Справа № 140/2917/26
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2026-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

16 березня 2026 року ЛуцькСправа № 140/2917/26
Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Мачульського В.В., розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву представника позивача про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

09.03.2026 адвокат Наумчук Іван Петрович звернувся в суд із позовом в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії в якому заявлені наступні позовні вимоги:

1) Визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.02.2026 №503 в частині призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправлення до військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 .

2) Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 про зарахування ОСОБА_1 до складу військової частини НОМЕР_1 (дата та номер наказу позивачу не відомі).

3) Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виключити ОСОБА_1 зі складу військової частини НОМЕР_1 .

4) Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 внести інформацію до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення ОСОБА_1 , з військового обліку військовозобов`язаних.

Одночасно з позовною заявою представник позивача подав заяву про забезпечення позову шляхом заборони військовій частині НОМЕР_1 залучати ОСОБА_1 до виконання бойових або спеціальних завдань, а також направляти його у район ведення бойових дій до вирішення справи по суті, а також заборони застосовувати до ОСОБА_1 заходи, пов`язані з безпосереднім виконанням бойових завдань, до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Ухвалою суду від 10.03.2026 в задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову - відмовлено.

13.03.2026 до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача повторно надійшла заява про забезпечення позову шляхом заборони командуванню військової частини НОМЕР_1 переміщати ОСОБА_1 по службі поза межі військової частини НОМЕР_1 , у тому числі, переміщувати його за межі військової частини НОМЕР_1 та/або направляти до будь-якої іншої військової частини, навчального центру, підрозділу чи місця проходження військової служби до набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 та військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу про призов на військову службу під час мобілізації, а також скасування наказу про зарахування до списків особового складу військової частини.

Заява обгрунтована тим, що позивач ще у 2004 році був визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, що підтверджується протоколом призовної комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 № 11 від 15 жовтня 2004 року та листом ІНФОРМАЦІЯ_4 від 24 лютого 2026 року № 1855. Незважаючи на зазначені обставини, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14 лютого 2026 року № 503 ОСОБА_1 було призвано на військову службу під час мобілізації та направлено до військової частини НОМЕР_1 , де його зараховано до списків особового складу. Вказані рішення та дії відповідачів є протиправними, оскільки станом на момент призову позивач не перебував на військовому обліку та не належав до категорії військовозобов`язаних осіб, а отже не підлягав призову на військову службу під час мобілізації. Разом з тим, на даний час позивач фактично перебуває у розпорядженні військової частини НОМЕР_1 та може бути переміщений/переведений до іншої військової частини, залучений до виконання бойових або спеціальних завдань. В той же час, переведення до іншої військової частини чи батальйону, може призвести до перебування у зоні активних бойових дій, що створює безпосередню загрозу життю та здоров`ю заявника, а також унеможливить ефективний захист порушених прав у разі задоволення позову, оскільки після переведення позивача військова частина НОМЕР_1 не буде належним відповідачем та особою, яка наділена компетенцією приймати рішення про виключення позивача як військовослужбовця зі списків особового складу іншої військової частини.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Враховуючи що заяву подано 13.03.2026 (п`ятниця), 14.03.2026 та 15.03.2026 неробочі дні (субота та неділя), заяву представника позивача про забезпечення позову розглянуто судом без повідомлення учасників справи, у дводенний строк з дня її надходження.

Заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з таких мотивів та підстав.

Відповідно до частини другою статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною першою статті 151 КАС України установлено, що позов може бути забезпечено: забороною відповідачу вчиняти певні дії (пункт 2); забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору (пункт 4).

За приписами частини другої статті 154 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 154 КАС України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Необхідно зазначити, що за своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Водночас для застосування таких заходів потрібно додержуватися щонайменше однієї з умов, визначених у частині другій статті 150 КАС України. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них з точки зору процесуального закону є необхідною передумовою для їх вжиття судом за клопотанням позивача.

При цьому сам факт прийняття суб`єктом владних повноважень (відповідачем) рішення чи вчинення дій, які на думку заявника порушують його права та інтереси, не може автоматично свідчити про те, що таке рішення чи дії є очевидно протиправними, як і те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання майбутнього рішення суду, адже факт порушення прав та інтересів особи (позивача) підлягає доведенню у встановленому законом порядку.

Суд з огляду на докази, надані позивачем, для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При вирішенні питання щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову враховується й специфіка правовідносин, стосовно яких виник спір, та їх відповідне законодавче врегулювання, за наслідками аналізу якого можна зробити висновок, чи дійсно застосування заходів забезпечення позову є необхідним у цьому конкретному випадку, чи може невжиття таких засобів мати незворотні наслідки.

Заходи забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову.

Суд зазначає, що предметом оскарження у цій справі є дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо взяття на військовий облік та призов на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 , а також наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 «Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період» від 14.02.2026 №503 в частині призову позивача на військову службу та направлення для проходження військової служби під час загальної мобілізації до Військової частини НОМЕР_1 та наказ командира Військової частини НОМЕР_1 щодо зарахування до складу Військової частини НОМЕР_1 .

Як слідує із заяви про забезпечення позову, її вимоги фактично обґрунтовано посиланням на очевидну протиправність дій та рішень відповідачів щодо призову позивача на військову службу під час мобілізації, направлення для проходження військової служби та зарахування до списків особового складу військової частини.

Поряд з цим слід зазначити, що забезпечення позову не може підміняти собою подання позову та має іншу мету, а все обґрунтування заяви зводиться до незаконності дій відповідачів. Протиправність оскаржуваних дій та рішень може бути встановлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності під час розгляду адміністративної справи по суті. Без такого дослідження доказів твердження про «очевидність» порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед.

Спосіб забезпечення позову, про який просить представник позивача, не є нерозривно пов`язаним з підставами та предметом адміністративного позову, оскільки ніяк не вплине на можливість припинення юридичної сили індивідуальними актами у разі набрання законної сили рішенням суду, якщо позов буде задоволено.

У заяві про забезпечення позову представник позивача просив заборонити командуванню військової частини НОМЕР_1 переміщати ОСОБА_1 по службі поза межі військової частини НОМЕР_1 , у тому числі, переміщувати його за межі військової частини НОМЕР_1 та/або направляти до будь-якої іншої військової частини, навчального центру, підрозділу чи місця проходження військової служби до набрання законної сили рішенням суду.

Суд враховує, що позивач - ОСОБА_1 на час подання позовної заяви є військовослужбовцем та проходить військову службу у Збройних Силах України відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази вчинення відповідачем військовою частиною НОМЕР_1 дій, спрямованих на переміщення позивача до іншої військової частини для проходження військової служби шляхом прийняття відповідних наказів/розпоряджень тощо.

Покликання представника позивача на те, що останнього може бути переведено до інших військових частин, навчальних центрів чи місць проходження військової служби базується виключно на припущеннях. Однак можливість настання негативних наслідків чи порушення прав позивача в майбутньому не може визнаватись достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Суд також зазначає, що за приписами пункту 10 частини третьої статті 151 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

Отже, процесуальний закон містить імперативну заборону вживати заходи забезпечення позову шляхом зупинення наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

На час проходження позивачем військової служби та подання заяви про забезпечення позову в Україні діє воєнний стан, а тому суд позбавлений можливості забороняти відповідачу вчиняти дії, пов`язані з виконанням військовослужбовцем військових завдань в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, в тому числі забороняти визначати місце несення військової служби.

Стосовно посилання представника позивача на очевидну протиправність дій ІНФОРМАЦІЯ_1 про призов на військову службу, суд зауважує, що очевидна протиправність дій чи рішень суб`єкта владних повноважень - це вчинення дій чи прийняття рішень, що не передбачені законодавством України, або прийняття рішень суб`єктами, які не наділені компетенцією у відповідній сфері, проте таких доводів у заяві про забезпечення позову не окреслено.

Незгода заявника із рішеннями/діями уповноваженого суб`єкта владних повноважень та звернення до суду із позовом про визнання протиправними рішень не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

Суд наголошує, що наведені факти потребують з`ясування та доведення судом шляхом повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх зібраних доказів в судовому засіданні по справі за позовом про визнання протиправним дій та жодним чином не дають підстави для висновку про очевидну протиправність таких дій.

Беручи до уваги характер спірних правовідносин, зміст позовних вимог та заяви представника позивача про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви та вжиття заходів забезпечення позову у запропонований заявником спосіб.

Керуючись статтями 150-154, 248, 256, 293-295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Мачульський