Справа № 525/988/25
Суддя: Прасол Я. В.
Дата ухвалення: 2026-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 525/988/25
Провадження №2-а/525/2/2026
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.03.2026 селище Велика Багачка

Великобагачанський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Прасол Я.В.,

секретаря судових засідань Корж Т.Ю.,

з участю представника позивача адвоката Смірнова С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в селищі Велика Багачка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Смірнов Сергій Іванович, до інспектора 2 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Нетребка Євгенія Миколайовича, Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Смірнова С.І., звернувся до Великобагачанського районного суду Полтавської області з позовною заявою до інспектора 2 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Нетребка Євгенія Миколайовича, Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги посилається на те, що 19.08.2025 інспектором 2 взводу 3 роти 1 батальйону УПП в Полтавській області ДПП Нетребком Є.М. було винесену постанову серії ЕНА №5519178 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 425 грн. Відповідно до постанови, 19.08.2025 о 10 год. 44 хв. водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «SKODA OCTAVIA» днз НОМЕР_1 не пред`явив на вимогу поліцейського посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційних документів на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.4 а ПДР.

Оскаржувану постанову позивач вважає такою, що підлягає скасуванню, оскільки рішення було прийняте без повного та всебічного з`ясування обставин по справі. Посилається на те, що він дійсно є власником автомобіля «SKODA OCTAVIA» днз НОМЕР_1 , указаний автомобіль він продав ОСОБА_2 , але право власності на автомобіль перереєстроване не було. Саме ОСОБА_2 у вказаний день керував автомобілем. 20.08.2025 ОСОБА_2 повідомив позивачу, що відносно нього було складено оскаржувану постанову. Просив скасувати постанову серії ЕНА №5519178 від 19.08.2025 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Відповідачем до суду було подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції по справі посилається на те, що позов є необґрунтованим, а твердження позивача не доведені належними та допустимими доказами по справі. Позивачем було допущено порушення ПДР, а саме: 19.08.2025 о 10 год. 44 хв. на а/д М03 Київ-Харків-Довжанський, 281 км, водій керував автомобілем «SKODA OCTAVIA» днз НОМЕР_1 , не пред`явив у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб та полісі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 2.4 а ПДР України. Поліцейським була розглянута справа та прийнято рішення про накладення адміністративного стягнення, при цьому поліцейський діяв у спосіб установлений Законом та у межах своїх повноважень. Твердження позивача про те, що він продав автомобіль, у дату та час вчинення адміністративного правопорушення перебував на роботі на елеваторі ПАФ «Агроінвест» в с. Корнієнки, жодними доказами не доведено.

Представник позивача адвокат Смірнов С.І. у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, посилався на те, що поліцейським не було установлено особу правопорушника та накладено стягнення не на особу, яка керувала транспортним засобом.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_3 , представник відповідачів Грешнова А.Ю., не з`явилися, про місце, дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник відповідачів просила проводити розгляд справи без її участі.

Допитаний у судовому засіданні, як свідок, відповідач ОСОБА_3 суду пояснив, що влітку 2025 року, точної дати він не пам`ятає, під час виконання своїх посадових обов`язків ним був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . Водій автомобіля категорично відмовлявся надати будь-які документи, що передбачені ПДР або підтверджують його особу, своїх прізвища, імені, по батькові не називав. Особу водія було встановлено згідно бази даних ІПНП, у базі наявна інформація про власника транспортного засобу. Згідно бази даних власником автомобіля значився ОСОБА_1 , фотокартки для ідентифікації у базі не було. Ним було прийнято рішення накласти адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду повідомив, що 19.08.2025 він перебував за кермом автомобіля «SKODA OCTAVIA» днз НОМЕР_1 , червоного кольору, який належить ОСОБА_1 , разом з ним в автомобілі також була його неповнолітня дитина. Він був зупинений працівниками поліції, проте жодних порушень він не допускав, вимога про зупинку була безпідставною. Поліцейські його імені не запитували, їх цікавили лише документи. Документи він не надав, оскільки поліцейським не були надані йому докази, щодо порушення ПДР. Далі поліцейський виніс постанову, після її отримання, він дізнався, що постанова була винесена відносно ОСОБА_1 , про це він у той самий день повідомив позивачу. Під час дослідження судом відеозапису з місця вчинення адміністративного правопорушення, який доданий відповідачем до відзиву, свідок ОСОБА_2 підтвердив, що дійсно на відеозаписі зафіксований він.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом установлено, що 19.08.2025 інспектором 2 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Нетребком Є.М. було розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено постанову серії ЕНА №5519178 від 19.08.2025 згідно якої, 19.08.2025 о 10 год. 44 хв. на 281 км а/д Київ-Харків, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «SKODA OCTAVIA» днз НОМЕР_1 , на вимогу поліцейського не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.4 а ПДР. ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. ( а.с. 6).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Верховним Судом у постанові від 30.05.2018 по справі №337/3389/16-а було викладено позицію, відповідно до якої: постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно п. 2.4 а ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Пунктами 2.1 ПДР установлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, у тому числі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони технічний талон); чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або страховий сертифікат "Зелена картка" (на електронному або паперовому носії), виданий іноземним страховиком відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка".

Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян ( ч. 1 ст. 126 КУпАП).

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого порядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності ( ст. 245 КУпАП)

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

У випадках, передбачених частинами першою - третьою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті, що зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу ( ч. 2 ст. 258 КУпАП).

Стаття 278 КУпАП визначає умови підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення. Згідно даної норми, орган, (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи витребувано необхідні додаткові матеріали, чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в т.ч. тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного правопорушення, оскільки по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. ч. 1-3, 5 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Як вбачається з оскаржуваної постанови від 19.08.2025 у ній наявне посилання на відеозапис, як на доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Долучений до матеріалів справи відеозапис не містить інформації про вчинення адміністративного правопорушення саме ОСОБА_1 , його присутності під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності. Так, згідно долученого відеозапису, який був переглянутий судом у судовому засіданні у присутності відповідача ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_2 , 19.08.2025 о 10 год. 44 хв. за кермом зупиненого поліцейським транспортного засобу «SKODA OCTAVIA» днз НОМЕР_1 був не позивач ОСОБА_1 , а свідок ОСОБА_2 , який дійсно не надав поліцейському документів для перевірки. Як пояснив поліцейський ОСОБА_3 , ним особа, яка притягається до адміністративної відповідальності установлювалася за допомогою інформації наявної в базах даних Національної поліції та був установлений власник транспортного засобу. Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні, перебуваючи під присягою, підтвердив, що саме він перебував за кермом автомобіля.

За загальним правилом відповідальність за адміністративне правопорушення несе особа, яка його вчинила.

Відповідальність власника (співвласника) транспортного засобу, врегульована положеннями ст. 14-1 КУпАП, зокрема, до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

У даному випадку правопорушення було зафіксоване не в автоматичному режимі, тобто відповідальність повинна нести особа, яка допустила порушення.

У випадках, прямо передбачених законами України, з метою, у тому числі, встановлення особи, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів ( ч. 1 ст. 260 КУпАП).

Таким чином, матеріали адміністративної справи не містять належних доказів для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, у тому числі, установлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Судом установлено, що відповідачами будь-яких доказів, які б підтвердили вчинення позивачем ОСОБА_1 порушення п. 2.4 а ПДР України, що стало підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, не надано.

У відповідності до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, гарантованого ч. 3 ст. 62 Конституції України, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення, постанова серії ЕНА №5519178 від 19.08.2025 - скасуванню. Оскільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, суд вважає, що згідно приписів п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України виникає необхідність закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, відносно позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що суд прийшов до переконання про необхідність задоволення позовних вимог, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Департаменту патрульної поліції на користь позивача 605 грн. 60 коп. судового збору сплаченого при зверненні до суду.

Враховуючи заявлене представником позивача клопотання про надання доказів на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу протягом 5 днів після ухвалення рішення суду, згідно положень ч. 7 ст. 139 КАС України, суд, відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 246 КАС України, вважає за необхідне призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати, дату, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру понесених нею судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 19, ч. 2 ст. 61 Конституції України, ст. ст. 7, 9, 245, 246, 251, 252, 254, 268, 280, 293 КУпАП, ст. ст. 6, 9, 72, 73, 76, 77, 241-246, 255, 257, 271-272, 286, 293, 297 КАС України,

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №5519178 від 19.08.2025 за ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України зазначається повне найменування сторін у справі:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання село Корнієнки, Миргородський район, Полтавська область, РНОКПП НОМЕР_2 ;

представник позивача: адвокат Смірнов Сергій Іванович, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №2764 від 23.04.2019, адреса здійснення діяльності: вул. Каштанова, 40, оф. 4, селище Велика Багачка, Миргородський район, Полтавська область;

відповідачі: інспектор 2 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Нетребко Євгеній Миколайович, службова адреса: вул. Кременчуцька, 2В, с. Розсошенці, Полтавська область;

Департамент патрульної поліції, адреса: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, ;

представник відповідачів: Грешнова Аліна Юріївна, РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

На виконання п. 4 ч. 6 ст. 246 КАС України, встановити позивачу ОСОБА_1 строк до 17 березня 2026 року для надання доказів розміру понесених у справі витрат на правову допомогу. Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати по справі на 08 год. 00 хв. 27 березня 2026 року.

Суддя Я.В. Прасол