Справа № 240/8862/26
Суддя: Приходько Оксана Григорівна
Дата ухвалення: 2026-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

16 березня 2026 року м. Житомир справа № 240/8862/26

категорія 112010201

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Приходько О.Г., розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за затримку виплати заборгованості по щомісячному довічному грошовому утриманню в сумі 305147,26 грн за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2018 року у справі № 0640/3494/18; в сумі 16432,60 грн за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 31 травня 2018 року у справі № 806/1217/18;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати 3 відсотків річних за затримку виплати заборгованості по щомісячному довічному грошовому утриманню в сумі 305147,26 грн за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2018 року у справі № 0640/3494/18; та в сумі 16432,60 грн за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 31 травня 2018 року у справі № 806/1217/18;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати заборгованості по щомісячному довічному грошовому утриманню в сумі 305147,26 грн за рішенням Житомирського адміністративного суду від 14 серпня 2018 року у справі № 0640/3494/18 за період з 28 листопада 2018 року (дата набрання рішенням законної сили) по 26 липня 2023 року (день фактичної виплати); в сумі 16432,60 грн за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 31 травня 2018 року у справі № 806/1217/18 за період з 03 вересня 2018 року (дата набрання рішенням законної сили) по 26 липня 2023 року (день фактичної виплати);

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити 3 відсотки річних на заборгованість по виплаті щомісячного грошового утримання: в сумі 305147,26 грн за рішенням Житомирського адміністративного суду від 14 серпня 2018 року у справі № 0640/3494/18 за період з 28 листопада 2018 року (дата набрання рішенням законної сили) по 26 липня 2023 року (день фактичної виплати); в сумі 16432,60 грн за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 31 травня 2018 року у справі № 806/1217/18 за період з 03 вересня 2018 року (дата набрання рішенням законної сили) по 26 липня 2023 року (день фактичної виплати).

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) з`ясовуючи чи позов подано у строк, установлений законом, суд враховує таке.

Згідно з частинами першою, другою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зокрема, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21 лютого 2020 року № 340/1019/19).

У свою чергу питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України від 19 жовтня 2000 року № 2050-III "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" (надалі - Закон № 2050-ІІІ), який, проте, не визначає спеціальних строків для звернення до суду.

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 02 квітня 2024 року у справі № 560/8194/20 відступив від висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 червня 2021 року, від 17 листопада 2021 року, від 27 липня 2022 року, від 11 травня 2023 року (справи № 240/186/20, № 460/4188/20, № 460/783/20, № 460/786/20, відповідно) про застосування строків звернення до суду з адміністративним позовом у правовідносинах щодо компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати відповідно до Закону № 2050-ІІІ та сформулював такі висновки, які, на переконання суду, є застосовними і у спорах щодо нарахування 3 відсотків річних як компенсаторної виплати:

а) у спорах цієї категорії справ суди повинні застосовувати шестимісячний строк звернення до суду з позовом, визначений частиною першою статті 122 КАС України, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів;

б) нарахування і виплата компенсації втрати частини доходів у випадку порушення строку їх виплати зокрема і пенсії, проводиться у чітко визначений Законом № 2050-ІІІ строк - у тому ж місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Тому особі, права якої порушені невиконанням обов`язку нарахувати і виплатити компенсацію втрати частини доходів у випадку порушення строків їх виплати, достовірно відомо про час та розмір виплаченої заборгованості. При цьому така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про розмір належної до виплати компенсації, порядок її нарахування і підстави виплати/невиплати;

в) з першого дня наступного місяця після отримання заборгованості з виплати пенсії за попередні періоди особа вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів і з цього дня починається перебіг шестимісячного строку звернення з позовом до суду. Звернення до суду з позовом про нарахування і виплату компенсації втрати частини доходів після закінчення цього строку є підставою, передбаченою пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України, для залишення позовної заяви без розгляду;

г) отримання листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на заяву не змінює час, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить про час, коли особа почала вчиняти активні дії щодо реалізації свого права на отримання компенсації у позасудовому чи судовому порядку. Відповідно з вказаної дати не може розпочинатись відлік строку звернення з позовом до суду.

Як вже йшлося, за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Тобто, законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й з об`єктивної можливості цієї особи знати про такі факти.

У постанові від 31 березня 2021 року у справі № 240/12017/19 Верховний Суд зауважив на тому, що обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом "Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt", згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.

Визначаючись щодо строку звернення до суду з цим позовом суд враховує, що за змістом заявлених у позові вимог позивач, просить про виплату суми компенсації втрати частини доходів та 3 відсотків річних у зв`язку із порушенням строку виплати заборгованості щомісячного грошового утримання з 28 листопада 2018 року по 26 липня 2023 року, з 03 вересня 2018 року по 26 липня 2023 року, й при цьому зазначає про те, що заборгованість у сумах 305147,26 грн та 16432,60 грн, щодо компенсаційних виплат за якими заявлено позов, виплачено 26 липня 2023 року на виконання рішення Житомирського адміністративного суду від 14 серпня 2018 року у справі № 0640/3494/18 та на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 31 травня 2018 року у справі № 806/1217/18.

Відповідно, шестимісячний строк звернення до суду із заявленими вимогами сплинув 27 січня 2024 року, проте до суду з цим позовом позивач звернувся 03 березня 2026 року (позов здано на пошту; 09 березня 2026 року отримано та зареєстровано судом).

Частиною шостою статті 161 КАС України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску матеріали позову не містять.

За правилами частин першої, другої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Принагідно суд зауважує, що Верховний Суд послідовно у своїх судових рішеннях наголошує на тому, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами і труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення (отримання) ухвали про залишення позовної заяви без руху для подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних підстав для поновлення цього строку, підтверджених належними доказами.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України, позовна заява повертається без розгляду якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними.

Копію цієї ухвали надіслати особі, яка звернулась з позовом.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

Суддя О.Г. Приходько