Справа № 200/9746/25
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2026-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2026 року Справа№200/9746/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабіча С.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - 1-ий відповідач), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - 2-ий відповідач), відповідно до якої просить:

визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у перерахунку пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 10.09.2025 №13;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2025 року виходячи з індивідуального коефіцієнту для обчислення пенсії в розмірі 16,21622.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивачка звернулась із заявою від 01.09.2025 щодо перерахунку пенсії з долученням документів ОСОБА_2 (годувальника), а саме: експертного висновку Донецької регіональної міжвідомчої експертної ради по встановленню причинного зв`язку захворювань та інвалідності наслідків аварії на ЧАЕС та їх професійного характеру від 29.11.1990 № 1037/151-11, архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 27.08.2018 № 5688/02-09 про прийняття участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, довідки про направлення на спеціальні збори по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ІНФОРМАЦІЯ_1 без зазначення дати та номера видачі, завірену довідку про роботу у зоні відчуження ІНФОРМАЦІЯ_2 від 25.02.2004 №2/19, довідки про призвання на учбові збори Військової частини від 21.06.1987 №28, довідку про період зборів ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.01.1998 №4/29.

За принципом екстериторіальності, відповідач 2, розглянувши заяву позивача, прийняв рішення № 13 від 10.09.2025 року про відмову у перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю законних підстав, через ненадання довідки про заробітну плату годувальника, одержану за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках.

Зазначає, що у порядку надання адвокатських послуг представник позивачки звернувся до відповідача 1 з адвокатським запитом від 23.09.2025 року щодо причин зменшення основного розміру пенсії та надання необхідних документів, у відповіді на який відповідач 1 у своєму листі від 26.09.2025 року зазначив, що 01.09.2025 року пенсію позивачці обчислено виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати (індивідуальний коефіцієнт заробітку - 2,48105) у зв`язку з відсутністю документів годувальника в матеріалах електронної пенсійної справи, на підставі яких можливо визначити часову тарифну ставку, нарахування та виплату премії, підстави застосування кратності по відповідній зоні небезпеки.

Також відповідачем 1 зазначено, що позивачка має змогу звернутися з наданням довідки про заробітну плату годувальника за роботу в зоні відчуження та первинні документи на підставі яких визначалися складові довідки про заробітну плату.

Позивачка зауважила, що первинні документи вже надаватися нею у зверненні від 01.09.2025 року.

Також з наданої відповідачем довідки про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії за період з 01.01.2025 року по 30.09.2025 рік, видно, що позивачка у період з 01.01.2025 року по 01.08.2025 року отримувала пенсійну виплату в розмірі 23610,00 грн, однак з 01.09.2025 року її розмір склав 11057,83 грн.

Однак, факт зменшення розміру пенсії вбачається також із розрахунку заробітку станом на 01.03.2025 року показник середньої заробітної плати становив 144548,63000, індивідуальний коефіцієнт для обчислення пенсії становив 16,21622. Відповідно до розрахунку стажу станом на 01.09.2025 рік показник середньої заробітної плати становить 22115,66000, індивідуальний коефіцієнт зменшено до 2,48105. Розмір пенсії згідно проколу-рішення станом на 05.09.2025 року складає 11057,83 грн.

Позивачка звернулась до Відповідача 1 із заявою від 06.10.2025 року щодо перерахунку пенсії виходячи із заробітку в зоні відсудження станом на 1986-1990 роки.

Відповідач 1, розглянувши заяву, надав листа від 04.11.2025 року у якому відмовляє у здійснені перерахунку через відсутність законних підстав та відсутність необхідних документів у матеріалах електронної пенсійної справи.

Позивачка вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що суперечать чинному законодавству України, оскільки з аналізу розрахунку заробітку станом на 01.03.2025 рік та довідки про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії за період з 01.01.2025 року по 30.09.2025 рік вбачається, що відповідачем 1 було враховано довідку про заробітну плату у зоні відчуження годувальника, що підтверджується розміром індивідуального коефіцієнту для обчислення пенсії, розміру середньомісячного заробітку та розміром пенсії з надбавками відповідно.

Фактично, на думку позивачки, зменшення розміру індивідуального коефіцієнту для обчислення пенсії та середньомісячного заробітку з 01.09.2025 року вказує на умисне неврахування довідки про заробітну плату у зоні відчуження в період з 1986-1990 роках, тому є всі підстави вважати, що довідки зберігаються у матеріалах пенсійної справи позивачки, яка знаходиться у розпорядження відповідача 1.

У зв`язку з вищезазначеним, вважає, що рішення про відмову в перерахунку пенсії підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 16.12.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - залишено без руху.

Ухвалою суду від 23.12.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії та відкрито провадження у справі № 200/9746/25. Призначено дану справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого він просив відмовити у задоволенні позовних вимог, серед іншого, зазначаючи, що оскільки розмір пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991 року ставиться у залежність від заробітної плати, яка фактично отримана працівником у період роботи у зоні відчуження. Підставою для відмови у перерахунку пенсії позивачки слугувало те, що довідку про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986- 1990 р.р. годувальника не надано.

Від відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог, вказував, зокрема, що під час перевірки пенсійної справи позивачки було встановлено відсутність первинних документів, у тому числі довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження померлого годувальника ОСОБА_2 , з якої раніше обчислювалась пенсія.

З огляду на наведене, з 01.09.2025 року електронна пенсійна справа ОСОБА_1 приведена у відповідність до вимог чинного законодавства. Розмір пенсії обчислено виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня відповідного року, а саме: 22115,66 грн (8913,83 х 2.48105).

Таким чином, за відсутності довідок про заробітну плату та інших первинних документів, які видаються підприємствами на підставі бухгалтерських даних, спеціалісти Головного управління законно здійснили перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, як це передбачено статтями 54 і 57 Закону № 796.

01.09.2025 року позивачка у встановленому законом порядку звернулась до органів Фонду з заявою про перерахунок пенсії № 5932 («Допризначення у зв язку з наданими додатковими документами».). Дана заява розглянута за принципом екстериторіальності відповідачем 2 та за результатами її розгляду прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії № 13 від 10.09.2025 у зв`язку з відсутністю в матеріалах пенсійної справи довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 р.р. померлого годувальника.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

Позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію у зв`язку з втратою годувальника, призначену згідно зі статтею 54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року № 796-XII.

Відповідно до перерахунку пенсії від 25.04.2024 року основний розмір пенсії позивачки з 01.03.2024 року по 31.03.2024 року, з 01.04.2024 року по 15.09.2027 року, з 16.09.2027 року довічно, склав 23 610,00 грн.

Відповідно до перерахунку пенсії від 16.05.2024 року від 16.05.2024 року розмір пенсії позивачки в з 01.03.2024 року по 31.03.2024 року, з 01.04.2024 року по 15.09.2027 року, з 16.09.2027 року довічно, склав 23 610,00 грн.

Відповідно до перерахунку пенсії від 14.08.2025 року розмір пенсії позивачки з 01.09.2025 року по 15.09.2027 року, з 16.09.2027 року довічно, склав 11057,83 грн.

Згідно з розрахунками заробітку для обчислення:

- дата вводу заробітку 15.02.2024 року, індивідуальний коефіцієнт для обчислення 16.21622;

- дата вводу заробітку 01.03.2024 року, індивідуальний коефіцієнт для обчислення 16.21622;

- дата вводу заробітку 01.03.2025 року індивідуальний коефіцієнт для обчислення 2.48105.

Позивачка 01.09.2025 року звернулась до органів Пенсійного фонду із заявою № 5932 щодо перерахунку пенсії «Допризначення у зв`язку з наданими додатковими документами».

До вказаної заяви надано документи ОСОБА_2 (годувальника), а саме:

- експертний висновок Донецької регіональної міжвідомчої експертної ради по встановленню причинного зв`язку захворювань та інвалідності наслідків аварії на ЧАЕС та їх професійного характеру від 29.11.1990 № 1037/151-11;

- архівну довідку Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 27.08.2018 № 5688/02-09 про прийняття участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АС; - довідку про направлення на спеціальні збори по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ІНФОРМАЦІЯ_1 без зазначення дати та номера видачі; - завірену довідку про роботу у зоні відчуження ІНФОРМАЦІЯ_2 від 25.02.2004 № 2/19; - довідку про призвання на учбові збори військової частини від 21.06.1987 № 28 - довідку про період зборів ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.01.1998 № 4/29.

За наслідками розгляду заяви позивачки від 01.09.2025 року відповідачем 2 прийнято рішення № 13 від 10.09.2025 про відмову у перерахунку пенсії.

За змістом вказаного рішення відповідачем 2 зазначено, що під час розгляду документів електронної справи та документів звернення позивачки встановлено, що довідку про заробітну плату працівників в зону відчуження в 1986-1990 роках годувальника не надано.

За наслідками розгляду звернення позивачки відповідач у листі від 29.09.2025 року № 39895-35636/Д-02/8-0500/25 повідомив про таке.

Відповідно до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011р. № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (зі змінами) встановлено механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» .

Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Підставою для обчислення пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до частини 1 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є довідка про заробітну плату, що видана підприємством, установою, організацією або їх правонаступником встановленою формою. Зазначена довідка видається на підставі первинних документів: особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів, що містять відомості про нараховану заробітну плату, місце роботи (населений пункт, № зони кратність чи об`єкт), період роботи в зоні відчуження, конкретні дні роботи чи їх загальну кількість, тривалість робочого дня.

Копії первинних документів в обов`язковому порядку додаються до довідки про заробітну плату.

Статтею 15 Закону передбачено, зокрема, що видача довідок про заробітну плату за період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення здійснюється підприємствами, установами та організаціями.

Згідно з пунктом 8 типового положення про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 р.р., затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2012р. № 886, регіональна комісія розглядає письмові заяви громадян України з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання (категорія 1) і осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - заявник), про видачу довідки про заробітну плату, одержану в зоні відчуження в 1986-1990 р.р., у разі, коли підприємство, установу або організацію ліквідовано без правонаступника.

Форму довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 р.р. затверджено наказом Міністерства соціальної політики України від 12.10.2012р. № 644.

Рішенням Другого сенату Конституційного Суду України від 20.03.2024 № 2-р(II)/2024 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), припис статті 2 Закону України від 08.07.2011 року № 3668 «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», що поширює свою дію на Закон № 796, припис першого речення частини третьої статті 67 Закону № 796. Вказані норми, визнані неконституційними, утрачають чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення (20.03.2024).

З урахуванням рекомендацій, наданих Міністерством соціальної політики України, щодо механізму виконання зазначеного Рішення, виплата пенсій, призначених відповідно до Закону № 796, без обмеження максимальним розміром проводиться після перерахунку згідно постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств».

У зв`язку з відсутністю в матеріалах електронної пенсійної справи довідки про заробітну плату годувальника за роботу в зоні відчуження за встановленою формою, розмір пенсійної виплати позивачки обчислено виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року.

Додатково повідомлено, що позивачка має право надати до Головного управління довідку про заробітну плату за роботу в зоні відчуження та первинні документи (за наявності) на підставі яких визначено складові довідки про заробітну плату:

- табелі обліку робочого часу за відповідний період перебування в зоні відчуження;

- особовий рахунок або інші облікові документи за період роботи у зоні відчуження;

- платіжні або розрахунково-платіжні відомості, які підтверджують

фактичні суми нарахувань;

- відомості щодо тарифної ставки у зазначений період;

- документи, що підтверджують застосування кратності оплати праці (внутрішні накази або розпорядження, які визначали: конкретних працівників або категорії працівників, які підпадали під підвищену кратність; терміни дії цієї кратності; порядок нарахування тощо);

- положення про преміювання, чинне на підприємстві у 1987 році;

- накази, зміни або додатки, які підтверджують внесення змін до положення про преміювання працівників, залучених до робіт у зоні відчуження.

Позивачка, не погодившись із рішенням про відмову у перерахунку пенсії від 10.09.2025 року №13, звернулася до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та відповідним доводам сторін, суд дійшов таких висновків.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Правовідносини щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення врегульовані Законом України від 28.02.1991 № 796-XII Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Закон - № 796-XII).

Згідно зі статтею 10 Закону №796-ХІІ учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 частини 1 статті 14 Закону №796-ХІІ встановлено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів.

Частиною 1 статті 54 Закону №796-XII встановлено, що пенсії по інвалідності, що настали внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Частинами 4 і 5 статті 57 Закону № 796-XII установлено, що для обчислення пенсії по інвалідності відповідно до статті 54 цього Закону особам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначених статтею 10 цього Закону, стосовно яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, особам, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, внаслідок чого стали особами з інвалідністю, а також пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за осіб з їх числа за бажанням особи, яка звернулася за пенсією, заробітна плата (дохід) визначається виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

На реалізацію повноважень, передбачених статтею 54 Закону №796-ХІІ, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою затверджено Порядок обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та зобов`язано Пенсійний фонд України забезпечити здійснення перерахунку пенсій, призначених особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до набрання чинності цією постановою, за матеріалами пенсійних справ (далі - Порядок № 1210).

Порядок № 1210 визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - пенсії), а також визначення заробітної плати (доходу) для їх обчислення.

Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1210 заробітна плата (дохід) для обчислення пенсій враховується за будь-які 12 місяців підряд такої роботи.

Пункт 3 зазначеного Порядку встановлює, що у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження:

1) з дня аварії не менш як 12 місяців підряд, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати (доходу) за будь-який повний календарний місяць роботи в зазначеній зоні;

2) на промисловому майданчику Чорнобильської АЕС не менш як 12 місяців у період з 26 квітня 1986 року до 1 серпня 1987 року, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати (доходу) за будь-який повний календарний місяць роботи в зоні відчуження. Якщо така особа виводилася із зони Чорнобильської АЕС за медичними показниками у зв`язку з переопроміненням, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати (доходу) за будь-який повний календарний місяць роботи на промисловому майданчику Чорнобильської АЕС;

3) менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється виходячи із заробітної плати (доходу) за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження;

4) менше календарного місяця у 1986-1990 роках (в тому числі особа, яка захворіла на променеву хворобу), за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної (одержаного) за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати (доходу) за період роботи за межами зони відчуження.

У такому разі заробітна плата (дохід) за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати (доходу) проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати (доходу).

Таким чином, призначення пенсії та її розмір ставляться в залежність від заробітку, фактично отриманого працівником у період його роботи в зоні відчуження.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2021 року № 1307 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 і від 26 вересня 2012 року № 886» внесено зміни до пункту 9 Порядку № 1210, згідно з якими пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, для осіб з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС із 01.12.2022, у разі доцільності, визначаються з урахуванням заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, за наведеною у цьому пункті формулою.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 1210 у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється виходячи із заробітної плати (доходу) за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження.

Довідка про заробітну плату за період роботи у зоні відчуження видається виключно підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за призначенням (перерахунком) пенсії, на підставі первинних документів, а саме: особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами та підписуються керівником і головним бухгалтером.

В разі якщо особам, які в 1986-1990 роках брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і зоні відчуження, не була нарахована підвищена заробітна плата за основним місцем роботи відповідно до встановлених законодавством розмірів, на підставі первинних документів підприємство, установа чи організація, які відряджали працівника в зону відчуження (або його правонаступник) згідно з чинним законодавством проводить перерахунок заробітної плати і надає довідку про новий розмір заробітної плати в зоні відчуження для подання до органів Пенсійного фонду для перерахунку розміру пенсії.

Нарахована чи донарахована заробітна плата не виплачується, а враховується тільки для розрахунку пенсії. Суми заробітної плати за роботу в зоні відчуження беруться для розрахунку пенсії якщо вони були виплачені до 1992 року.

Відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 року № 207-7 оплата праці працівників підприємств, організацій і установ, відряджених у зону відчуження для виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження і запобіганню забруднення навколишнього середовища, провадилася у 3, 2, 1 зонах небезпеки у 4-х, 3-х, 2-х кратному розмірах тарифної ставки понад середньомісячну заробітну плату, яка відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи.

Для обчислення пенсії із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження, надається довідка про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках за формою, затвердженою наказом Міністерства соціальної політики від 12.10.2012 № 644.

У матеріалах справи пенсійної справи були наявні довідки, на підставі яких нараховувалась та виплачувалась позивачці пенсію у зв`язку з втратою годувальника, розмір якої до 31.08.2025 року обчислювався відповідно до статті 54 Закону № 796-XII.

З 01.09.2025 ГУ ПФУ в Донецькій області перерахувало пенсію позивачки, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. Тобто відповідно до частини 4 статті 57 Закону № 796-XII.

Частиною 1 статті 54 Закону № 796-ХІІ передбачено, що пенсії по інвалідності і у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Відповідно до частини 4 статті 57 Закону № 796-ХІІ для обчислення пенсії по інвалідності особам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, у яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, заробітна плата (дохід) може визначатися виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, - за бажанням особи, яка звертається за пенсією.

При цьому, суд звертає увагу на те, що застосування припису частини 4 статті 57 Закону № 796-XII передбачає висловлення бажанням особи, яка звернулася за пенсією.

Як видно з обставин справи, позивачка не висловлювала бажання на розрахунок її пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Суд не приймає до уваги посилання відповідачів про те, що у зв`язку з відсутністю в матеріалах пенсійної справи довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 р.р. померлого годувальника, оскільки на підставі вказаної довідки призначив позивачці пенсію і протягом багатьох років здійснював її виплату.

Відповідачами не надано доказів неправомірності або спростування відомостей, які містяться у вказаній довідці, не наведено жодних обґрунтованих доводів щодо змін в законодавстві, внаслідок яких указана довідка не може використовуватися для розрахунку пенсії позивачки.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про протиправність відмови відповідача 2 у здійсненні перерахунку пенсії позивачки з 01.09.2025 року.

Крім того, суд зазначає, що за змістом Рішення Конституційного Суду України від 20.03.2024 р. № 2-р(II)/2024 визначено такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), припис статті 2 Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширює свою дію на Закон України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 р. № 796-XII зі змінами, припис першого речення частини третьої статті 67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що приписи статті 2 Закону № 3668-VI у частині вимог щодо обмеження максимального розміру пенсії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що на них поширюється дія Закону № 796-XII, першого речення частини третьої статті 67 Закону № 796-XII суперечать вимогам частин першої, другої статті 8, частини першої статті 41 Конституції України.

Отже, на виконання вказаного рішення Конституційного Суду України пенсія має виплачуватися без обмеження максимальним розміром.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення від 10.09.2025 року № 13, прийняте з наведених у ньому підстав є протиправним, а тому підлягає скасуванню на підставі пункту 2 частини 1 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Згідно з пунктом 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, (далі - Порядок 22-1) засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності було визначено, що структурний підрозділ органу, що здійснює перерахунок пенсії позивачці є саме Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Завданням адміністративного суду є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та їх відповідності правовим актам вищої юридичної сили. Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Тому завданням адміністративного суду є саме контроль за легітимністю прийняття рішень.

За обставин цієї справи судом визнано протиправним та скасовано рішення відповідача 2 від 10.09.2025 року №13 про відмову у перерахунку пенсії позивачці.

А відтак дії зобов`язального характеру, як спосіб відновлення порушених прав, можуть бути застосовані судом виключно до того органу, дії, бездіяльність чи рішення якого визнані протиправними та (або) скасовані.

Відтак, у даній справі дії зобов`язального характеру можуть бути застосовані лише до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, як до того органу, рішення якого визнається протиправним.

За цих обставин у задоволенні позовних вимог про зобов`язання провести перерахунок щодо Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області слід відмовити.

Також не підлягає задоволенню вимога про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести виплату пенсії позивачці.

Зі змісту статей 2, 5 Кодексу адміністративного судочинства України слідує, що захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин, тому обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або законних інтересів особи на момент її звернення до суду, суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце у майбутньому.

Таким чином, судовому захисту підлягають вже порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому.

Суд зауважує, що на виконання даного рішення суду відповідач 2 ще не ухвалювало рішення щодо перерахунку пенсії, тому питання виплати такої пенсії не є спірним, а позовна вимога в цій частині є передчасною.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про необхідність, на підставі частини 2 статті 9 КАС України, визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 10.09.2025 року № 13 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2025 року, виходячи з індивідуального коефіцієнту для обчислення пенсії в розмірі 16,21622.

Таким чином позовні вимог підлягають частковому задоволенню з урахуванням частини 2 статті 9 КАС України.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що рішення відповідача 2 та його зобов`язано вчинити певні дії даним рішенням визнано протиправним та скасовано, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2 на користь позивачкою сплачений нею судовий збір в розмірі 968,96 грн.

Керуючись Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (місцезнаходження: 65057, Запорізька область, м. Запоріжжя, проспект Соборний, 158б, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 10.09.2025 року № 13 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2025 року, виходячи з індивідуального коефіцієнту для обчислення пенсії в розмірі 16,21622.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 968 гривень 96 копійок.

Повне рішення складене 17 березня 2026 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Бабіч