Справа № 520/20378/25
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2026-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2026 р. № 520/20378/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Полях Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Дл Солюшн" (, вул. Набережно-Хрещатицька, буд.13/5, м. Київ, 04070) до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (, вул. Благовіщенська, буд. 30, м. Харків, 61052), Головного управління ДПС у м. Києві (; 04116, місто Київ, вул.Шолуденка, будинок 33/19) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся представник позивача з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення - рішення Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 236/35-00-04-05-33 від 19.05.2025 р. про застосування до товариства з обмеженою відповідальністю «ДЛ СОЛЮШН» штрафних (фінансових) санкцій у вигляді штрафу в розмірі 166 634,00 грн.

Ухвалою судді Харківського окружного адміністративного суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

Сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі.

Відповідачами подано відзиви на позовну заяву, в яких зазначено, що у спірних правовідносинах відповідачі діяли згідно чинного законодавства.

Керуючись приписами ст. 171, 257, 262 КАС України, суд зазначає, що розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи згідно із приписами ст. 258 КАС України, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що ГУ ДПС у м. Києві було проведено фактичну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Дл Солюшн", за результатами якої складено акт № 34546/Ж5/26-15-09-01/44895101 від 25.04.2025.

Згідно висновків акту перевірки встановлено порушення п. 2 ст. 23 Закону України від 18.06.2024 №3817-IX року «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

В ході перевірки встановлено факт продажу і роздрібної торгівлі сировини для рідин, що використовуються в електронних сигаретах, а саме: ароматизатори, гліцерин та суміш нікотину на загальну суму 83 317,00 грн., що підтверджується реєстром фіскальних чеків за період від 28.01.2025 по 11.04.2025, чим порушено п. 2 ст. 23 Закону України від 18.06.2024 №3817-ІХ року «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

На підставі висновків акту перевірки Північним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків було прийнято податкове повідомлення-рішення № 236/35-00-04-05-33 від 19.05.2025 р. про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЛ СОЛЮШН» штрафних (фінансових) санкцій у вигляді штрафу в розмірі 166 634,00 грн.

Позивач, не погодившись із прийнятим контролюючим органом податковим повідомленням-рішенням, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт.

Зі змісту наявного в матеріалах справи акту фактичної перевірки № 34546/Ж5/26-15-09-01/44895101 від 25.04.2025 вбачається, що в ході проведення фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Дл Солюшн" встановлено факт продажу і роздрібної торгівлі сировини для рідин, що використовуються в електронних сигаретах, а саме: ароматизатори, гліцерин та суміш нікотину на загальну суму 83 317,00 грн., що підтверджується реєстром фіскальних чеків за період від 28.01.2025 по 11.04.2025, чим порушено п. 2 ст. 23 Закону України від 18.06.2024 №3817-ІХ року «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

У подальшому на підставі висновків акту перевірки Північним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків було прийнято податкове повідомлення-рішення № 236/35-00-04-05-33 від 19.05.2025 р. про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЛ СОЛЮШН» штрафних (фінансових) санкцій у вигляді штрафу в розмірі 166 634,00 грн.

Закон України від 18.06.2024 року № 3817-IX «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» набрав чинності 27.07.2024 року та визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, ввезення на митну територію України, вивезення за межі митної території України, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, тютюновою сировиною, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, а також посилення боротьби з їх незаконним виробництвом та обігом на території України.

Відповідно до п.78 ч.1 ст.1 цього закону сировина для рідин, що використовуються в електронних сигаретах, - суміш нікотину, солі нікотину чистотою не менше 98 відсотків, спеціально підготовленої води, гліцерину дистильованого, пропіленгліколю та іншої сировини і матеріалів, які забезпечують встановлені виробником характеристики рідини, не призначена для кінцевого використання в електронних сигаретах для створення аерозолів (парів).

Згідно ч.2 ст. 23 Закону №3817 роздрібна торгівля на території України тютюновою сировиною, сировиною для рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та/або нікотином (токсичним алкалоїдом, екстрагованим з тютюну або отриманим шляхом хімічного синтезу, який відповідає товарній позиції 2939 згідно з УКТЗЕД) окремо або в наборах забороняється.

Відповідно до п. 21 ч. 2 ст. 73 Закону № 3817 до суб`єктів господарювання за вчинені правопорушення застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема за роздрібну торгівлю тютюновою сировиною, сировиною для рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та/або нікотином (токсичним алкалоїдом, екстрагованим з тютюну або отриманим шляхом хімічного синтезу), який відповідає товарній позиції 2939 згідно з УКТЗЕД, окремо чи в наборах, - 200 відсотків вартості реалізованих товарів (продукції), але не менше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року.

Суд зазначає, що для застосування до суб`єкта господарювання відповідальності, передбаченої пунктом 21 частини 2 статті 73 Закону № 3817, контролюючий орган повинен належними, допустимими та достатніми доказами підтвердити не лише сам факт реалізації певного товару, але й те, що такий товар за своїми властивостями та ознаками відповідає визначенню саме тютюнової сировини, сировини для рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та/або нікотину у розумінні Закону № 3817.

З аналізу наведеного у пункті 78 частини 1 статті 1 Закону № 3817 визначення вбачається, що сировина для рідин, що використовуються в електронних сигаретах, законодавцем визначена не як будь-який окремий товар, який потенційно може бути використаний при виробництві чи змішуванні рідин для електронних сигарет, а як суміш нікотину, солі нікотину чистотою не менше 98 відсотків, спеціально підготовленої води, гліцерину дистильованого, пропіленгліколю та іншої сировини і матеріалів, які забезпечують встановлені виробником характеристики рідини, що не призначена для кінцевого використання в електронних сигаретах для створення аерозолів (парів).

Отже, сама по собі наявність у продажу ароматизаторів, гліцерину чи нікотиновмісної продукції не є безумовною та достатньою підставою для висновку про реалізацію саме сировини для рідин, що використовуються в електронних сигаретах. Для такого висновку контролюючий орган повинен встановити, що конкретний товар за своїм складом, функціональним призначенням та законодавчо визначеними характеристиками відповідає ознакам, передбаченим пунктом 78 частини 1 статті 1 Закону № 3817.

Однак зі змісту акту фактичної перевірки № 34546/Ж5/26-15-09-01/44895101 від 25.04.2025 не вбачається, яким саме способом перевіряючими було встановлено відповідність реалізованих позивачем товарів вказаним законодавчим ознакам.

Так, у акті перевірки відсутні будь-які відомості щодо дослідження складу товарів, їх фізико-хімічних характеристик, супровідної технічної документації, маркування, висновків спеціалістів чи інших даних, на підставі яких можливо дійти обґрунтованого висновку, що реалізований товар є саме сировиною для рідин, що використовуються в електронних сигаретах, або нікотином у значенні, наведеному в частині 2 статті 23 Закону № 3817.

Фактично висновки контролюючого органу зведені до того, що позивачем здійснювалася реалізація ароматизаторів, гліцерину та суміші нікотину, а відтак такі товари були ототожнені перевіряючими із сировиною для рідин, що використовуються в електронних сигаретах.

Разом з тим, такий підхід суд вважає формальним та таким, що не ґрунтується на належному з`ясуванні контролюючим органом усіх обставин, які мають значення для прийняття рішення.

При цьому наявний у матеріалах справи реєстр фіскальних чеків за період з 28.01.2025 по 11.04.2025 може свідчити лише про факт реалізації певних товарів та їх найменування у розрахункових документах, однак сам по собі не підтверджує правову природу таких товарів та їх відповідність ознакам сировини для рідин, що використовуються в електронних сигаретах, у розумінні Закону № 3817.

Суд також зауважує, що відомості з системи обліку даних РРО не підміняють собою обов`язку контролюючого органу довести наявність усіх елементів складу правопорушення, за яке застосовано фінансову санкцію.

Суд також бере до уваги, що позивачем у поданих до контролюючого органу запереченнях на акт перевірки, а також у позовній заяві та відповіді на відзив, наводилися доводи щодо невідповідності спірного товару ознакам сировини для рідин, що використовуються в електронних сигаретах, однак такі доводи по суті належним чином відповідачами не спростовані.

Так, із матеріалів справи вбачається, що розчин нікотиновмісний для підсилення рівня міцності рідин в електронних сигаретах, який реалізовувався позивачем, виробником ідентифіковано як рідину, що використовується в електронних сигаретах, з кодом УКТ ЗЕД 2404 19 90 90, а не як сировину для таких рідин.

Крім того, виробництво та реалізація зазначеного виду товару здійснювалися на підставі ліцензій на виробництво рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та на право оптової торгівлі такими рідинами.

За цих обставин віднесення вказаного товару контролюючим органом до нікотину як окремого виду забороненого до роздрібної торгівлі товару не підтверджене належними доказами та суперечить наданим позивачем документам.

Суд також звертає увагу, що ароматизатори ТМ «Манолі» класифікуються за кодом УКТ ЗЕД 3302 10 90 00, а гліцерин ТМ «Манолі» - за кодом УКТ ЗЕД 2905 45 00 00, тобто як окремі товари, що мають самостійне призначення та не тотожні законодавчому визначенню сировини для рідин, що використовуються в електронних сигаретах.

Водночас доказів того, що саме реалізовані позивачем ароматизатори та гліцерин були спеціально підготовленими складовими суміші, яка відповідає критеріям пункту 78 частини 1 статті 1 Закону № 3817, відповідачами суду не надано.

Посилання відповідача на те, що достатнім є сам факт продажу товарів, які можуть використовуватися при виготовленні рідин для електронних сигарет, суд відхиляє, оскільки така позиція не відповідає змісту наведених норм матеріального права.

Можливість використання певного товару у майбутньому як складової іншого продукту не змінює правової природи такого товару та не може свідчити про порушення частини 2 статті 23 Закону № 3817.

Протилежний підхід фактично означав би притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності на підставі припущень, що є недопустимим.

Суд враховує, що спірне податкове повідомлення-рішення прийняте Північним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків на підставі акту перевірки, складеного ГУ ДПС у м. Києві.

Водночас сама по собі обставина, що безпосередньо фактичну перевірку проводив інший орган ДПС, не звільняла відповідача, який прийняв індивідуальний акт про застосування штрафних санкцій, від обов`язку пересвідчитись у достатності та належності підстав для прийняття такого рішення. Приймаючи податкове повідомлення-рішення, відповідач фактично погодився з висновками акту перевірки, однак наведені в ньому висновки не підтверджені належними доказами.

За приписами частини другої статті 2 КАС України суд у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень перевіряє, чи прийняті вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законом, а також чи є вони обґрунтованими, тобто такими, що прийняті з урахуванням усіх обставин, які мають значення для прийняття рішення.

Оцінюючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення на відповідність наведеним критеріям, суд доходить висновку, що воно не відповідає вимозі обґрунтованості, оскільки контролюючим органом не доведено належними та допустимими доказами, що товар, реалізацію якого здійснював позивач, є саме тютюновою сировиною, сировиною для рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та/або нікотином у значенні Закону № 3817, а відтак не доведено наявності в діях позивача складу правопорушення, за яке до нього застосовано фінансову санкцію.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 236/35-00-04-05-33 від 19.05.2025 р. про застосування до товариства з обмеженою відповідальністю «ДЛ СОЛЮШН» штрафних (фінансових) санкцій у вигляді штрафу в розмірі 166 634,00 грн є протиправним та підлягає скасуванню.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Дл Солюшн" (, вул. Набережно-Хрещатицька, буд.13/5, м. Київ, 04070) до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (, вул. Благовіщенська, буд. 30, м. Харків, 61052), Головного управління ДПС у м. Києві (; 04116, місто Київ, вул.Шолуденка, будинок 33/19) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 236/35-00-04-05-33 від 19.05.2025 р. про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЛ СОЛЮШН» штрафних (фінансових) санкцій у вигляді штрафу в розмірі 166 634,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (, вул. Благовіщенська, буд. 30, м. Харків, 61052) та Головного управління ДПС у м. Києві (; 04116, місто Київ, вул.Шолуденка, будинок 33/19) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дл Солюшн" (, вул. Набережно-Хрещатицька, буд.13/5, м. Київ, 04070) суму судового збору у розмірі 2 422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) по 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) з кожного окремо.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16 березня 2026 року.

Суддя Н.А. Полях