Справа № 760/1630/21
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2026-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

13 березня 2026 року Справа № 760/1630/21

Суддя Шостого апеляційного адміністративного суду Епель О.В., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Файдюка В.В. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного інспектора з паркування Святошинського району Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Шостого апеляційного адміністративного суду перебуває апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 29 травня 2025 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного інспектора з паркування Святошинського району Департаменту транспортної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Максакова Сергія Івановича, Департаменту транспортної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

На адресу суду апеляційної інстанції 11.03.2026 від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді-доповідача Файдюка В.В.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 стверджує про упереджене ставлення судді Файдюка В.В до позивача, оскільки: по-перше, ухвалою від 01.12.2025 було відмовлено у задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору та позбавлено права на її оскарження, а також висловлено вимогу сплатити суму судового збору у більшому ніж визначено законом розмірі; по-друге, суддя не врахував обґрунтування щодо скрутного матеріального становище позивача як пенсіонера; по-третє, всупереч вимог ст. 251 КАС України суд не забезпечив направлення судових рішень на адресу позивача; по-четверте, судом направлялися матеріали на адресу відповідача засобами поштового зв`язку попри наявність у нього електронної адреси та електронного кабінету; по-п`яте, судом відмовлено у задоволенні клопотання про допит позивача в якості свідка.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2026 заявлений ОСОБА_1 відвід судді Файдюку В.В. визнано необґрунтованим, а справу № 760/1630/21 передано для визначення автоматизованою системою документообігу Шостого апеляційного адміністративного суду судді, який не входить до складу зазначеної колегії суддів, для вирішення заяви про відвід.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2026 для вирішення вказаного питання визначено головуючого суддю (суддю-доповідача) - Епель О.В.

Проаналізувавши доводи заяви ОСОБА_1 про відвід судді Файдюка В.В. та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав, прямо передбачених законом, для її задоволення, з огляду на наступне.

Так, у ст.ст. 36-37 КАС України наведено підстави для відводу (самовідводу) судді. Зокрема, у пункті 4 частини першої статті 36 КАС України закріплено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Отже, правовою підставою для відводу судді є наявність обґрунтованих, об`єктивних та беззаперечних обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Ветштайн проти Швейцарії» Суд зазначив, що безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. При вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Аналізуючи доводи Заявника, колегія суддів зазначає, що сумніви ОСОБА_1. у неупередженості та об`єктивності судді стосуються незгоди з процесуальними діями та рішеннями, ухваленими суддею Файдюком В.В. та колегією суддів під його головуванням, зокрема щодо постановлення ухвали від 01.12.2025 про залишення апеляційної скарги без руху з підстав ненадання документа про сплату судового збору, визначення розміру судового збору, відмова у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, незабезпечення направлення копій судових рішень на адресу позивача та направлення їх засобами поштового зв`язку відповідачу, а також відмови у допиті позивача в якості свідка.

Втім, апеляційний суд зазначає, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу, що прямо передбачено частиною четвертою статті 36 КАС України.

При цьому, апеляційний суд враховує, що у справі «Газета Україна-Центр проти України» (заява № 16695/04), рішення від 15.07.2010, Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до усталеної практики суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

Проаналізувавши викладені у заяві про відвід міркування та наведені доводи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність визначених саме процесуальним законом підстав для відводу судді Файдюка В.В., оскільки заява не містить інших посилань на обставини, які за суб`єктивними чи об`єктивними критеріями виключають можливість участі судді у розгляді цієї справи, відповідно до статей 36, 37 КАС України, які не носять суто процесуального характеру.

Крім того, твердження ОСОБА_1 не доводять наявності саме обґрунтованих сумнівів щодо прямої чи опосередкованої зацікавленості судді, якому заявлено відвід, у результаті розгляду цієї справи.

Окрім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що у ст. 8 Закону України «Про судовий збір» чітко визначено підстави для звільнення, зменшення та відстрочення сплати судового збору і в ухвалі від 01.12.2025 про залишення апеляційної скарги без руху суддя-доповідач вказав, зокрема, на перелік документів, які необхідно подати ОСОБА_1 для вирішення питання про відстрочення сплати судового збору. Позивач не був позбавлений можливості надати до суду належні та допустимі докази, які доводили б його скрутне матеріальне становище або вказати на існування інших причин для відстрочення сплати судового збору.

Апеляційний суд приймає до уваги ту обставину, що під час розрахунку судового збору, який підлягає сплаті за подання апеляційної скарги було допущено арифметичну помилку, однак зазначає, що таку помилку у подальшому виправлено судом шляхом постановлення ухвали від 02.03.2026 про повернення позивачу суми надміру сплаченого судового збору у розмірі 227,40 грн.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що належним чином завірені копії ухвали від 01.12.2025 про залишення апеляційної скарги без руху та копія ухвали від 12.12.2025 про відкриття апеляційного провадження у справі направлялися на адресу позивача АДРЕСА_1 , засобами поштового зв`язку / т.1 а.с. 146-149, 184-186/, однак в обох випадках поштові відправлення повернулися до суду у зв`язку із закінченням терміну зберігання, тобто з причин, які не залежали від суду. Вказане підтверджується також роздруківками з офіційного сайту АТ «Укрпошта» /т. 1 а.с. 209-212/.

Отже, на думку суду, оскільки інших обставин, які б, на переконання ОСОБА_1 , свідчили про упередженість або необ`єктивність судді-доповідача не зазначено, а викладені у заяві доводи не дають підстав для висновку про необхідність відводу судді від цієї справи, суд приходить до висновку, що відвід не може вважатися обґрунтованим.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши всі доводи позивача, викладені в його заяві про відвід судді у цій справі, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення такої заяви.

Керуючись ст. ст. 36, 38, 39, 40, 241-242, 321, 325, 328 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Файдюка Віталія Васильовича у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного інспектора з паркування Святошинського району Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та не може бути оскаржена.

Суддя О.В. Епель