Справа № 560/15818/25
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2026-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 березня 2026 року

м. Київ

справа №560/15818/25

адміністративне провадження № К/990/8945/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Жука А.В.,

суддів Білак М.В., Уханенка С.А.,

перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2025 року та ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2026 року

у справі №560/15818/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2025 року позовні вимоги задоволено:

- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 11 січня 2016 року по 14 листопада 2016 року з встановленням для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) - січня 2008 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 11 січня 2016 року по 14 листопада 2016 року з встановленням для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) - січня 2008 року, виплату провести із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб.

Не погоджуючись з указаним рішенням Військова частина НОМЕР_1 звернулась із апеляційною скаргою до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2025 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишено без руху.

Скаржнику надано п`ятиденний строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання до суду документа про сплату судового збору у встановленому законом розмірі.

16 грудня 2025 року до Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання Військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору; продовжено строк на усунення недоліків апеляційної скарги на п`ять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Копію ухвали суду про продовження строку на усунення недоліків згідно з довідкою про доставку документа в електронному вигляді через систему «Електронний суд», апелянту доставлено до електронного кабінету 17 грудня 2025 року.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2026 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 повернуто особі, яка її подала, у зв`язку із неусуненням недоліків апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції установив, що в установлений судом строк недоліки апеляційної скарги не усунуто. Будь-яких заяв чи клопотань на виконання ухвали суду або про продовження строку для усунення недоліків від скаржника не надійшло.

Не погоджуючись із указаної ухвалою суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги Військова частина НОМЕР_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Суд зазначає таке.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Водночас, відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

За такого правового врегулювання та обставин справи оскарження ухвалених у цій адміністративній справі судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд відповідної касаційної скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.

Оскаржуючи ухвалу суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги, відповідач не зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Доводи відповідача, викладені у касаційній скарзі, зводяться виключно до незгоди з ухвалою суду апеляційної інстанції.

Як зазначено вище, з оскаржуваного судового рішення установлено, що ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2025 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишено без руху та установлено п`ятиденний строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання до суду документа про сплату судового збору у встановленому законом розмірі.

Копію указаної ухвали доставлено до електронного кабінету скаржника у системі «Електронний суд» 12 грудня 2025 року, що не заперечується Військовою частиною НОМЕР_1 у тексті касаційної скарги.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору; продовжено строк на усунення недоліків апеляційної скарги на п`ять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Копію указаної ухвали доставлено до електронного кабінету скаржника у системі «Електронний суд» 17 грудня 2025 року, що не заперечується Військовою частиною НОМЕР_1 у тексті касаційної скарги.

З огляду на те, що Військова частина НОМЕР_1 не усунула недоліки апеляційної скарги у строк, установлений судом, апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала, ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2026 року.

У тексті касаційної скарги заявником, також, не заперечується, що на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, після продовження судом апеляційної інстанції строку на усунення недоліків на п`ять днів, ним не було надано до суду доказів сплати судового збору або заяви/клопотання із зазначенням обставин, які перешкоджають виконанню процесуальних дій в установлений строк.

Так, зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права та не викликають сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Суд наголошує, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, установленому законом.

Таким чином, аналіз ухвалених у цій справі судових рішень і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики в такій категорії адміністративних справ, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Щодо оскарження рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2025 року у цій справі Суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

З аналізу наведеної норми права вбачається, що касаційному оскарженню підлягають рішення суду першої інстанції лише після їх перегляду апеляційною інстанцією. У цій справі ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2026 року повернуто апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2025 року.

З огляду на викладене, з урахуванням пункту 1 частини першої статті 333 КАС України, підстави для відкриття касаційного провадження відсутні, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Підсумовуючи Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Ураховуючи викладене, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись частинами першою, третьою статті 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2025 року та ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2026 року у справі №560/15818/25.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук

М.В. Білак

С.А. Уханенко

Судді Верховного Суду