Справа № 520/24145/25
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2026-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Чудних С.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 р. Справа № 520/24145/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Ральченка І.М. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеської митниці на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.12.2025, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022 по справі № 520/24145/25

за позовом Приватного підприємства "Видавничий будинок Перлина"

до Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України

про скасування рішення та відмови в прийнятті митної декларації,

ВСТАНОВИВ:

Приватне Підприємство "Видавничий Будинок Перлина" (надалі по тексту позивач, ПП "Видавничий Будинок Перлина" ) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Одеської митниці, як відокремного підрозділу Державної митної служби України (надалі по тексту також відповідач, митниця, митний орган), в якій позивач просив суд:

- скасувати Рішення щодо класифікації товарів № 25UA5-КТ від 17.06.2025;

- скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA500080/2025/000145;

- скасувати Рішення про коригування митної вартості № UA500080/2025/000046/1 від 26.06.2025;

- скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500080/2025/000148.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.12.2025 позов задоволено.

Скасовано Рішення щодо класифікації товарів № 25UA5-КТ від 17.06.2025.

Скасовано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA500080/2025/000145.

Скасовано Рішення про коригування митної вартості № UA500080/2025/000046/1 від 26.06.2025.

Скасовано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500080/2025/000148.

Стягнуто на користь Приватного Підприємства "Видавничий Будинок Перлина" (61002, м. Харків, вул. Дарвіна, буд. 12, кв. 49, ) за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (вул. Лип Івана та Юрія, б.21-А, м. Одеса, Одеська область, 65078, ) сплачену суму судового збору у розмірі 10852 (десять тисяч вісімсот п`ятдесят дві) грн 70 коп. та витрати на оплату судової товарознавчої експертизи у розмірі 21000 (двадцять одна тисяча) грн.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.12.2025 по справі №520/24145/25/25 та ухвалити постанову, якою у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що митними органами здійснюється ведення УКТ ЗЕД та контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. Класифікація товарів здійснюється з урахуванням Основних правил інтерпретації класифікації товарів та тих характеристик товару, які є визначальними для класифікації товарів. Згідно специфікації виробника товару від 02.04.2025 № 25009/2 на «машину для тиснення ANG15», ця машина для тиснення застосовується в оздоблювальних процесах для тиснення паперу, картону тощо. Що дозволяє виконувати широкий спектр малюнків. Враховуючи викладене, з урахуванням пояснень до УКТЗЕД та наданих технічних характеристик, відділом контролю класифікації товарів управління контролю та адміністрування митних платежів Одеської митниці прийнято рішення щодо класифікації товарів від 17.06.2025 № 25UA5-КТ (КТ-UA-2025) - «машина для тиснення ANG15», відноситься до товарної підкатегорії у відповідності до вимог УКТЗЕД. Крім того, відповідач зазначив, що оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митною декларацією містились розбіжності та не містилися всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. Також зазначає, що сума витрат позивача із проведенням товарознавчої експертизи, яка зроблена не в рамках судового процесу не може вважатися судовою, тобто проведення експертизи замовленої позивачем до відкриття провадження у справі не підлягає стягненню, тому понесені позивачем витрати безпосередньо не були пов`язані з розглядом цієї справи. Вказує, судова експертиза допускається ухвалою суду за клопотанням учасника справи або призначається з ініціативи суду. Під час судового розгляду даної справи рішення про проведення товарознавчої експертизи не приймалося, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підставі для відшкодування витрат на оплату судової товарознавчої експертизи у розмірі 21000 грн.

У надісланому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечував проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Заперечуючи проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, стверджував, що товар № 1 - машина для тиснення ANG15, нова, серійний номер 749890X, максимальний формат 1500х1050мм, максимальна довжина біговальних елементів 45 м., швидкість роботи 15 такт/хв., споживча потужність 7,5 кВт. в жодному разі не може підпадати під класифікацію за кодом , оскільки, така класифікація абсолютно не відповідає ані опису цього обладнання, ані принципам його роботи, у зв`язку з чим відповідачем було помилково віднесено це обладнання до коду . Крім того, позивач зазначив, що відповідач не мав законних підстав для здійснення коригування митної вартості товару - машина для тиснення ANG15, оскільки подані позивачем під час митного оформлення документи не містили розбіжностей та не викликали сумніву щодо можливості визначення митної вартості товару за основним методом, тобто за контрактною вартістю

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи, що справа судом першої інстанції розглянута за правилами спрощеного провадження, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, яка відноситься до незначної складності, не вимагають витребування нових доказів та проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, відповідачем в апеляційній скарзі не зазначено які нові докази він просить витребувати або дослідити, то за таких обставин колегія суддів вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи у відкритому судовому засіданні та розглянути справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що між Приватним Підприємством "Видавничий Будинок Перлина" та фірмою NINGBO MINMETALS & MACHINERY IMP. & EXP. CORP. (Китай) було укладено Контракт № 23 від 21.03.2025 на поставку обладнання Машина для тиснення ANG15.

Для митного оформлення товару уповноваженим представником Приватного Підприємства "Видавничий Будинок Перлина" було подано до Одеської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України електронну митну декларацію № 25UA36U3 із зазначенням наступних відомостей: «Машина для тиснення ANG15 - 1шт., сер.ном.749890X, в комплекті з рамкою та додатковим притискним пристроєм (талер), макс. формат - 1500х1050мм, споживана потужність 7.5кВт, макс. довжина біговальних елементів 45 м, швидкість роботи 15 такт/хв, застосовується в оздоблювальних процесах для тиснення продукції з паперу, картону, мікрогофрокартону, а саме упаковок для цукерок, захисних видавлених елементів на медичних коробках, листівках, візитівках та ін., призначена для пресувальних робіт, використовується для видавлювання, створення неглибоких об`ємних випуклостей(холодне конгревне тиснення), формовки, бігування. На рухому частину оператор кладе необхідну заготовку, на нерухому частину закріпляється матриця, при стисненні двох частин, заготовці надається необхідна форма, не містять ножів, без функції друку. У частково розібраному стані на час транспортування. Нова. 3 вантажних місць. Торговельна марка: нема даних. Країна виробництва: CN. Виробник: NINGBO MINMETALS & MACHINERY IMP. & EXP. CORP.

В графі 33 "Код товару" ЕМД № 25UA36U3 вказано - .

За результатами розгляду поданої позивачем ЕМД № 25UA36U3 та доданих до неї документів відповідачем було прийнято Рішення щодо класифікації товарів № 25UA5-КТ від 17.06.2025, відповідно до якого правильним є зазначення коду УКТ ЗЕД .

Також, відповідачем було прийнято Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500080/2025/000145.

Крім того, відповідачем було прийнято Рішення про коригування митної вартості № UA500080/2025/000046/1 від 26.06.2025 за "резервним методом", відповідно до положень ст. 64 МК України.

Відповідачем також було складено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500080/2025/000148.

У зв`язку з неможливістю перебування товару під митним контролем, позивач був вимушений здійснити митне оформлення товару відповідно до вимог, визначених оскаржуваними рішеннями та картками відмови та подав нову електронну митну декларацію № 25UA73U6 і сплатив відповідні платежі.

Позивач, вважаючи протиправними оскаржувані рішення митного органу, звернувся з даним позовом до суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, справляння митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (надалі за текстом - МК України).

Згідно з пунктами 20, 23 та 24 частини 1 статті 4 МК України:

митна декларація це заява встановленої форми, в якій особою зазначено митний режим, у який вона бажає помістити товари, та до якої внесено відомості залежно від митних формальностей, встановлених цим Кодексом для митних режимів;

митне оформлення це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення;

митний контроль це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

За змістом частини 1 статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з частиною 1 статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до частини 1 статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта або уповноваженої ним особи.

Положеннями частини 7 статті 257 МК України встановлено, що перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Згідно з частиною 8 статті 257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених МК України для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів, зокрема код товару згідно з УКТ ЗЕД.

За змістом частини 1 статті 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Перевіряючи правомірність Рішення щодо класифікації товарів № 25UA5-КТ від 17.06.2025, з урахуванням підстав, з якими позивач просить їх скасувати, судова колегія виходить з наступного

Як вбачається з Картки відмови № UA500080/2025/000145 причиною відмови у прийнятті ЕМД № 25UA36U3 зазначено: " «Відповідно до ст. ст. 257, 264 МКУ, виявлене порушення митних правил, згідно до ст. 485 МКУ, складено протокол про порушення митних правил, відт24.06.2025№000420/UA500000/2025, а також винесено класифікаційне рішення, щодо коду товару від 17.06.2019 № КТ-UA-2025".

Відповідно до статті 67 МК України Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду. Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

За змістом частин 1-4 статті 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи митного органу декларант зобов`язаний надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.

Положеннями частини 7 статті 69 МК України передбачено, що рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням митного органу щодо класифікації товару декларант має право оскаржити це рішення відповідно до глави 4 МК України.

Відповідно до Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД Митного тарифу України, встановленого Законом України "Про Митний тариф України" від 19.10.2022 № 2697-IX, класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється за такими правилами:

1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТ ЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

3. У разі якщо згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prіma facіe) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де подається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

4. Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

З вищезазначеного вбачається, що при віднесенні товару до тієї чи іншої позиції необхідно виходити з більш конкретного опису товару, тобто саме характеристики товару є визначальними для класифікації товару відповідно до УКТ ЗЕД.

Відповідно до статті 256 МК України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження. Рішення про відмову у митному оформленні приймається в межах строку, відведеного статтею 255 МК України для завершення митного оформлення. Неприйняття такого рішення протягом зазначеного строку є бездіяльністю, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому главою 4 МК України.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було задекларовано нову машину для тиснення ANG15 - 1шт., сер.ном.749890X, в комплекті з рамкою та додатковим притискним пристроєм (талер), макс. формат - 1500х1050мм, споживана потужність 7.5кВт, макс. довжина біговальних елементів 45 м, швидкість роботи 15 такт/хв, застосовується в оздоблювальних процесах для тиснення продукції з паперу, картону, мікрогофрокартону, а саме упаковок для цукерок, захисних видавлених елементів на медичних коробках, листівках, візитівках та ін., призначена для пресувальних робіт, використовується для видавлювання, створення неглибоких об`ємних випуклостей(холодне конгревне тиснення), формовки, бігування. На рухому частину оператор кладе необхідну заготовку, на нерухому частину закріпляється матриця, при стисненні двох частин, заготовці надається необхідна форма, не містять ножів, без функції друку. У частково розібраному стані на час транспортування. Нова. 3 вантажних місць. Торговельна марка: нема даних. Країна виробництва: CN. Виробник: NINGBO MINMETALS & MACHINERY IMP. & EXP. CORP.

В графі 33 "Код товару" ЕМД № 25UA36U3 позивач вказав код УКТ ЗЕД .

З Рішення № 25UA5-КТ від 17.06.2025 вбачається, що відповідач виходячи з положень статті 69 МК України визначив код товар УКТ ЗЕД .

Разом з тим, відповідно до наказу Держмитслужби від 14.07.2020 № 256 "Про затвердження Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності" встановлено, що до товарної позиції 8440 УКТЗЕД позиції включаються машини, використовувані у виробництві книжкової продукції (включаючи книги в паперовому оправленні, брошури, періодичні видання, рукописи і т.п.). До цієї товарної позиції включаються (серед інших): (14) Машини для тиснення або золотіння написів чи малюнків на палітурках, а іноді й на інших виробах (наприклад, на виробах зі шкіри), але крім універсальних пресів (товарна позиція 8479) та друкарських машин, в яких використовуються замінні знаки, що набираються в блоки (товарна позиція 8443).

При цьому, згідно інформації наведеної в Керівництві з експлуатації Машин для

тиснення серії ANG (моделі 7.5, 8.0, 9.3, 10.4, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 18, 20): «Машина для тиснення ANG належить до серії машин, структура яких практично однакова за винятком розміру столу. Ця машина була спеціально розроблена для тиснення з різними видами картону, шкір, пластмас і т.д. Головним чином машину використовують для операцій пресувальних робіт та біговки картонних виробів, також для створення неглибоких об`ємних опуклостей (холодне конгревне тиснення). Серія машин ANG має стіл великого розміру, високий тиск, стійкість, легка в експлуатації, має швидке і чутливе гальмо.»

Відповідно до Інформаційного листа виробника № 12-06/3 від 12.06.2025): «Принцип роботи Машини для тиснення ANG15 складається з таких послідовних етапів:

1. Ручне укладання заготовки та встановлення форми: заготовка (наприклад, аркуші картону або кришки майбутніх коробок) укладається оператором вручну (по одній за раз) в робочу зону (нижню плиту); оператор орієнтує її точно по настановних упорах або лініях (щоб не було зсуву); на верхню плиту преса закріплюється форма для бігування або тиснення: для бігування це тупі металеві лінії (не ріжучі), для тиснення магнієві, латунні або сталеві кліше (матриці) з рельєфом. Під заготовку на нижню плиту кладуть м`яку підкладку (гуму або картон), яка допомагає формувати згин або тиск без пробивання. Перевіряє, щоб форма й заготовка не перекривалися некоректно.

2. Запуск циклу: маховик приводить у дію ексцентриковий механізм > плита опускається.

3. Бігування або тиснення: верхня плита притискає форму до заготовки з великим зусиллям (~т 150 170); форма втискається у матеріал, залишаючи: лінії згину (бігування); рельєфне зображення або текст (тиснення).

4. Утримання під тиском: прес тримає форму.

5. Повернення плити: після завершення циклу верхня плита автоматично підіймається; оператор виймає готовий виріб вручну.

6. Повторення циклу: оператор одразу кладе наступну заготовку, і процес повторюється.»

Відповідно до інформації зазначеної в Специфікації № 25009/2 від 02.04.2025: «Машина для тиснення застосовується в оздоблювальних процесах для тиснення продукції з паперу, картону, мікрогофрокартону, а саме упаковок для цукерок, захисних видавлених елементів на медичних коробках, листівках, візитівках, дитячих настільних іграх та ін. Призначена для пресувальних робіт, використовується для видавлювання, створення неглибоких об`ємних випуклостей (холодне конгревне тиснення),формовки, бігування.

На рухому частину оператор кладе необхідну заготовку із позиціонуванням відповідно до встановлених опорів. На нерухому частину закріпляється матриця за допомогою клею, двосторонньої липкої стрічки або рамки. При стисненні рухомої та нерухомої частини, заготовці надається необхідна форма. Матриця може бути виконана в різних конфігураціях, що дозволяє виконувати широкий спектр малюнків. Не містить ножів, без функції друку. У частково розібраному стані на час транспортування.».

Отже, машина для тиснення ANG15 не передбачає виконання палітурних операцій; не має механізмів для зшивання або скріплення книжкових блоків; не має ножів та функція друку; за технологічними можливостями не відповідає функціональним вимогам до палітурного обладнання.

Також з матеріалів справи вбачається, що на підтвердження обґрунтованості своїх позовних вимог позивач разом з позовною заявою надав висновок експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи № 25/07/2025 від 29.08.2025, з якого вбачається, що на вирішення експертизи було поставлене таке питання: «Яким характеристикам відповідає товар Машина для тиснення ANG15 - 1шт., сер.ном.749890X, країна виробництва: CN, виробник: NINGBO MINMETALS & MACHINERY IMP. & EXP. CORP. згідно з Українським класифікатором товарів зовнішньоекономічної діяльності?»"

За змістом частин 1-2 статті 101 КАС України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Положення частини 3 статті 101 КАС України передбачають, що висновок експерта може бути наданий, зокрема, на замовлення учасника справи.

Відповідно до частин 6-7 статті 101 КАС України у висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Згідно з частиною 1 статті 104 КАС України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Норми частини 6 статті 104 КАС України визначають, що у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Висновок складений для подання до Харківського окружного адміністративного суду судовим експертом Гавриловою К.В., яка має відповідне Свідоцтво та відомості про яку містяться в Реєстрі атестованих судових експертів, а також відповідає вимогам ст. 101 та ст. 104 КАС України, а експерт повідомлений про кримінальну відповідальність за ст. 384 та 385 КК України.

Згідно Висновку експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи № 25/07/2025 від 29.08.2025: «Наданому на дослідження товару - «Машина для тиснення ANG15 1 шт., серійний номер 749890X, країна виробництва: CN, виробник: NINGBO MINMETALS & MACHINERY IMP. & EXP. CORP.», згідно з Українським класифікатором товарів зовнішньоекономічної діяльності, відповідають наступні товарні характеристики: «Інше обладнання для виробництва товарів з паперової маси, паперу або картону, включаючи різальні машини будь-якого типу: -інше обладнання» товарної підкатегорії « 8441 80 00 00».

Суд відхиляє доводи відповідача про наявність підстав для відводу експерта, оскільки жодних належних та допустимих доказів на підтвердження цього митний орган не надав.

Отже, з вищезазначеного вбачається, що позивач здійснив декларування імпортованого товару відповідно до вимог чинного законодавства, у тому числі, щодо визначення коду УКТ ЗЕД. Водночас митний орган не підтвердив належними та допустити доказами наявність підстав для зміни вказаного позивачем коду товару УКТ ЗЕД, що свідчить про протиправність Рішення № 25UA5-КТ від 17.06.2025, а тому воно підлягає скасуванню.

Щодо Рішення про коригування митної вартості Рішення про коригування митної вартості № UA500080/2025/000046/1 від 26.06.2025, колегія суддів зазначає наступне.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 Митного кодексу України є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За змістом частини 1 статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з частинами 1-3 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи,

якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Стаття 53 Митного кодексу України містить вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Згідно з положеннями статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Отже, митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості лише за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, які зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта.

Ненадання витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 05.03.2019 по справі № 815/143/17, від 09.04.2019 по справі № 825/1575/17.

У постанові від 19.02.2019 у справі № 805/2713/16-а Верховний Суд зазначив, що спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Як вже було зазначено вище, між позивачем та фірмою NINGBO MINMETALS & MACHINERY IMP. & EXP. CORP. (Китай) було укладено Контракт № 23 від 21.03.2025 на поставку обладнання Машина для тиснення ANG15 (далі - Товар).

Відповідно до п. 1.1. та п. 2.1. Контракту Продавець зобов`язаний поставити Покупцю на умовах CIF Чорноморськ (Україна) Товар - Машину для тиснення ANG15 вартістю 14 400,00 доларів США.

До вказаного Контракту був оформлений Інвойс BMED25009 від 02.04.2025, в якому вказана вартість Товару - Машини для тиснення ANG15 в розмірі 14 400,00 доларів США.

Позивачем було перераховано на користь фірми NINGBO MINMETALS & MACHINERY IMP. & EXP. CORP. (Китай) вартість Товару - Машини для тиснення ANG15, що підтверджується банківськими виписками від 08.04.2025, 17.04.2025, 20.05.2025, 21.05.2025, 20.08.2025, а також платіжними інструкціями в іноземній валюті: № 9 від 08.04.2025 на суму 7 800,00 доларів США; № 10 від 17.04.2025 на суму 19 000,00 доларів США; № 11 від 20.05.2025 на суму 10 000,00 доларів США; № 12 від 21.05.2025 на суму 15 660,00 доларів США; № 14 від 20.08.2025 на суму 4 360,00 доларів США.

Для здійснення митного контролю та митного оформлення товару разом з митною декларацією ІМ 40 АА від 11.06.2025 № 25UA36U3 подано наступні документи: специфікація виробника товару № 25009/2 від 02.04.2025; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 23 від 21.03.2025; пакувальний лист від 02.04.2025 № бн; Рахунок-фактура від 02.04.2025 № BMED25009; коносамент від 10.04.2025 № UTRUST25040420; Автотранспортна накладна від 09.06.2025 № 19153; сертифiкат про походження товару від 10.04.2025 № 25C3302A0705/00016; банківський платіжний документ, що стосується товару від 08.04.2025 № 9; банківський платіжний документ, що стосується товару від 17.04.2025 № 10; банківський платіжний документ, що стосується товару від 20.05.2025 № 11; банківський платіжний документ, що стосується товару від 21.05.2025 № 12; документ, що підтверджує вартість страхування від 09.04.2025 № 300245466.25/2; страховий поліс від 09.04.2025 № 6453/3; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 31.03.2025 № 1; Договір (контракт) про перевезення від 20.01.2025 № 20.01.2025/1455 ОД; договір (контракт) про перевезення від 17.12.2024 № UA00200591; договір (контракт) про перевезення від 01.01.2021 № б/н; договір (контракт) про перевезення від 01.01.2015 № 6; копія митної декларації країни відправлення від 07.04.2025 № 18583651.

Мотивуючи своє Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500080/2025/000046/1 від 26.06.2025, відповідач зазначив, що оцінювана партія товару декларується на підставі зовнішньоекономічного контракту з виробником NINGBO MINMETALS & MACHINERY IMP. & EXP. CORP. (Китай) який є відправником товару. Згідно Правил Інкотермс, впроваджених Міжнародною торговельною палатою, - за умовами поставки CIF саме продавець платить за перевезення товару до зазначеного пункту призначення. В той же час, у поданому коносаменті у якості агента зазначено українську транспортно експедиторську компанію ТОВ ТАНІТ ГРУП, з якою у імпортера укладено договір транспортного експедирування 20.01.2025/1455 ОД, і якою, в свою чергу, укладено договір на перевезення вантажу морським транспортом №UA00200591 з компанією Maersk (Данія) ,- що означає що морський фрахт міг бути сплачений покупцем, а це має протиріччя з заявленими умовами поставки CIF і даними коносамента. Отже, наразі неможливо з`ясувати чи фактично включено морський фрахт до складових заявленої митної вартості. За заявленими умовами поставки CIF Chornomorsk продавець несе всі витрати на шляху морського перевезення до порту призначення. Водночас, у наданому коносаменті наявні відомості щодо порту видачі SHENZHEN (Китай), але при цьому зазначено маршрут прямування NINGBO (Китай) Chornomorsk (Україна). Також, в наряді від 06.06.2025 №TG019153 на контейнер MRSU3824670 зазначено, що вантаж прибув в Україну на морському судні A. OBELIX рейс 020, а в поданому до митного оформлення коносаменті зазначено інше судно JEBEL ALI 515W. Зазначене свідчить про перевантаження товару за межами України і наявність додаткових витрат на перевезення, пов`язаних з портовими витратами, зберіганням та завантаженням на інше судно в іноземному порту,- інформація і документи щодо яких відсутні у пакеті документів.

Щодо твердження відповідача про зазначення в коносаменті в якості агента ТОВ «ТАНІТ ГРУП» судом першої інстанції вірно зазначено наступне зазначає наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ТАНІТ ГРУП» надавало послуги з бронювання місця в контейнері безпосередньо продавцю товару, відповідно до договору № UA00200591 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів між ТОВ «ТАНІТ ГРУП» та компанією Maersk A/S.

При цьому, ТОВ «ТАНІТ ГРУП» не надавало Позивачу послуги з морського фрахту, що підтверджується змістом наданих до митного оформлення документів:

- копії договору транспортного експедирування від 20.01.2025;

- копії заявки № 3 від 30.05.2025;

- копії рахунку № TG090625002 від 09.06.2025.

Так, в пункті 12 Заявки № 3 від 30.05.2025 на надання транспортно-експедиторських послуг ТОВ «ТАНІТ ГРУП» зазначено, що судноплавна лінія: MAERSK 950 доларів США/40HQ (локальні витрати в порту, документальне оформлення, експедирування в порту, автодоставка).

Крім того, з рахунку № TG090625002 від 09.06.2025 вбачається, що ТОВ «ТАНІТ ГРУП» було надано наступні послуги: транспортно-експедиторське обслуговування, організація перевезення, вантажно-розвантажувальні роботи, документальне оформлення на території України; експедиторська винагорода на території України.

Відповідно до листа-повідомлення ТОВ «ТАНІТ ГРУП» № 610/25 від 16.10.2025 вбачається: «Між Приватним Підприємством "Видавничий Будинок Перлина" (далі за текстом «Клієнт») та ТОВ «ТАНІТ ГРУП» (далі за текстом «Експедитор») укладено Договір транспортного експедирування № 20.01.2025/1455 ОД від 20.01.2025 року (далі за текстом «Договір»), згідно якого сторони взяли на себе взаємні обов`язки.

Між Сторонами була підписана заява № 3 від 30.05.2025 року (контейнер № MRSU3824670), в якій були погодженні наступні послуги:

- Локальні витрати в порту;

- Документальне оформлення вантажу;

- Експедирування в порту;

- Автодоставка.

За наданні послуги по заявці № 3 від 30.05.2025 року, експедитором був виставлений рахунок № TG090625002 від 09.06.2025 року на суму 39 331,70 грн (тридцять дев`ять тисяч триста тридцять одна гривня 70 копійок), за транспортно-експедиторське обслуговування, організація перевезення, вантажно-розвантажувальні роботи, документальне оформлення на території України та Експедиторська винагорода на території України.

Виходячи з вищевикладеного повідомляємо, що ТОВ «ТАНІТ ГРУП» не надавало послуги з морського фрахту для Приватного Підприємства "Видавничий Будинок Перлина" по контейнеру № MRSU3824670.».

Таким чином, посилання відповідача на те, що ТОВ «ТАНІТ ГРУП» надавало позивачу послуги з морського фрахту спростовані вищевказаними документами.

Щодо зауважень відповідача про наявність в коносаменті відмінностей між портом видачі Товару - SHENZHEN (Китай) та маршруту прямування NINGBO (Китай) Chornomorsk (Україна).

Так, в графі коносаменту «Place and date of issue» (Місце та дата видачі) вказується не порт видачі Товару, а місце та дата складання (видачі) безпосередньо самого коносаменту.

При цьому, місце складання (видачі) коносаменту і порт відправлення не обов`язково мають співпадати та частіше за все відрізняються.

Таким чином, вказана обставина не є порушенням або недоліком коносаменту та не свідчить про наявність розбіжностей у цифрових значеннях митної вартості товару.

Щодо зауважень відповідача про перевантаження контейнера з Товаром з одного судна на інше слід зазначити наступне.

З порту Китаю вантаж вирушив на судні - JEBEL ALI 515W. Разом з тим, на шляху свого прямування в одному з проміжних портів Європи, контейнер з вантажем було перевантажено на інше судно - A. OBELIX рейс 020.

Доставка товару була завчасно узгодженою та відповідно контрактна вартість Товару (14 400,00 доларів США) вже включала в себе всі вказані витрати на перевантаження, що підтверджується заявкою № 3 від 30.05.2025 на надання транспортно-експедиторських послуг ТОВ «ТАНІТ ГРУП», в п. 13 якої зазначено обидва судна, якими доставлявся контейнер з Товаром.

Транспортування контейнеру здійснювалось відповідно до коносаменту, який підтверджує маршрут руху контейнера морем, і був наданий при митному оформленні. При цьому, з наданих до митного оформлення документів вбачається, що додаткових витрат, пов`язаних із перевантаженням контейнеру не було.

Відповідно до Інформаційний лист № 14-10 від 14.10.2025 компанії постачальника Товару NINGBO MINMETALS & MACHINERY IMP. & EXP. CORP., вказана компанія додатково підтвердила наступні обставини:

«Цим листом інформуємо Вас, що вартість морського перевезення (фрахту) згідно Контракту № 23 від 21.03.2025 з порту Нінгбо (Китай) до порту Чорноморськ (Україна) на умовах CIF була включена у контрактну вартість (14 400,00 доларів США) Товару - Машини для тиснення ANG15.

У зв`язку з цим, вартість послуг з морського перевезення (фрахту) було сплачено нашою компанією безпосередньо на користь представників (агентів) компанії ТОВ «Таніт Груп» які знаходяться в Китаї згідно квитанції № від 05.06.2025.

Також повідомляємо, що у зв`язку з перевантаженням контейнеру з Товаром з одного судна JEBEL ALI (515W) на інше A OBELIX (519N) додаткових витрат не виникло, оскільки це перевантаження входило у вартість морського перевезення (фрахту) і було узгоджено заздалегідь. Таким чином, вказана обставина не призвела до зміни (збільшення) контрактної вартості Товару.»

В даному випадку умови поставки товару узгоджені сторонами в контракті № 23 від 21.03.2025 та витрати на транспортування вже включені у вартість товару.

Отже, наданими позивачем документами підтверджується, що у наданих до митного оформлення коносаменті, інвойсі, пакувальному листі, експортній митній декларації вказані необхідні відомості щодо товару, за якими він ідентифікується. Щодо кількості, якості, вартості товару розбіжності у даних документах відсутні.

При цьому, лише у разі встановлення митним органом невідповідності числових значень складових митної вартості товару в документах, які підтверджують митну вартість товарів, митний орган має право вимагати від декларанта надання додаткових документів для встановлення дійсної митної вартості товару.

В свою чергу, окремі недоліки в оформленні документів не є підставою для не прийняття зазначених документів як підтвердження митної вартості товарів. Натомість, наведені в рішенні відповідача аргументи не впливають на правильність визначення митної вартості, оскільки умови міжнародного перевезення товарів не стосуються й безпосередньо не впливають на ціну товару.

Такі висновки викладені в постанові Касаційного адміністративного суду в складі Верховного суду від 20.06.2023 по справі № 380/1221/20.

Рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу, якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервним методом.

Зі змісту оскаржуваного у даній справі рішення убачається, що таке рішення не містять жодних відомостей про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, обсяги партій, умов поставки, комерційних умов тощо. Так, відповідачем вказано лише номер та дату митної декларації, яка стала джерелом інформації для коригування митної вартості, що свідчить про помилковість зазначених доводів відповідача.

Зазначена позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 21.12.2018 по справі № 815/1670/17.

У разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених ч. 2 ст. 55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), має бути доведено, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), суд повинен вимагати від відповідача доведення того, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом. (постанови Верховного Суду від 8 лютого 2019 року у справі № 825/648/17, від 20 липня 2023 року у справі № 640/22572/20).

Застосування митним органом відомостей спеціалізованої бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України є необґрунтованим, оскільки самі по собі відомості згаданої системи не містять жодних параметрів, об`єктивно необхідних для судження про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність товарів.

Спрацювання АСАУР є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах само по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників даних АСАУР.

Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів. Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

В свою чергу, відповідач в рішенні про коригування митної вартості посилається на обставини, які не стосуються числового значення заявленої митної вартості.

Верховний Суд (постанова від 09.11.2022 у справі № 815/2162/17) зазначає, що наявність вищої вартості в базі даних не є підставою для відмови від основного методу без обґрунтування. Отже, посилання митного органу на неподання декларантом додаткових документів не відповідають фактичним обставинам справи, а заявлена позивачем митна вартість товарів підтверджується наданими до митного оформлення документами.

З огляду на викладене вище суд прийшов до переконання про те, що позивачем подано відповідачу необхідні документи, а останнім не наведено обґрунтованих підстав для витребування у позивача додаткових документів та подальшого прийняття рішення про коригування митної вартості товарів.

Відповідно до правової позиції Верховного суду (постанова від 02.07.2020 у справі № 803/916/17) контроль правильності обчислення декларантом митної вартості здійснюють митні органи у визначений законом спосіб у разі наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей "Декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ніш митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом. Водночас, неподання декларантом документів, перелічених у частині другій статті 53 МК України, саме собою не тягне для нього негативних правових наслідків та не може тягнути за собою відмову у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, як наслідок, коригування митної вартості товарів з тих підстав, коли контролюючий орган вважає, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість. За таких обставин, Суд вважає обґрунтованими висновки судів першої та апеляційної інстанцій, що позивачем подано до митниці належний та достатній пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, відповідачем не підтверджено належними доводами та доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідачем не спростована, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена."

Враховуючи наведене вище, провівши аналіз поданих доказів, як окремо кожен так і в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що жодних розбіжностей, наявності ознак підробки або не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари не встановлено, адже усі дії щодо ціни підтверджено належними доказами, які містяться у матеріалах справи та надавались для відома митному органу. Дії позивача з цього питання були послідовним, жодних ознак які б свідчили про їх невідповідність між собою не установлено. Відповідачем не підтверджено належними доводами неправильність визначення митної вартості позивачем за основним методом та таке відповідачем не спростовано, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Крім того, позивачем було надано до матеріалів справи Експертний висновок за результатами проведення судової товарознавчої експертизи № 25/07/2025 від 29.08.2025: «Вартість наданого на дослідження товару «Машина для тиснення ANG15 1 шт., серійний номер 749890X, країна виробництва: CN, виробник: NINGBO MINMETALS & MACHINERY IMP. & EXP. CORP.» при перетині митного кордону України станом на 26.06.2025 складає 14 400,00 доларів США.».

Заперечень чи доказів на спростування вказаного висновку відповідачем до матеріалів справи надано не було.

Щодо позовних вимог в частині скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500080/2025/000145 та № UA500080/2025/000148, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідачем складено дві картки відмови № UA500080/2025/000145 (у зв`язку з визначенням коду УКТ ЗЕД) та № UA500080/2025/000148 (у зв`язку з коригуванням митної вартості).

Згідно ст. 256 МК України відмова у митному оформленні є письмовим вмотивованим рішенням органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення через невиконання декларантом умов.

Рішення повинне містити причини відмови та вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких дозволить здійснити митне оформлення.

Аналізуючи відомості, які містяться в оспорюваних картках відмови, то останні на переконання суду не є вмотивованими, оскільки не містить обґрунтування причин відмови.

Враховуючи те, що позивачем доведено належними, допустимими доказами як правильність обраного коду УКТ ЗЕД, так і митну вартість товару та відомості щодо ціни, що була сплачена за цей товар, а відтак у відповідача були відсутні підстави для прийняття карток відмови.

З огляду на викладене, картки відмови слід визнати протиправними, у зв`язку із чим такі підлягають скасуванню.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Щодо стягнення з відповідача витрат на оплату судової товарознавчої експертизи суд зазначає таке.

Разом із позовною заявою позивачем надано суду висновок експерта №25/07/2025 судової товарознавчої експертизи від 29.08.2025, складеного судовим експертом ТОВ "Офісу незалежних експертиз" Гавриловою К.В., обізнаною про кримінальну відповідальність застаттею 384 Кримінального кодексу України за завідомо неправдивий висновок, про що міститься відповідна розписка у цьому висновку. Вказаним експертним висновком підтверджено код задекларованого позивачем товару МД № 25UA36U3.

На підтвердження понесених витрат на проведення судової товарознавчої експертизи позивач надав копії наступних документів: договір №250711-01 на надання послуг з виконання висновку експерта від 11.07.2025; рахунок на оплату №20 від 11.07.2025; акт надання послуг №22 від 03.09.2025; платіжну інструкцію №81 від 27.07.2025, з яких слідує вартість послуг у сумі 21000,00 грн, які оплачені позивачем.

Варто зазначити, що експертиза була проведена з метою подання позову, що зумовлено змістом спірних правовідносин та необхідністю підтвердження доводів позову про помилковість висновків відповідача щодо визначення коду товару оскаржуваним рішенням.

Зазначений висновок експерта враховано судом при вирішенні справи по суті як доказ відповідно до статті 72 КАС України.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 132 КАС до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

Згідно із частиною п`ятою статті 137 КАС розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг).

У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно висновків, викладених Великою палатою Верховного Суду в постанові від 22.11.2023 у справі № 712/4126/22 системний аналіз положень процесуального законодавства дозволяє констатувати таке:

(1) витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи, належать до судових витрат;

(2) висновок експерта може бути підготовлений як на підставі ухвали суду про призначення експертизи, так і на замовлення учасника справи;

(3) у разі подання учасником справи до суду висновку експерта, складеного на його замовлення, у такому висновку має бути зазначено, що його підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. При цьому інша сторона може подати до суду заяву про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, і в разі, якщо суд визнає наявність таких підстав, зазначений висновок не приймається судом до розгляду;

(4) при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує не те, коли замовлено експертизу та отримано висновок експерта - до чи після звернення позивача до суду із позовом, а те, чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи.

Відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ.

Відмова у відшкодуванні судових витрат за проведення експертизи стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (особливо, якщо суд врахував відповідний висновок експерта як доказ), не відповідає вимогам розумності та правової визначеності, «підриває» конструкцію забезпечення передбачуваності застосування процесуальних норм, а тому не є такою, що відповідає верховенству права.

З врахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для відшкодування судових витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони в сумі 21000,00 грн, які підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини, суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерела права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив ЄСПЛ у справі Проніна проти України (рішення від 18.07.2006).

Зокрема, у пункті 23 рішення ЄСПЛ зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.

Так, у рішенні від 10.02.2010 у справі Серявін та інші проти України ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland) від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі Гірвісаарі проти Фінляндії (Hirvisaari v. Finland) від 27.09.2001).

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Одеської митниці - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.12.2025 по справі № 520/24145/25 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді І.М. Ральченко З.Г. Подобайло