Справа № 438/68/26
Суддя: Слиш А. Т.
Дата ухвалення: 2026-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 438/68/26
Провадження № 2-а/438/8/2026
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 березня 2026 року Бориславський міський суд Львівської області у складі:

головуючого судді Слиша А.Т.,

за участі секретаря судових засідань Кекош Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, третя особа інспектор відділення поліції №1 (м.Борислав) Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області Грицика Івана Степановича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Романський С.І. 19 січня 2026 року звернувся в суд із позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови серія ЕНА №6091077 від 05 листопада 2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, мотивуючи тим, що оскаржувана постанова складена незаконно, прийнята без всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, за відсутності жодних доказів на підтвердження його вини у вчиненні інкримінованого у вину правопорушення, інше. Просив постанову скасувати, провадження у справі закрити.

Ухвалою судді від 22 січня 2026 року, поновлено позивачу строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та залучено до участі у справі як третю особу.

03 лютого 2026 року представник відповідача подав до суду відзив, в якому проти позову заперечив та просив суд відмовити у задоволенні позовних зазначивши, що позивач 05 листопада 2025 року близько 14 год.35 хв. в у м.Борислав вул. Яворського, 1 керував транспортним засобом Geely Л.7162 номерний знак НОМЕР_1 та перевірці документів не пред`явив на законну вимогу працівника поліції документи, визначені п.2.1 ПДР України, чим порушив вимоги пункту 2.4«а» ПДР України. В результаті відносно позивача винесено постанову за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення . В результаті відносно позивача складені постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР документів кореспондується і обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи. Враховуючи вищенаведене, працівником поліції було прийнято правомірне рішення притягнути позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та застосувати стягнення у вигляді штрафу.

В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача подав письмову заяву, клопотав про розгляд справи за його відсутності та за відсутності його довірителя, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Представник Головного управління Національної поліції у Львівській області, а також третя особа в судове засідання не з`явились, при цьому належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, суд вважає за можливе розглядати справу по суті у їх відсутності на підставі наявних в справі матеріалів.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані у ній докази та з`ясувавши дійсні обставини, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

За положеннями ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомостей про особу, щодо якої розглядається справа; опису обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 2.1 ПДР України визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони технічний талон).

Згідно з п. 2.4«а» Правил дорожнього руху України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки, зокрема посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб.

Як вбачається із дослідженого в судовому засіданні відеозапису, долученого відповідачем, як доказ вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, то в такому зафіксовано порушення останнім Правил дорожнього руху, наслідком чого стала вимога про зупинку транспортного засобу; інспектор поліції, підійшовши до водія, пояснив суть правопорушення, відповідно запитав про наявність документів, зазначених в п.2.1 ПДР України, на що позивач повідомив про відсутність при ньому відповідних документів, зазначивши про наявність відповідних документів в електронному вигляді в «Дії» та пред`явив зазначені електронні документи поліцейському для ознайомлення. Надалі у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, що останній також заперечував, розмовляв із поліцейськими.

Частина 1 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Суд зазначає, що вимога про зупинку транспортного засобу та пред`явлення водієм документів, в тому числі реєстраційного документу на транспортний засіб або посвідчення водія повинна базуватись на фактах вчинення водієм адміністративного правопорушення на транспорті, в тому числі з обов`язковою вимогою надати водію докази, на підтвердження його винуватості. Аналогічні висновки викладені у постанові КАС ВС від 15.03.2019 за №686/11314/17 (К/9901/15541/18).

На підтвердження правомірності дій інспектора представником відповідача надано суду відеозапис із портативного відео реєстратора поліцейського, який вивчено судом та встановлено обставини події, які оскаржуються. Зокрема на диску не зафіксовано процедуру складання та винесення постанови відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Із відеоролику вбачається, що особі пропонується особі реєстраційні документи на транспортний засіб та посвідчення водія, надалі відображено виключно пред`явлення особі підозри про перебування у стані алкогольного сп`яніння та все зводиться до складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що на переконання суду найімовірніше було близьким до істини, оскільки водій поводив себе достатньо неадекватно; нагадував поліцейському про спільних знайомих, сослуживців. Однак в даному випадку позивач оскаржує дії поліцейських щодо складання постанови за ч. 1 ст. 126 КУпАП, в якій зазначено порушення, якого не було вчинено, про що відсутні будь-які підтверджуючі дані. В тому числі такого не відображено на відеозаписі, а навпаки водій виконував усі вимоги інспектора поліції з цього приводу.

Відтак відповідачем не надано жодних, в тому числі належних та допустимих доказів на підтвердження обставин викладених у спірній постанові щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки із представленого суду відеозапису не вбачається, що 05 листопада 2025 року близько 14 год.35 хв. в у м.Борислав вул. Яворського, 1 керував транспортним засобом Geely Л.7162 номерний знак НОМЕР_1 та перевірці документів не пред`явив на законну вимогу працівника поліції документи, визначені п.2.1 ПДР України, чим порушив вимоги пункту 2.4«а» ПДР України, а саме керував транспортним засобом не маючи при собі реєстраційних документів на транспортний засіб, на відео відображено лише події, що стосуються звинувачення особи у керуванні автомобілем в стані алкогольного сп`яніння; разом з тим, враховуючи те, що особа заперечує факт вчинення ним вказаного правопорушення, а тому відсутні будь-які докази того, що позивачем ОСОБА_1 вчинено дане адміністративне правопорушення.

Таким чином докази того, що ОСОБА_1 порушив вимоги пункту п. п.2.1 ПДР України, чим порушив вимоги пункту 2.4«а» ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відсутні. Інших належних та допустимих доказів по справі відповідачем суду не надано.

Відповідно до ч.1ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішенням спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTNERS v. UKRAINE, № 4909/04, № 4909/04 §58 , ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року).

Вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Відсутність у матеріалах справи доказу, який би підтвердив факт порушення позивачем Правил дорожнього руху, свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови (постанова Верховного Суду України від 23.10.2019 у справі №357/10134/17).

Також, факт порушення ПДР має бути належним чином задокументованим та доведеним належними і допустимими доказами (постанова ВС від 15.03.2019 №686/11314/17).

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення (постанова ВС від 27.06.2019 у справі № 560/751/17).

Відповідно до п. 3) ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, під час судового розгляду встановити наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення лише за постановою про накладення адміністративного стягнення неможливо, інші докази, які б підтверджували вину особи до вказаної постанови не додані. Тому, оцінюючи викладені обставини, суд переконаний, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 поза розумним сумнівом не доведена, а відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, - як у правовому відношенні було наведено раніше, відтак вимоги позивача суд знаходить такими що підлягають задоволенню і, суд приходить до висновку, що дії поліцейського під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача не відповідають вимогам ст. 245, 280 КУпАП, а відтак є незаконними. Оскаржувана постанова відповідачем прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення, а тому суд відповідно до вимог п. 1 ст. 247, ст. 293 КУпАП скасовує вказану постанову і закриває провадження у справі.

З огляду на вимоги ст. 132, 139, 143 КАС України, суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь позивача 605 грн. 60 коп. судового збору.

Керуючись ст. 2, 72, 77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 286, 293 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Постанову серія ЕНА №6091077 від 05 листопада 2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП скасувати, провадження у справі - закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області, місцезнаходження: 79007, м.Львів, пл.Григоренка, за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 605 гривень. 60 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний тест рішення складено 16 березня 2026 року.

Повне найменування учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Головного управління Національної поліції у Львівській області, місцезнаходження: 79007, м.Львів, пл. Григоренка, 3;

третя особа: інспектор відділення поліції №1 (м.Борислав) Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області Грицик Іван Степнович, службова адреса: 82300, м. Борислав, вул. В. Великого, 30.

Головуючий суддя Андрій СЛИШ