Справа № 440/2612/26
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2026-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

16 березня 2026 рокум. ПолтаваСправа № 440/2612/26

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Бойко С.С., ознайомившись з матеріалами справи №440/2612/26 за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Полтавського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить суд:

визнати протиправними дії Державної казначейської служби України щодо відмови у перерахуванні коштів на користь відповідно до ухвал Полтавського окружного адміністративного суду від 31.03.2025 по справі № 440/14216/24, від 23.09.2025 по справі №440/1262/25;

зобов`язати Державну казначейську службу України здійснити перерахування коштів ОСОБА_1 і в погашення першої черги заборгованості у розмірі 167258,26 гривень на підставі Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

стягнути з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 компенсацію в розмірі трьох відсотків річних від простроченої суми та інфляційні втрати на суму простроченого грошового зобов`язання в загальній сумі 3971,44 грн за виконавчими листами Полтавського окружного адміністративного суду у справах №44014216/24, №4401262/25 за період з 19.04.20205 по 09.03.2026.

Відповідно до частини першої статті 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

За приписами частини другої статті 171 КАС України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Дослідивши позовну заяву, суд встановив з наведених самим позивачем відомостей, що Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 року у справі № 440/14216/24 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 : визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо проведення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 з 25.07.2024 з обмеженням максимального розміру, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 25.07.2024 без обмеження загального розміру пенсії максимальним розміром, за вирахуванням фактично сплачених сум, а також виплачувати ОСОБА_1 пенсію в повному обсязі без обмеження її максимальним розміром на підставі Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016.

З огляду на часткове невиконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області вказаного судового рішення, ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 31.03.2025 по справі №440/14216/24, залишеною без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2025, змінено спосіб та порядок виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 року у справі № 440/14216/24 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області 98 234,32 грн., видано відповідний виконавчий лист.

Як стверджує позивач, заявою від 18.04.2025 року ухвала суду від 31.03.2025, виконавчий лист у справі № 440/14216/24 та актуальні реквізити банківського рахунку в АТ «Державний ощадний банк України» подані для виконання до Головного управління Казначейства у Полтавській області та з 18.04.2025 перебувають на обліку для виконання за бюджетною програмою КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою» у першу чергу.

Також, Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2025 року у справі № 440/1262/25, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.06.2025, задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 : визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо обмеження граничним (максимальним) розміром пенсії ОСОБА_1 при здійсненні перерахунку пенсії з 01.01.2025, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області виплатити ОСОБА_1 пенсію з 01.01.2025 без урахування коефіцієнтів зменшення пенсії, передбачених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану", з урахуванням виплачених сум.

З огляду на часткове невиконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області вказаного судового рішення, ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23.09.2025 по справі №440/1262/25 змінено спосіб та порядок виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2025 року у справі № 440/1262/25 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області 69 023,94 грн., видано відповідний виконавчий лист.

Позивач стверджує, що Заявою від 07.11.2025 ухвала суду від 23.09.2025, виконавчий лист у справі №440/1262/25 та актуальні реквізити банківського рахунку в АТ «Державний ощадний банк України» подані для виконання до Головного управління Казначейства у Полтавській області та з 07.11.2025 перебувають на обліку для виконання за бюджетною програмою КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою» у першу чергу.

Як зазначає позивач у позові, посилаючись на довготривале нездійснення Головним управлінням Державної казначейської служби України у Полтавській області заходів щодо виплати сум коштів по виконавчим листам у справах № 440/14216/24, № 440/1262/25, Позивачем скеровано звернення від 23 лютого 2026 року до Державної казначейської служби України щодо:

надання інформації про перерахування коштів у сумі 98 234,32 грн. по справі № 440/14216/24 та у сумі 69 023,94 грн. по справі №440/1262/25 стягувачу ОСОБА_1 у тримісячний термін з 18.04.2025 та з 07.11.2025 відповідно.

надання доказів нарахування та виплати компенсації за порушення строку перерахування коштів за рішеннями судів ОСОБА_1 у розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми.

Листом від 26.02.2026 № 5-12-12/5015 Державна казначейська служба України підтвердила, що виконавчі листи перебувають на виконанні з 18.04.2025 та 07.11.2025 відповідно та повідомила про неможливість їх виконання. Щодо нарахування та виплати компенсації за порушення строку перерахування коштів, Державна казначейська служба повідомила, що така компенсація не нараховувалась та не виплачувалась.

Такі дії Державної казначейської служби України щодо відмови перерахувати Позивачу суму коштів, визначену виконавчими листами у справах № 440/14216/24, № 440/1262/25, та відмови у нарахуванні та виплаті компенсації у розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми, позивач вважає протиправними, у зв`язку з чим звернулася з цим позовом до суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо, в силу закону, і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. А у разі невиконання рішення суду у добровільному порядку Законом України "Про виконавче провадження" передбачений примусовий порядок виконання судового рішення.

Так, згідно з положеннями частини першої статті 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Отже, не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України Про виконавче провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 686/23317/13-а.

Кодексом адміністративного судочинства України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення; визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду; зміна способу і порядку виконання судового рішення шляхом стягнення пенсійних виплат; інше.

Тож наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання нового позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Такі висновки відповідають висновкам Верховного Суду, що містяться у постановах від 26 травня 2020 року у справі №522/5265/17 та від 24 вересня 2020 року у справі №640/15623/19.

Звертаючись до суду із позовними вимогами про визнання протиправними дій Державної казначейської служби України щодо відмови у перерахуванні коштів на користь ОСОБА_1 відповідно до ухвал Полтавського окружного адміністративного суду від 31.03.2025 по справі № 440/14216/24, від 23.09.2025 по справі №440/1262/25, позивач фактично не погоджується з невиконанням ухвал Полтавського окружного адміністративного суду від 31.03.2025 по справі №440/14216/24, від 23.09.2025 по справі №440/1262/25 в частині стягнення пенсії, нарахованої після здійснення відповідних перерахунків.

Таким чином, розгляд заявленої позивачем вимоги по суті буде передбачати надання правової оцінки питанню повного чи неповного, належного чи неналежного виконання або невиконання відповідачем ухвал Полтавського окружного адміністративного суду від 31.03.2025 по справі № 440/14216/24, від 23.09.2025 по справі №440/1262/25.

Оскільки позов у цій справі фактично спрямований на зобов`язання відповідача виконати інші судові рішення - ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 31.03.2025 по справі № 440/14216/24, від 23.09.2025 по справі №440/1262/25 та фактично є однією із форм контролю за виконанням судових рішень, то цей позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

В постанові від 23 травня 2018 року у справі №9901/505/18 Велика Палата Верховного Суду сформулювала наступний висновок: "поняття спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства слід тлумачити у світлі частини третьої статті 124 Конституції України в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду. А тому суд першої інстанції правильно не зазначив суд, до юрисдикції якого мав би, за аргументами скаржника, належати розгляд цієї справи".

Поряд з цим судом також з`ясовано, що позивачем у позовній заяві зазначено її місце проживання/пебування - АДРЕСА_1 .

Відповідно до даних паспорту ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 зареєстрованим місцем проживання позивача є АДРЕСА_2 .

Відповідачем позивач визначив Державну казначейську службу України (м. Київ, вул. Бастіона, 6, 02000).

Отже, враховуючи місце проживання/пебування/реєстрацію позивача та місцезнаходження відповідача, справа ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, не підсудна Полтавському окружному адміністративному суду.

З урахуванням з`ясованих обставин, у відкритті провадження в адміністративній справі за даною позовною заявою слід відмовити.

При цьому, суд враховує, що відповідна позовна заява подана до Полтавського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд", а таку позовну заяву належить визнати такою, що повернута позивачу.

Керуючись статтями 19, 170, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі №440/15067/25 за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію позовної заяви залишити в суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення судового рішення шляхом подання апеляційної скарги в порядку, визначеному ч.8 ст. 18, ч.ч. 7-8 ст. 44 та ст. 297 КАС України.

Суддя С.С. Бойко