роки).

У зв`язку з вищенаведеним, позивач звернувся до відповідача із зверненням щодо обчислення пенсії із застосуванням середньої заробітної плати по Україні за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Листом від 13.01.2026 №745-21880/К-02/8-0300/26 відповідач повідомив, що при опрацюванні за екстериторіальним принципом поданої заяви Головними управліннями Пенсійного фонду України у Львівській та Черкаській областях переведено позивача з 09.02.2024 на пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2023 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058). Зазначає, що при переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію за віком для застосування середньої заробітної плати (доходу) в Україні, визначеного частиною другою статті 40 Закону №1058 для призначення пенсії за 2021-2023 роки, немає підстав, оскільки позивача у 2021 році була призначена пенсія за вислугу років.

Позивач не погоджується з діями відповідача так як, у даному випадку має місце призначення пенсії за іншим Законом, а тому для визначення розміру пенсії мають застосовуватися формули, які використовуються при призначенні пенсії вперше відповідно до Закону №1058-IV, тобто виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2022-2024 роки, тому звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом №1058-IV визначаються принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам.

Згідно зі статтею 1 Закону №1058-ІV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з положеннями статті 9 Закону №1058-ІV за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 2 Закону №1788-ХІІ передбачено такий вид трудової пенсії як за вислугу років.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону №1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно з приписами частини другої статті 40 Закону №1058-IV, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Системний аналіз вищезазначених положень дозволяє дійти висновку, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-IV. Однак у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).

Суд зауважує, що ОСОБА_1 було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.

Для призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV позивач звернувся вперше 09.02.2024 (відповідно до зави позивача про перехід на інший вид пенсії) .

Таким чином, отримуючи пенсію за вислугу років позивач не користувалася жодним із видів пенсій, встановлених Законом №1058-ІV, тому звернувшись до відповідача із заявою від 09.02.2024 про призначення їй пенсії за віком, позивач використав право на призначення пенсії в солідарній системі відповідно до Закону №1058-ІV вперше, та перейшла з одного виду пенсії на інший.

Отже, у випадку, коли особі було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», у подальшому при розрахунку пенсії за віком за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» такій особі показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугою років.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду №876/5312/17 від 31.10.2018.

Як встановлено судом, та не заперечується сторонами позивач отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону №1788-ХІІ.

Позивач 09.02.2024 звернувся до відповідача із заявою про переведення її з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV.

На підставі даної заяви позивача було переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України №1058-ІV.

Таким чином, у даному випадку позивач має право на призначення іншої пенсії за іншим Законом.

Для визначення розміру пенсії позивача мають застосовуватися формули, які використовуються при призначенні пенсії вперше відповідно до Закону №1058-IV.

Отже відповідач мав призначити пенсію, виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2022-2024 роки, тобто показник середньої заробітної плати має враховуватись за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом №1058-IV.

На думку суду, відповідачем неправомірно застосовано розмір середньої заробітної плати (доходу) в Україні та не враховано приписи частини другої статті 40 Закону №1058-ІV.

Вказані вище висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, яка висловлена у постанові від 12.06.2020 у справі №400/293/19.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що при призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV має застосовуватись показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021-2023 роки.

Суд зауважує, що в прохальній частині позивач просить провести перерахунок та виплату пенсії по віку із застосуванням середньої заробітної плати відповідно до частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2022 2024 роки) з 12.07.2025, оскільки вважає, що звернувся із заявою про перехід пенсії з виду на інший вид -01.03.2025.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся із заявою про перехід пенсії 09.02.2024, тому показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, а саме 2021-2023.

Отже, позовні вимоги слід задовольнити частково.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Стосовно позовних вимог зобов`язального характеру заявлених до ГУ ПФУ у Волинській області, суд враховує наступне.

Згідно з частиною першою статті 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1) (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку №22-1 заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно з пунктом 4.2 розділу IV Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3. розділу IV Порядку №22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами пункту 4.10 розділу IV Порядку №22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Аналіз наведених вище положень Порядку №22-1 свідчить про наступне:

- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п.4.10);

- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Так, у межах спірних правовідносин заява позивача про переведення з пенсії за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV розглянута за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Львівській області та за результатом її розгляду прийнято спірне рішення.

Дані обставини підтверджується доданими до клопотання витягів з системи ІКС ПФУ з електронної пенсійної справи позивача 16.02.2024 об 15:57 год. користувачем U13001-PP271 проведено перерахунок пенсії з виду на вид ОСОБА_1 . Це свідчить, що з урахуванням порядку заява про перерахунок з доданими документами була розглянута за принципом екстериторіальності Головним управління Пенсійного фонду України в Львівській області, оскільки даному управлінню Пенсійного фонду України відповідає вказаний код користувача згідно переліку областей, що додається.

Суд зауважує, що відповідачем у справах, в яких оспорюються, зокрема, рішення, ухвалені в результаті розгляду заяви про призначення пенсії, є саме орган державної влади суб`єкт владних повноважень, який прийняв відповідне рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 08.02.2024 у справі №500/1216/23.

Відтак, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу IV Порядку №22-1 належним відповідачем у частині позовних вимог щодо зобов`язання призначити пенсію є саме ГУ ПФУ у Львівській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглянув заяву ОСОБА_1 про призначенні пенсії та прийняв рішення про відмову.

Натомість, ГУ ПФУ у Волинській області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішення про призначення пенсії, а тому відсутні правові та фактичні обставини для покладання на нього обов`язку щодо прийняття рішення за заявою позивача.

Згідно з пунктом 4.10 розділу IV Порядку №22-1 ГУ ПФУ у Волинській області визначено як суб`єкт, який буде здійснювати виплату пенсії позивачу за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання (в разі її призначення/перерахунку).

При цьому у суду відсутні підстави вважати, що після призначення пенсії позивачу, ГУ ПФУ у Волинській області не проводитиме її виплату.

Отже, позовні вимоги до ГУ ПФУ у Волинській області заявлені безпідставно.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що відповідач 2 не довів правомірності своїх дій при призначенні пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2018-2020 роки, а тому з метою належного способу захисту порушеного права позивача суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, шляхом визнання таких дій відповідача протиправними, та для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень слід зобов`язати ГУ ПФУ в Львівській області здійснити нарахування та виплату пенсію за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2021-2023 роки відповідно до частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня подачі заяви, а саме з 12.07.2025.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати згідно статті 139 КАС України розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області щодо обчислення розміру призначеної ОСОБА_1 , відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2018-2020 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області здійснити ОСОБА_1 з 12 липня 2025 року перерахунок та виплату пенсії за віком, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2021-2023 роки, з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43027, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 6, ).

Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області (79016, місто Львів, вулиця Митрополита Андрея, 10, ).

Суддя В.В. Дмитрук