Справа № 400/7735/25
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2026-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2026 р.м. ОдесаСправа № 400/7735/25

Головуючий І інстанції: Малих О.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Кравченка К.В., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2025 року (м.Миколаїв, дата складання повного тексту рішення суду - 17.11.2025р.) у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Первомайський кар`єр «Граніт» до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та третіх осіб - Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління ДПС у Черкаській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Державного воєнізованого гірничорятувального загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання протиправною постанови, -

В С Т А Н О В И В:

21.07.2025р. ПрАТ «Первомайський кар`єр «Граніт» звернулося до Миколаївського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в якому просило суд визнати протиправною постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 10.07.2025р., винесену у зведеному виконавчому провадженні №56260898

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувана постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 10.07.2025р. про опис та арешт майна (коштів) боржника, винесена у межах зведеного виконавчого провадження №56260898, є протиправною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки реальний опис майна, перелік якого зазначений в п.1 постанови, не проводився. Тобто, державний виконавець при винесенні постанови використав отриману ним інформацію, без здійснення фактичного опису майна, що є неприпустимим та свідчить про порушення відповідачем вимог ст.ст.1, 13, 19, 48 та 56 Закону України «Про виконавче провадження», що є підставою для скасування постанови.

Представник відповідача надав до суду 1-ї інстанції письмовий відзив, в якому позовні вимоги не визнав та мотивовано просив відмовити в їх задоволенні.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2025 року (ухвалене в порядку письмового провадження) позов ПрАТ «Первомайський кар`єр «Граніт» - задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано постанову відповідача про опис та арешт майна (коштів) боржника від 10.07.2025р., винесену у зведеному виконавчому провадженні №56260898. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь ПрАТ «Первомайський кар`єр «Граніт» судові витрати у сумі 2422,40 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач 28.11.2025р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначив про те, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення, було порушено норми матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просив скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.11.2025р. та прийняти нове, яким позовні вимоги - залишити без задоволення.

Ухвалою судді П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2025р. дану апеляційну скаргу - залишено без руху.

Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.12.2025р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

06.01.2026р. до суду апеляційної інстанції надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач заперечував проти її задоволення, посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів та просив оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

14.01.2026р. матеріали справи надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційні скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, можуть бути розглянуті судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст.308 КАС України).

Розглянувши матеріали даної справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги відповідача, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

На примусовому виконанні Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебуває зведене виконавче провадження №56260898 про стягнення боргу з ПрАТ «Первомайський кар`єр «Граніт» відповідно до наступних виконавчих документів:

від 12.09.2024р. №580/5109/24, від 04.06.2024р. №580/11882/23, від 26.03.2024р. №580/8599/23, від 27.07.2023р. №580/2898/23, від 06.07.2023р. №580/5052/22, від 03.05.2022р. №580/11044/21, від 02.08.2022р. №580/4107/21, від 07.07.2022р. №580/6989/21, а також від 18.10.2021р. №580/5698/20, виданих Черкаським окружним адміністративним судом,

від 13.08.2024р. №484/572/24, від 06.02.2024р. №2/484/577/23, від 06.02.2024р. №2/484/577/23, від 06.02.2024р. №2/484/577/23, а також від 17.04.2023р. №484/3666/22, виданих Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області,

від 09.04.2024р. №925/1052/23, а також від 03.10.2022р. №925/394/22, виданих Господарським судом Черкаської області,

від 11.03.2024р. №Ю-3221-2300У, від 07.09.2023р. №Ю-3221-2300У, а також від 11.08.2023р. №Ю-3221-2300У, виданих ГУ ДПС у Черкаській області.

10.07.2025р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень описано та накладено арешт на майно, про що складено відповідну постанову.

Відповідно до вказаної постанови, головним державним виконавцем було описано та накладено арешт на наступне майно позивача:

1) Комплекс нежитлових будівель, об`єкт нежитлової нерухомості загальна площа 5736,6 кв.м. за адресою: Миколаївська область, Первомайський район, с.Болеславчик, вул. Гранітна, 1 складова частина об`єкта нерухомого майна:

корпус промивки щебня, А-4; загальна площа (кв.м.) 372,7, матеріали стін, цегла;

корпус дроблення В-2 ступені з баштою грохочення Б, загальна площа 328,1 (кв.м.), матеріал стін: цегла, шифер;

блок допоміжних цехів, В-2; загальна площа (кв.м.): 1605,2, матеріали стін: цегла;

будівля маслосистем, Г ,загальна площа (кв.м.): 116,2, матеріали стін: з/бетонні блоки;

овочесховище, Д, загальна площа (кв.м.): 32, матеріали стін: бут;

матеріальний склад, Є, загальна площа (кв.м.): 246,4 матеріали стін: черепашник;

будівля ПМН - 1,1, загальна площа (кв.м.): 83,6, матеріали стін: цегла;

корпус дроблення старий, К, загальна площа (кв.м.): 53,1, матеріали стін: з/бетонні блоки;

корпус сортування, Л, загальна площа (кв.м.): 867, 1, матеріали стін: цегла;

навантажувальний бункер щебню, М-2, загальна площа (кв.м.): 92,5 матеріали стін: цегла;

склад нафтопродуктів, О, загальна площа (кв.м.): 43,2 матеріали стін: цегла;

насосна станція, П, загальна площа (кв.м.): 15 матеріали стін: цегла;

каналізаційна насоска, С, загальна площа (кв.м.): 25,5, матеріали стін: цегла;

водонапірна башта, Т, загальна площа (кв.м.): 4,2, матеріали стін: цегла;

підштабні галереї та пдштабна стіна тупиком, У, загальна площа (кв.м.): 499,8,матеріали для стін цегла/блоки;

вагова для автомобілів, Х, загальна площа (кв.м.): 53,1, матеріали стін: цегла;

гараж, Ц, загальна площа (кв.м.): 404,9, матеріали стін: черепашник;

битові приміщення електрика, Ч, загальна площа (кв.м.): 54,4 матеріали стін: цегла;

трансформаторна підстанція №9, Ш, загальна площа (кв.м.): 72,6 матеріали стін: цегла;

приміщення для слюсарів, Щ, загальна площа (кв.м.): 82,7 матеріали стін: з/бетонні блоки;

електроцех, Ю, загальна площа (кв.м.): 157,4 матеріали стін: цегла;

ДЕПО для локомотивів, Я, загальна площа (кв.м.): 412,1 матеріали стін вапняк/цегла;

залізнична-доріжна вагова, загальна площа (кв.м.): 13,2 матеріали стін: цегла;

бетонна площадка, 1 матеріали стін: бетон;

прирейковий відкритий склад, 2 матеріали стін: бетон;

поля фільтрації, 3;

під`їздні шляхи, 4;

резервуари чистої води, 5;

автошлях 2,8 км, 6;

водонапірна вежа, 7;

навантажувальний бункер, Н-2, загальна площа (кв.м.): 92,5 матеріали стін: цегла/шифер

2) Кузов БЕЛАЗ розкомплектований, в неробочому стані, ідентифікаційний номер Т0944, 2001р., модель 7540В, самосвал;

3) Самоскид «Белаз» частково розкомплектований, в неробочому стані, номер Т204, 2005р., модель 7540В;

4) Екскаватор ЕКГ-5А, 1989р. НОМЕР_1 , в неробочому стані, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ;

5) Буровий станок, рік випуску 1987, ідентифікаційний номер 1807;

6) Екскаватор Demag, рік випуску 1993р. д.н. НОМЕР_3 , модель Н95

7) Екскаватор рік випуску 1983, ідентифікаційний номер 9229, Т2123

8) Екскаватор рік випуску 1991, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , д.н.

НОМЕР_5 ) Буровий станок рік випуску 1986, ідентифікаційний номер 7105, д.н.

НОМЕР_6 ) Навантажувач Long Cong L6855, 2007р. д.н. НОМЕР_7 .

Вважаючи зазначену постанову відповідача протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду.

Вирішуючи справу по суті та повністю задовольняючи даний позов, суд 1-ї інстанції виходив з того, що обов`язковою передумовою для здійснення цієї виконавчої дії, є безпосереднє виявлення майна державним виконавцем, тобто, його дійсна фізична наявність у конкретному місці, а тому й жодні правові підстави для винесення постанови про опис та арешт майна були, у даному випадку, були відсутні.

Однак, колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, не погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції та вважає їх необґрунтованими, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено те, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентує порядок та особливості проведення кожної дії виконавчого провадження та відповідних дій органу державної виконавчої служби являється Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-VІІ.

За приписами ст.1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими згідно з цим Законом, а також рішеннями, які у відповідності до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав про те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, серед іншого, законодавчо визначений комплекс певних дій, спрямованих на захист та відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п.2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012р. №18-рп/2012), а невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012р. №11-рп/2012).

Так, примусовому виконанню підлягають виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII).

У відповідності до ч.1 ст.13 Закону №1404-VIII, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів.

У силу вимог ч.1 ст.18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно та в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 3, 5, 6, 15 та 22 ч.3 цієї ж статті регламентовано, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, серед іншого, безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; із метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом

У силу вимог ч.1 ст.18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно та в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом ч.1 ст.26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст.3 Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 5 вказаної статті встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому ст.27 цього Закону.

У разі якщо в заяві стягувача вказані рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному ст.56 цього Закону (ч.7 ст.26 Закону №1404-VIII).

Відповідно до ст.48 Закону №1404-VІІІ, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Таким чином, з метою ефективної реалізації покладених на виконавця завдань щодо здійснення заходів примусового виконання рішень закон наділяє його широкими повноваженнями (правами), зокрема, правом накладати арешт на майно боржника, регламентованим ст.56 Закону №1404-VIII.

Статтею 56 Закону №1404-VIII передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються: якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо; якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди; якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо.

Копія постанови про опис і арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Відповідно до п.10 розділу VIII «Інструкції з організації примусового виконання рішень (затв. наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. №512/5 у редакції наказу від 29.09.2016р. №2832/5), після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника повинні бути вказані: назва кожного внесеного в постанову предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо); якщо вилучені предмети мають ознаки дорогоцінних металів, каменів органічного та неорганічного утворення, перлів тощо, то вони ретельно описуються з визначенням усіх особливих ознак, відповідним чином пакуються в конверт, прошиваються, підписуються виконавцем та іншими учасниками, які були присутніми під час опису; якщо проводилось опечатування предмета, зазначається, які предмети, приміщення, сховища були опечатані, кількість накладених печаток та спосіб опечатування; прізвище, ім`я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання; відмітка про роз`яснення зберігачеві майна обов`язків із збереження майна, попередження про кримінальну, а також іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт; якщо виконавець установив зберігачеві обмеження права користуватися майном, зазначаються вид, обсяги і строки обмеження; відмітка про роз`яснення сторонам виконавчого провадження чи заставодержателю про можливість у 10-денний строк з дня винесення постанови досягти згоди щодо вартості майна та необхідність письмово повідомити про це виконавця; зауваження або заяви стягувача, боржника, осіб, що були присутні при описі.

Постанова про опис та арешт майна (коштів) підписується виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна (коштів).

У разі відмови від підпису осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в постанові.

Так, як вбачається із матеріалів справи та вже зазначалося вище, на примусовому виконанні Відділу примусового виконання рішень перебуває зведене виконавче провадження №56260898 про стягнення боргу з боржника - ПрАТ «Первомайський кар`єр «Граніт» відповідно до наступних виконавчих документів:

від 12.09.2024р. №580/5109/24, від 04.06.2024р. №580/11882/23, від 26.03.2024р. №580/8599/23, від 27.07.2023р. №580/2898/23, від 06.07.2023р. №580/5052/22, від 03.05.2022р. №580/11044/21, від 02.08.2022р. №580/4107/21, від 07.07.2022р. №580/6989/21, а також від 18.10.2021р. №580/5698/20, виданих Черкаським окружним адміністративним судом,

від 13.08.2024р. №484/572/24, від 06.02.2024р. №2/484/577/23, від 06.02.2024р. №2/484/577/23, від 06.02.2024р. №2/484/577/23, а також від 17.04.2023р. №484/3666/22, виданих Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області,

від 09.04.2024р. №925/1052/23, а також від 03.10.2022р. №925/394/22, виданих Господарським судом Черкаської області,

від 11.03.2024р. №Ю-3221-2300У, від 07.09.2023р. №Ю-3221-2300У, а також від 11.08.2023р. №Ю-3221-2300У, виданих ГУ ДПС у Черкаській області.

Так, як свідчать матеріали справи, 27.02.2025р. державним виконавцем було направлено на адресу «боржника» (позивача) Вимогу №3427 із зобов`язанням керівника до 05.03.2025р. надати письмові пояснення з причин невиконання рішень, які входять до складу зведеного виконавчого провадження №56260898, повідомити виконавця про місцезнаходження транспортних засобів та іншого майна боржника (зазначити повну та достовірну адресу), а також делегувати повноваження представнику бути присутнім 06.03.2025р. з 11:00 до 15:00 год. за адресою: Миколаївська область, Первомайський район, с.Болеславчик, вул. Гранитна, 1, та, відповідно, забезпечити безперешкодний доступ державного виконавця та інших учасників виконавчих дій, для перевірки майнового стану боржника, опису та арешту майна боржника

Далі, як встановлено по справі, 22.04.2025р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень було направлено на адресу «боржника» ще одну Вимогу №6416 із зобов`язанням керівника до 07.05.2025р. надати письмові пояснення з причин невиконання рішень, які входять до складу зведеного виконавчого провадження № 56260898, повідомити державного виконавця про місцезнаходження транспортних засобів та іншого майна боржника (зазначити повну та достовірну адресу).

У подальшому, т.б. 16.05.2025р., державним виконавцем повторно направлено на адресу «боржника» Вимогу №7535 із зобов`язанням керівника бути присутнім 12.06.2025р. з 11:00 до 15:00 год. за адресою: Миколаївська область, Первомайський район, с. Болеславчик, вул. Гранитна, 1, а також забезпечити безперешкодний доступ державного виконавця та інших учасників виконавчих дій, для перевірки майнового стану боржника, опису та арешту майна боржника.

19.06.2025р. державним виконавцем було направлено боржнику вимогу №9373 із зобов`язанням керівника до 09.07.2025р. надати письмові пояснення з причин невиконання рішень, які входять до складу зведеного виконавчого провадження №56260898, повідомити державного виконавця про місцезнаходження транспортних засобів та іншого майна боржника (зазначити повну та достовірну адресу) та делегувати повноваження представнику бути присутнім 10.07.2025р. з 11:00 до 15:00 год. за адресою: Миколаївська область, Первомайський район, с. Болеславчик, вул. Гранитна, 1, та забезпечити безперешкодний доступ державного виконавця та інших учасників виконавчих дій, для перевірки майнового стану боржника, опису та арешту майна боржника.

Втім, як видно з матеріалів справи, «боржником» фактично так і не було виконано жодної вимоги державного виконавця.

Далі, 10.07.2025р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень, з метою перевірки майнового стану ПрАТ «Первомайський кар`єр «Граніт», було здійснено виїзд за вказаною вище адресою: Миколаївська область, Первомайський район, с. Болеславчик, вул.Гранитна, 1.

Як наслідок, головним державним виконавцем було описано та накладено арешт на наступне майно:

1. комплекс нежитлових будівель, об`єкт нежитлової нерухомості загальна площа 5736,6 кв.м. за адресою: Миколаївська область, Первомайський район, с.Болеславчик, вул. Гранітна, 1 складова частина об`єкта нерухомого майна:

корпус промивки щебня, А-4; загальна площа (кв.м.) 372,7, матеріали стін, цегла;

корпус дроблення В-2 ступені з баштою грохочення Б, загальна площа 328,1 (кв.м.), матеріал стін: цегла, шифер;

блок допоміжних цехів, В-2; загальна площа (кв.м.): 1605,2, матеріали стін: цегла;

будівля маслосистем, Г ,загальна площа (кв.м.): 116,2, матеріали стін: з/бетонні блоки;

овочесховище, Д, загальна площа (кв.м.): 32, матеріали стін: бут;

матеріальний склад, Є, загальна площа (кв.м.): 246,4 матеріали стін: черепашник;

будівля ПМН - 1,1, загальна площа (кв.м.): 83,6, матеріали стін: цегла;

корпус дроблення старий, К, загальна площа (кв.м.): 53,1, матеріали стін: з/бетонні блоки;

корпус сортування, Л, загальна площа (кв.м.): 867, 1, матеріали стін: цегла;

навантажувальний бункер щебню, М-2, загальна площа (кв.м.): 92,5 матеріали стін: цегла;

склад нафтопродуктів, О, загальна площа (кв.м.): 43,2 матеріали стін: цегла;

насосна станція, П, загальна площа (кв.м.): 15 матеріали стін: цегла;

каналізаційна насоска, С, загальна площа (кв.м.): 25,5, матеріали стін: цегла;

водонапірна башта, Т, загальна площа (кв.м.): 4,2, матеріали стін: цегла;

підштабні галереї та пдштабна стіна тупиком, У, загальна площа (кв.м.): 499,8,матеріали для стін цегла/блоки;

вагова для автомобілів, Х, загальна площа (кв.м.): 53,1, матеріали стін: цегла;

гараж, Ц, загальна площа (кв.м.): 404,9, матеріали стін: черепашник;

битові приміщення електрика, Ч, загальна площа (кв.м.): 54,4 матеріали стін: цегла;

трансформаторна підстанція №9, Ш, загальна площа (кв.м.): 72,6 матеріали стін: цегла;

приміщення для слюсарів, Щ, загальна площа (кв.м.): 82,7 матеріали стін: з/бетонні блоки;

електроцех, Ю, загальна площа (кв.м.): 157,4 матеріали стін: цегла;

ДЕПО для локомотивів, Я, загальна площа (кв.м.): 412,1 матеріали стін вапняк/цегла;

залізнична-доріжна вагова, загальна площа (кв.м.): 13,2 матеріали стін: цегла;

бетонна площадка, 1 матеріали стін: бетон;

прирейковий відкритий склад, 2 матеріали стін: бетон;

поля фільтрації, 3;

під`їздні шляхи, 4;

резервуари чистої води, 5;

автошлях 2,8 км, 6;

водонапірна вежа, 7;

навантажувальний бункер, Н-2, загальна площа (кв.м.): 92,5 матеріали стін: цегла/шифер

2. кузов БЕЛАЗ розкомплектований, в неробочому стані, ідентифікаційний номер Т0944, 2001р., модель 7540В, самосвал;

3. самоскид Белаз частково розкомплектований, в неробочому стані, номер Т204, 2005р., модель 7540В;

4. екскаватор ЕКГ-5А, 1989р. НОМЕР_1 , в неробочому стані, ідентифікаційний номер 11256;

5. буровий станок, рік випуску 1987, ідентифікаційний номер 1807;

6. екскаватор Demag, рік випуску 1993р. д.н. НОМЕР_3 , модель Н95

7. екскаватор рік випуску 1983, ідентифікаційний номер 9229, Т2123

8. екскаватор рік випуску 1991, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , д.н.

НОМЕР_5 . буровий станок рік випуску 1986, ідентифікаційний номер 7105, д.н.Т1871

10. навантажувач Long Cong L6855, 2007р. д.н. НОМЕР_7 .

З наведеного вбачається, що у ході здійснення опису (огляду) державний виконавець встановив наявність і розташування нерухомого і рухомого майна, що підтверджується: актом опису й арешту майна від 10.07.2025р., фотофіксацією майна, а також відсутністю заперечень від представника ПрАТ «Первомайський кар`єр «Граніт» - заступника директора з виробництва Винокурова А.С., який був присутній під час проведення зазначених дій.

При цьому, слід зазначити, що жодних письмових зауважень щодо дій державного виконавця, повноти огляду чи опису майна під час їх проведення позивачем (його представником) не подавалося.

У свою чергу, спірна постанова державного виконавця від 10.07.2025р. містить усі необхідні та достатні дані, що ідентифікують майно боржника, а саме його адресні характеристики, реєстраційні номери, відомості про право власності, характеристику майна згідно з офіційними Реєстрами.

Ці дані є такими, що дозволяють однозначно визначити майно, яке підлягає арешту.

Посилання ж позивача на відсутність якихось детальних технічних характеристик (поверховість, кількість приміщень, обсяг двигуна, вид пального тощо) є безпідставними, адже чинне законодавство не зобов`язує державного виконавця проводити технічну інвентаризацію об`єктів, а лише ідентифікувати майно. Ідентифікація, у такому випадку, здійснюється за даними державних реєстрів, які містять офіційні характеристики об`єктів. Для цілей же опису та арешту майна достатньо ідентифікуючих ознак, зазначених у Реєстрах, що повністю відповідає вимогам чинного законодавства.

Дійсно, згідно з п.3 абз.3 ч.5 ст.56 Закону №1404-VIII, у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються, якщо опису підлягає транспортний засіб - його марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо.

Разом із тим, п.п.1-2 ч.5 ст.19 цього Закону визначено, що боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють або ж ускладнюють виконання рішення суду, допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій.

Колегія суддів зазначає, що спірна постанова про опис та арешт майна боржника містить всі відомі державному виконавцю відомості про транспортні засоби із обов`язкових, які передбачені у ст.56 Закону №1404-VIII, що свідчить про дотримання державним виконавцем ч.5 ст.56 Закону №1404-VIII.

Крім того, колегія суддів зауважує, що перелік обставин, визначених ч.5 ст.56 Закону №1404-VIII не є вичерпним, а тому, відповідно, жодним чином не свідчить про необхідність державного виконавця зазначати всі складові, вказані у ній.

Разом із тим, колегія суддів вважає безпідставними доводи позивача про порушення процедури вчинення виконавчих дій під час накладення арешту на майно, а саме проведення опису та арешту майна за відсутності понятих.

У відповідності до ч.2 ст.22 Закону №1404-VIII, присутність понятих є обов`язковою у випадку, передбаченому ч.3 ст.53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувана, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна.

Згідно з ч. 3 ст. 53 Закону №1404-VIII готівка та майно, що належать боржнику від інших осіб, вилучаються виконавцем у таких осіб у присутності понятих.

Судом встановлено, що під час проведення виконавчих дій щодо опису та арешту майна готівкових коштів не вилучалося, примусового входження на територію підприємства боржника не здійснювалося, оскільки, у даному випадку, вхід державного виконавця ніким не перешкоджався та навпаки здійснювався у присутності уповноваженого представника позивача.

Доказів зворотного матеріали справи не містять.

Отже, участь понятих в виконавчих діях щодо опису та арешту майна фактично була не обов`язкова.

Так, виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта варто розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття. Дефектні процедури прийняття певного адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків.

Разом із тим, варто наголосити, що не кожен дефект акта робить його неправомірним.

В аспекті питань, які порушує позивач, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення. Що ж стосується процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Таким чином, порушення цієї процедури може бути підставою до скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише тільки за тієї умови, як що воно вплинуло або могло вплинути на правильність рішення.

Аналогічний вимір суттєвості порушень застосовує й Європейський суд з прав людини, який у своїх рішеннях демонструє виважений підхід до оцінки характеру допущених порушень належної процедури з точки зору їх можливого впливу на загальну справедливість судового розгляду. Метод «оцінки справедливості процесу в цілому» не передбачає дослідження правомірності будь-якої окремої процесуальної дії у відриві від інших етапів процесу. По суті, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях акцентує увагу на необхідності з`ясувати, «чи перетворили допущені порушення (в контексті конкретних обставин справи) судовий розгляд у цілому на несправедливий».

При цьому, як свідчить вказана практика Європейського суду з прав людини, навіть виявлення судом серйозних (чи вагомих), на його думку, порушень права на справедливий судовий розгляд, допущених національними судами, не завжди тягне загальну оцінку проведеного судового розгляду та ухваленого підсумкового рішення як несправедливого.

Інакше кажучи, за принципами, що сповідує Європейський суд з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

На думку колегії суддів, напрацьовані Європейським судом з прав людини положення щодо правові наслідки допущених судами порушень при розгляді справ та критерії його застосування можуть бути вжиті за аналогією й до аналізу оскаржуваного у цій справі адміністративного акту відповідача.

Зокрема, не може бути скасовано правильне по суті рішення та відступлено від принципу «правової визначеності» лише задля правового пуризму. Рішення може бути скасоване виключно для виправлення істотної помилки. Процесуальні норми є вторинними порівняно з матеріальними, оскільки призначення перших полягає в забезпеченні реалізації других. Тобто характер, зміст та призначення процесуальних норм підпорядковані вимогам матеріальних норм і тому зумовлені ними та є похідними від них.

Водночас, під час розгляду цієї справи судом не встановлено порушень процедури , які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про здійснення опису та арешту майна (коштів) боржника.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами відповідача про те, що при проведенні виконавчих дій щодо опису та арешту майна (коштів) боржника відсутні процедурні порушення, які б могли бути визнані підставою для скасування та визнання неправомірною постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 10.07.2025р.

Відповідно, доводи апеляційної скарги відповідача у повній мірі знайшли своє підтвердження.

До того ж, слід також зазначити й про те, що за правилами ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно зі ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Однак, варто звернути увагу на те, що твердження позивача щодо порушення його прав також мають підтверджуватися належними та допустимими доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях та лише суб`єктивній думці останнього.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення у справі «Серявін та інші проти України»).

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у даній справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші зазначені учасниками справи аргументи, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

У силу вимог ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду 1-ї інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, в обсязі встановлених обставин та враховуючи, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також у зв`язку із тим, що деякі висновки суду не відповідають обставинам справи, судова колегія, діючи виключно в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, у відповідності до ч.1 ст.317 КАС України, вважає за необхідне скасувати рішення суду 1-ї інстанції та прийняти нове, яким позовні вимоги ПрАТ «Первомайський кар`єр «Граніт» залишити без задоволенні.

Керуючись ст.ст.308,311,315,317,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) - задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2025 року - скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства «Первомайський кар`єр «Граніт» - відмовити в повному обсязі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено: 16.03.2026р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: К.В. Кравченко

В.О. Скрипченко