Справа № 520/15295/25
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2026-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 р.Справа № 520/15295/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства-фірми "Основа" на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 21.01.2026, головуючий суддя І інстанції: Мар`єнко Л.М., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 27.01.26 по справі №520/15295/25

за позовом Приватного підприємства-фірми "Основа"

до Харківської міської ради , Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради третя особа Комунальне підприємство "Сучасне місто" , Комунальне підприємство "Харківводоканал"

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство-фірма "Основа" (далі - ППФ «Основа», позивач, апелянт), звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківської міської ради, Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради, Комунального підприємства "Сучасне місто", в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви від 04.08.2025, просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради №443 від 06.09.2023 "Про звільнення території міста Харкова від самовільно встановлених об`єктів" в частині, що стосується звільнення території міста Харкова від малої архітектурної форми паркану біля будівлі по просп.Гагаріна, 106 (Основ`янський район) п.28 Додатка 1 "Перелік самовільно (незаконно) встановлених малих архітектурних форм і тимчасових споруд, від яких звільняється територія міста Харкова";

2) визнати протиправним та скасувати припис №316/23 від 21.07.2023, складений Інспекцією з благоустрою Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради з вимогою про усунення порушень шляхом демонтажу об`єкта - малої архітектурної форми (паркану) на земельній ділянці, що розташована біля будівлі по проспекту Гагаріна, 106 у м.Харкові;

3) визнати протиправним дії Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради щодо подання заявки від 15.09.2023 до Комунального підприємства "Сучасне місто" про необхідність здійснення демонтажу паркану згідно рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради №443 від 06.09.2023 "Про звільнення території міста Харкова від самовільно встановлених об`єктів" (п.28 Додатка 1 "Перелік самовільно (незаконно) встановлених малих архітектурних форм і тимчасових споруд, від яких звільняється територія міста Харкова");

4) визнати протиправними дії відповідачів щодо проведення демонтажу паркану згідно рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради №443 від 06.09.2023 "Про звільнення території міста Харкова від самовільно встановлених об`єктів" (п.28 Додатка 1 "Перелік самовільно (незаконно) встановлених малих архітектурних форм і тимчасових споруд, від яких звільняється територія міста Харкова") та заявки Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради від 15.09.2023;

5) зобов`язати відповідачів відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом монтажу паркану (орієнтовною довжиною 472 метрів погонних, який складається з металевих секцій в кількості 70 одиниць, стовпів залізобетонних у кількості 56 одиниць та сітки орієнтованою довжиною 100 метрів) в тому вигляді, в якому існував до демонтажу на тому місці з якого його було демонтовано згідно рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради №443 від 06.09.2023 "Про звільнення території міста Харкова від самовільно встановлених об`єктів" (п.28 Додатка 1 "Перелік самовільно (незаконно) встановлених малих архітектурних форм і тимчасових споруд, від яких звільняється територія міста Харкова") та заявки Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради від 15.09.2023.

Харківський окружний адміністративний суд постановив ухвалу від 21 січня 2026 року, якою клопотання представників відповідачів про залишення позовної заяви без розгляду, - задовольнив частково.

Залишив без розгляду позовну заяву Приватного підприємства-фірма "Основа" до Харківської міської ради, Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради, треті особи: Комунальне підприємство "Сучасне місто", Комунальне підприємство "Харківводоканал" про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про:

1) визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради №443 від 06.09.2023 "Про звільнення території міста Харкова від самовільно встановлених об`єктів" в частині, що стосується звільнення території міста Харкова від малої архітектурної форми паркану біля будівлі по просп.Гагаріна, 106 (Основ`янський район) п.28 Додатка 1 "Перелік самовільно (незаконно) встановлених малих архітектурних форм і тимчасових споруд, від яких звільняється територія міста Харкова";

2) визнання протиправним та скасування припису №316/23 від 21.07.2023, складеного Інспекцією з благоустрою Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради з вимогою про усунення порушень шляхом демонтажу об`єкта - малої архітектурної форми (паркану) на земельній ділянці, що розташована біля будівлі по проспекту Гагаріна, 106 у м.Харкові;

3) визнання протиправними дії Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради щодо подання заявки від 15.09.2023 до Комунального підприємства "Сучасне місто" про необхідність здійснення демонтажу паркану згідно рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради №443 від 06.09.2023 "Про звільнення території міста Харкова від самовільно встановлених об`єктів" (п.28 Додатка 1 "Перелік самовільно (незаконно) встановлених малих архітектурних форм і тимчасових споруд, від яких звільняється територія міста Харкова").

Продовжив розгляд справи в частині позовних вимог про: визнання протиправними дій відповідачів щодо проведення демонтажу паркану згідно рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради №443 від 06.09.2023 "Про звільнення території міста Харкова від самовільно встановлених об`єктів" (п.28 Додатка 1 "Перелік самовільно (незаконно) встановлених малих архітектурних форм і тимчасових споруд, від яких звільняється територія міста Харкова") та заявки Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради від 15.09.2023; та зобов`язання відповідачів відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом монтажу паркану (орієнтовною довжиною 472 метрів погонних, який складається з металевих секцій в кількості 70 одиниць, стовпів залізобетонних у кількості 56 одиниць та сітки орієнтованою довжиною 100 метрів) в тому вигляді, в якому існував до демонтажу на тому місці з якого його було демонтовано згідно рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради №443 від 06.09.2023 "Про звільнення території міста Харкова від самовільно встановлених об`єктів" (п.28 Додатка 1 "Перелік самовільно (незаконно) встановлених малих архітектурних форм і тимчасових споруд, від яких звільняється територія міста Харкова") та заявки Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради від 15.09.2023.

У задоволенні іншої частини клопотання представників відповідачів, - відмовив.

У задоволенні клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду, - відмовив.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив скасувати зазначену ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги наголошував, що дізнався про існування спірних рішень лише 21.01.2025, коли почалися роботи по демонтажу забору, стверджує, що йому не було відомо ані про спірне рішення, ані про спірний припис, ані про подання Департаментом з інспекційної роботи Харківської міської ради заявки від 15.09.2023 до Комунального підприємства "Сучасне місто" про необхідність здійснення демонтажу паркану.

Відповідачі надали відзиви на апеляційну скаргу, в яких просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм процесуального права, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та зазначає.

Судовим розглядом встановлено, що предмет позову - правовідносини з приводу правомірності припису Інспекції з благоустрою Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради №316/23 від 21.07.2023 про усунення порушень шляхом демонтажу об`єкта - малої архітектурної форми (паркану) на земельній ділянці, що розташована біля будівлі по проспекту Гагаріна, 106 у м.Харкові та рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради №443 від 06.09.2023 "Про звільнення території міста Харкова від самовільно встановлених об`єктів" в частині, що стосується звільнення території міста Харкова від малої архітектурної форми паркану біля будівлі по просп.Гагаріна, 106 (Основ`янський район) п.28 Додатка 1 "Перелік самовільно (незаконно) встановлених малих архітектурних форм і тимчасових споруд, від яких звільняється територія міста Харкова" та подальші дії по примусовому знесенню вказаного паркану.

Представник відповідачів зазначає, що про наміри щодо демонтажу паркану біля будівлі по просп.Гагаріна, 106 в місті Харкові позивачу було відомо з вересня 2023 року.

Зі змісту гарантійного листа від 18.03.2023 вих.№5 за підписом директора ППФ "Основа" І.В.Філіппського, повідомлено Директора КП "Сучасне місто" та начальника Інспекції з благоустрою Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради про те, що власник тимчасової споруди (огорожа) за адресою м.Харків, проспект Гагаріна, 106, зобов`язується самостійно демонтувати вказану тимчасову споруду, згідно рішення виконкому Харківської міської ради №504/11 від 16.11.2011 до 17:00, 29 вересня 2023 року та надати підтвердження демонтажу шляхом фотофіксації.

Листом від 28.09.2023 вих.№6 за підписом засновника ППФ "Основа" М.В. Гаплевського повідомлено начальника Інспекції з благоустрою Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради про скасування гарантійного листа від 18.09.2023 №5 з проханням зупинити знос огорожі за адресою м.Харків, проспект Гагаріна, 106.

Аналіз наведених обставин та оцінка наданих сторонами доказів, зв`язок у їх сукупності дають підстави для висновку, що позивач дізнався про необхідність знесення паркану за адресою м.Харків, проспект Гагаріна 106, в вересні 2023 року, в той час як до суду за захистом своїх прав звернувся 11.06.2025 (позов зареєстровано судом 12.06.2025 вх.№01-12/64119/25), тобто зі значним пропуском визначеного частиною 2 статті 122 КАС України шестимісячного строку звернення до суду.

У зв`язку з наведеним, Харківський окружний адміністративний суд постановив ухвалу від 20.11.2025, якою залишив позовну заяву без руху та надав позивачу час для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати поважні підстави для поновлення строку, з наданням до суду відповідних доказів.

Залишаючи без розгляду позов ППФ «Основа» в частині позовних вимог, суд першої інстанції виходив з пропуску позивачем шестимісячного строку звернення до суду з цим позовом, у відповідній частині, без поважних причин.

Суд апеляційної інстанції погоджується з мотивами та висновками суду першої інстанції з таких підстав.

КАС України визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах.

За приписами ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Виходячи з принципу змагальності в адміністративному судочинстві, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Кодексом, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Приписами частин третьої і п`ятої статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, частиною першою статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Тому в разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись".

Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Право на звернення до суду не є абсолютним і на цьому неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. І за таких обставин кожна особа, звертаючись до суду, повинна його (цього порядку) дотримуватися (рішення Голдер проти Великої Британії від 21.02.1975, Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992).

Рішенням Європейського Суду з прав людини по справі "Іліан проти Туреччини" встановлено, що правило встановлення обмежень до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Слід врахувати, що законодавче обмеження строку протягом якого особа може звернутися до суду, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" Європейський суд встановив, що строк позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25 січня 2000 року, пункт 33).

Предметом цього позову є, зокрема, правовідносини з приводу правомірності припису Інспекції з благоустрою Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради №316/23 від 21.07.2023 про усунення порушень шляхом демонтажу об`єкта - малої архітектурної форми (паркану) на земельній ділянці, що розташована біля будівлі по проспекту Гагаріна, 106 у м.Харкові та рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради №443 від 06.09.2023 "Про звільнення території міста Харкова від самовільно встановлених об`єктів" в частині, що стосується звільнення території міста Харкова від малої архітектурної форми паркану біля будівлі по просп.Гагаріна, 106 (Основ`янський район) п.28 Додатка 1 "Перелік самовільно (незаконно) встановлених малих архітектурних форм і тимчасових споруд, від яких звільняється територія міста Харкова" та подальші дії по примусовому знесенню вказаного паркану.

Представник відповідачів зазначає, що про наміри щодо демонтажу паркану біля будівлі по просп.Гагаріна, 106 в місті Харкові позивачу було відомо з вересня 2023 року, в той час як представник позивача стверджує, що про порушення прав та законних інтересів дізнався в січні 2025 року з початку проведення працівниками КП "Сучасне місто" робіт по демонтажу паркану.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що головним спеціалістом інспектором з благоустрою сектору контролю за станом благоустрою при адміністраціях районів м.Харкова Інспекції з благоустрою Департаменту з Інспекційної роботи Харківської міської ради (далі інспектор з благоустрою) відповідно до Правил благоустрою території міста Харкова від 16.11.2011 №504/11 в межах здійснення самоврядного контролю виявлено малу архітектурну форму паркан, яка розташована біля будівлі по просп.Гагаріна, 106 у м.Харкові.

З метою отримання інформації щодо наявності права на землю, права власності на вищезазначений об`єкт та документів, які відповідно до вимог чинного законодавства, рішень Харківської міської ради, її виконавчого комітету, дають право на встановлення об`єктів, інспектором з благоустрою направлено запити до відповідних уповноважених органів і отримано відповіді на них.

21.07.2023 інспектором з благоустрою Департаменту складено акт обстеження земельної ділянки, на якій розміщено об`єкт щодо малої архітектурної форми (паркан).

На підставі зібраних відомостей, що підтверджують факт самовільного (незаконного) встановлення малої архітектурної форми (паркан), інспектором з благоустрою Департаменту винесено припис від 21.07.2023 №316/23 про усунення порушення шляхом демонтажу об`єкта від 21.07.2023 стосовно паркану біля будівлі по просп.Гагаріна, 106 у м.Харкові із вимогою добровільно, у 3-дений строк усунути порушення шляхом демонтажу вказаного об`єкта з обов`язковим відновленням благоустрою території та із попередженням, що у випадку невиконання вимог цього припису у визначений строк, самовільно (незаконно) встановлений об`єкт за вказаною адресою буде демонтовано у порядку, передбаченому Правилами благоустрою території міста Харкова.

На виконання положень п.5.10.11. Правил, припис було закріплено на самовільно (незаконно) встановленому об`єкті, з фотофіксацією факту його прикріплення та опубліковано оголошення на офіційному сайті Харківської міської ради.

25.07.2023 інспектором з благоустрою Департаменту виїздом на місце, встановлений факт не виконання вимог Припису №316/23, про що була зроблена відповідна відмітка.

Враховуючи зібрані Інспекцією з благоустрою матеріали, якими підтверджено факт самовільного розміщення малої архітектурної форми виконавчим комітетом Харківської міської ради 06.09.2023 прийнято рішення №443 "Про звільнення території міста Харкова від самовільно встановлених об`єктів", яким передбачено звільнити територію міста Харкова від самовільно встановлених об`єктів шляхом їх демонтажу, зокрема, від малої архітектурної форми - паркану розміщеного біля будівлі по просп.Аерокосмічному (колишня назва Гагаріна), 106 у Основ`янському районі у м.Харкові.

Директор ППФ "Основа" І.В.Філіппський надіслав Директору КП "Сучасне місто" та начальнику Інспекції з благоустрою Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради гарантійний лист від 18.09.2023 вих.№5, в якому повідомив про те, що власник тимчасової споруди (огорожа) за адресою м.Харків, проспект Гагаріна, 106, зобов`язується самостійно демонтувати вказану тимчасову споруду, згідно рішення виконкому Харківської міської ради №504/11 від 16.11.2011 до 17:00, 29 вересня 2023 року та надати підтвердження демонтажу шляхом фотофіксації.

Листом від 28.09.2023 вих.№6 (вх.№50070/39-23 від 29.09.2023) за підписом засновника ППФ "Основа" М.В. Гаплевського повідомлено начальника Інспекції з благоустрою Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради про скасування гарантійного листа від 18.09.2023 №5, у зв`язку з перевищенням повноважень директором Філіппським. У зв`язку зі знову відкритими обставинами стосовно тимчасової споруди (огорожі) за адресою: м.Харків, вул.Єрмаківська, 1(проспект Гагаріна, 106, просив зупинити знос огорожі за вказаною адресою та вказав, що після належного оформлення права власності, всі підтверджуючі документи будуть надані до Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вказані листи позивача є беззаперечними доказами обізнаності позивача щодо предмету позову, який викладений у перших трьох пунктах позовних вимог.

Стосовно доводів апелянта про те, що листом Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради від 12.10.2023 №2280/0/605-23 позивача введено в оману щодо використання земельної ділянки по вул.Єрмаківській, 1, що стало підставою для пропуску строку звернення до суду, колегія суддів зазначає таке.

Листом Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради від 12.10.2023 №2280/0/605-23, на лист засновника ППФ "Основа" від 20.06.2023 №11 з питання оформлення земельної ділянки по вулиці Єрмаківській, 1 для створення гаражного кооперативу і стоянки, повідомлено, що сесією Харківської міської ради від 27.04.2005 №78/05 прийнято рішення "76. ППФ "Основа" - надати земельну ділянку загальною площею 1,2066 га в оренду по вул.Єрмаківській, 1 для будівництва авторемонтних боксів, майданчику для відстою автотехніки та адміністративно-побутових приміщень строком до 01.12.2006 (але не пізніше прийняття об`єкту до експлуатації) та для експлуатації строком до 01.02.2030". Згідно з картографічними матеріалами, які затверджені протоколом від 28.12.2017 №3 засіданням комісії з інвентаризації нерухомого майна на території будівництва третьої лінії метрополітену в м.Харкові від станції "Метробудівників" до станції "Одеська", земельна ділянка по вул.Єрмаківській, 1 частково розташована в технічній зоні метро 1-ї категорії, частково в зоні тимчасових автодоріг та улаштування комунікацій. Будівництво метрополітену на цей час триває. Зважаючи на вищевикладене, Департамент не заперечує проти використання земельної ділянки по вул.Єрмаківській, 1 до початку будівництва третьої лінії метрополітену в районі вказаної ділянки, або до початку будівництва перспективної транспортної розв`язки на території якої знаходить земельна ділянка.

Зі змісту цього листа колегія суддів встановила, що Департаментом містобудування та архітектури Харківської міської ради не порушувалось питання правомірності встановлення саме паркану на земельній ділянці по вулиці Єрмаківській, 1, а наголошувалося на тимчасовому характері користування вказаною земельною ділянкою, зумовлене будівництвом третьої лінії метрополітену або перспективної транспортної розв`язки, на території якої знаходить земельна ділянка. Відтак, вказаний лист від 12.10.2023 №2280/0/605-23 не свідчить про введення позивача в оману з питань правомірності встановлення саме паркану та не може розглядатися як поважна причина пропуску позивачем строку звернення до суду.

Аналіз наведених обставин та оцінка наданих сторонами доказів, зв`язок у їх сукупності дають підстави для правильності висновку суду першої інстанції, що директор і засновник ППФ «Основа» дізналися про знесення паркану за адресою м.Харків, проспект Гагаріна 106, в вересні 2023 року, в той час як до суду за захистом своїх прав звернулися 11.06.2025 (позов зареєстровано судом 12.06.2025 вх.№01-12/64119/25), тобто пропуском визначеного частиною 2 статті 122 КАС України шестимісячного строку звернення до суду, і пропущений строк звернення до суду є значним.

Отже, заявлені в клопотанні та апеляційній скарзі від 28.11.2025 обставини, що слугували причиною пропуску строку звернення щодо неналежного повідомлення позивача про оскаржуване рішення від 06.09.2023 №443, щодо припису від 21.07.2023 №316/23 та щодо дій відповідача про подання заявки від 15.09.2023 до КП "Сучасне місто" про необхідність здійснення демонтажу паркану, спростовані наданими відповідачем доказами.

Стосовно поважності причин строку звернення до суду - запровадження воєнного стану, систематичних ворожих обстрілів міста, частих відключень електроенергії, перебої в мережі Інтернет, тимчасовий виїзд керівництва позивача за межі міста, колегія суддів зазначає таке.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Надалі дія воєнного стану в Україні продовжувалася згідно з Указами Президента України і останній триває й досі.

Проте, введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є безумовною підставою для поновлення процесуального строку, а тому це питання має вирішуватися в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві та обставин, які існували та об`єктивно перешкоджали вчиненню процесуальних дій.

При оцінці поважності причин пропуску процесуального строку з причини введення воєнного стану в Україні додатково слід брати до уваги, зокрема: територіальне місцезнаходження суду, порядок його функціонування; місце проживання (місцезнаходження) заявника; ведення на відповідній території бойових дій, посилення ракетних обстрілів у відповідний проміжок часу, що об`єктивно створювало реальну небезпеку для життя учасників процесу; тривалість самого процесуального строку та час, який минув із дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали конкретній особі реалізувати своє право (повноваження) у межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску), та інші доречні обставини.

Вищезазначене узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 10.01.2023 по справі №640/3489/21.

Таким чином, початок бойових дій на території України не може слугувати беззаперечною підставою для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду.

Разом із тим, ППФ «Основа» не надало ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції належних доказів на підтвердження обставин, які існували та об`єктивно перешкоджали зверненню позивача до суду, у зв`язку з запровадження воєнного стану.

Інших поважних причин пропуску строку звернення до суду позивачем не вказано та доказів їх існування не надано до судів першої та апеляційної інстанції, у зв`язку з чим підстави для задоволення заяви про поновлення строку звернення до суду відсутні.

Відповідно до п.8 ч.1, 2 ст.240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 8 ч. 7 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для залишення без розгляду позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування припису №316/23 від 21.07.2023, складеного Інспекцією з благоустрою Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради з вимогою про усунення порушень шляхом демонтажу об`єкта - малої архітектурної форми (паркану) на земельній ділянці, що розташована біля будівлі по проспекту Гагаріна, 106 у м.Харкові; визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради №443 від 06.09.2023 "Про звільнення території міста Харкова від самовільно встановлених об`єктів" в частині, що стосується звільнення території міста Харкова від малої архітектурної форми паркану біля будівлі по просп.Гагаріна, 106 (Основ`янський район) п.28 Додатка 1 "Перелік самовільно (незаконно) встановлених малих архітектурних форм і тимчасових споруд, від яких звільняється територія міста Харкова" та визнання протиправним дій Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради щодо подання заявки від 15.09.2023 до Комунального підприємства "Сучасне місто" про необхідність здійснення демонтажу паркану згідно рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради №443 від 06.09.2023 "Про звільнення території міста Харкова від самовільно встановлених об`єктів" (п.28 Додатка 1 "Перелік самовільно (незаконно) встановлених малих архітектурних форм і тимчасових споруд, від яких звільняється територія міста Харкова").

Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає нормам процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі, у зв`язку з чим підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства-фірми "Основа" залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 21 січня 2026 року по справі №520/15295/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін
Повний текст постанови складено 16.03.2026.