Справа № 420/15258/25
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2026-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головне управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 16 травня 2025 року (документ сформований в системі Електронний суд 15.05.2025) надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головне управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5), в якій позивач просить:

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 7958/15-32-24-05-20 від 24.02.2025 року, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в сумі 262286,06 грн. та штрафу в розмірі 25 відсотків від суми визначеного податкового зобов`язання в сумі 65571,52 грн., а всього на загальну суму 327857,58 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 7959/15-32-24-05-20 від 24.02.2025 року, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в сумі 21857,17 грн. та штрафу в розмірі 25 відсотків від суми визначеного податкового зобов`язання в сумі 5464,28 грн., а всього на загальну суму 27321,45 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 7964/15-32-24-05-20 від 24.02.2025 року, яким за неподання інформації на запит контролюючого органу ОСОБА_1 визначено суму зобов`язання зі сплати адміністративного штрафу в розмірі 8000,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір.

Ухвалою суду від 20 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи у порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на підставі акту перевірки про результати документальної позапланової невиїзної перевірки позивача від 29.01.2025 року № 3546/15-32-24-05-15, відповідачем прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 24.02.2025 року стосовно позивача.

Позивач не погоджується із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями та вважає їх протиправними з таких підстав.

Позивач зазначає, що питання оподаткування доходів громадян України, отриманих із джерел у Великій Британії регулюються Конвенцією між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна (далі Конвенція) (Дата підписання: 10.02.1993. Дата набуття чинності: 11.08.1993).

Відповідно до ст. 3 Конвенції дія Конвенції поширюється, в тому числі, на податок на доходи фізичних осіб.

В розумінні ст. 4 Конвенції позивач є резидентом України.

Згідно з акту перевірки від 29.01.2025 року № 3546/15-32-24-05-15 позивач отримала дохід від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd» за створення контенту на платформі OnlyFans протягом 2020-2022 років у сумі 50127,00 доларів США.

Відповідно до акту перевірки від 29.01.2025 року № 3546/15-32-24-05-15 дохід, отриманий позивачем є доходом від публікації створеного позивачем контенту для перегляду шанувальниками.

Враховуючи, що позивач отримував дохід не безпосередньо від шанувальників, а від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd», зазначений дохід, з точки зору Конвенції, є роботою по найму та оподатковується відповідно до положень статті 15 Конвенції.

Представник позивача зазначає, що згідно з вимог ч. 1 ст. 15 Конвенції платня, заробітна плата та інші подібні винагороди, що одержуються резидентом Договірної Держави у зв`язку з роботою за наймом, оподатковуються тільки у цій Державі, якщо тільки робота за наймом не здійснюється в другій Договірній Державі.

Якщо робота за наймом здійснюється таким чином, то винагорода, одержана у зв`язку з цим, може оподатковуватися у цій другій Державі.

Згідно з вимог ч. 2 ст. 15 Конвенції винагорода, що одержується резидентом Договірної Держави у зв`язку з роботою за наймом, здійснюваною в другій Договірній Державі, оподатковується тільки в першій згаданій Державі, якщо: (a) одержувач знаходиться в другій Державі протягом періоду або періодів, що не перевищують у сукупності 183-х днів протягом будь-якого періоду, що складає дванадцять місяців; і (b) винагорода сплачується наймачем або від імені наймача, який не є резидентом другої Держави; і (с) витрати по виплаті винагороди не несуть постійне представництво або постійна база, які наймач має в другій Державі.

Враховуючи, що дохід отримано позивачем у Великій Британії та від резидента Великої Британії, вказаний дохід оподатковується у Великій Британії.

Представник позивача звертає увагу, що аналіз ст. 22 Конвенції, в контексті спірних відносин, свідчить про наступне: 1. оскільки дохід позивача отриманий із джерел у Великій Британії, підлягає оподаткуванню у Великій Британії згідно ст. 15 Конвенції, то держава Україна зобов`язана робити знижку у вигляді кредиту проти будь-якого податку України, який обчислюється у відношенні того ж прибутку, у відношенні якого обчислюється податок Сполученого Королівства; 2. у випадку виконання позивачем вимоги відповідача та сплати спірного податку до державного бюджету України, у позивача не виникає права на отримання звільнення від податку з блоку Великої Британії, що неминуче призведе до подвійного оподаткування, що суперечить Конвенції.

Представник позивача звертає увагу, що відповідачем, під час перевірки позивача, аналіз норм Конвенції між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна, не проводився, країна оподаткування та класифікація доходу, відповідно до вимог Конвенції, не визначались, питання уникнення подвійного оподаткування не вирішувалось.

Зокрема в Акті перевірки від 29.01.2025 року № 3546/15-32-24-05-15 відсутні жодні посилання на норми Конвенції, які, в даному випадку мають вищу юридичну силу за норми ПК України, при встановленні з боку позивача обов`язку щодо нарахування та сплати до бюджету України податку на доходи з фізичних осіб у сумі 262286,06 грн., отриманий у Великій Британії, що свідчить про неврахування відповідачем норм Конвенції при визначенні суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, у зв`язку із чим висновки відповідача про наявність у позивача податкового зобов`язання зі сплати податку з доходів фізичних осіб є передчасними та необґрунтованими.

Зважаючи на необґрунтованість висновків податкового органу про наявність у позивача податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в сумі 262286,06 грн., представник позивача вважає, що підстави для донарахування позивачу військового збору від цієї суми також відсутні.

Щодо зобов`язання зі сплати адміністративного штрафу в розмірі 8000,00 грн. за неподання інформації на запит контролюючого органу представник позивача зазначає, що в порушення вимог абз. 5 пункту 73.3 статті 73 цього Кодексу запит відповідача не містить печатки контролюючого органу, з огляду на що позивача притягнуто до відповідальності безпідставно. Крім того, з огляду на те, що в силу положень Конвенції, у позивача відсутній обов`язок сплати податку за дохід, позивач не є платником податку у розумінні п. 15.1 ст. 15 ПК України.

Також представник позивача зазначає, що контролюючим органом порушено процедуру проведення перевірки.

Так, згідно з Акту перевірки від 29.01.2025 року № 3546/15-32-24-05-15 перевірка позивача здійснена на підставі наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 02.12.2024 року №12426-п, копія якого разом із письмовим повідомленням про дату початку та місце проведення перевірки було направлено позивачу засобами поштового зв`язку «Укрпошта» (рекомендованим листом з повідомленням про вручення) 05.12.2024 року (№645), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (Ф 119) за №645 та довідкою поштового оператора про причини повернення листа.

Разом з тим, відповідний наказ, скеровувався відповідачем за адресою провулок Шампанський 9, кв. 109, м. Одеса з індексом 65015, в акті ж перевірки, в самому наказі про перевірку та на офіційному сайті АТ «Укрпошта» (https://index.ukrposhta.ua/find-post-index) зазначено, що поштовим індексом відділення пошти, яке обслуговує адресу за місцем проживання позивача, є 65058.

Враховуючи зазначене, у відповідача до початку проведення контрольного заходу, не було інформації про належне вручення позивачу у порядку, визначеному ст. 42 ПК України, копії наказу про проведення контрольного заходу, як того вимагає імперативна норма пункту 79.2 статті 79 ПК України.

Таким чином, на думку представника позивача, контролюючим органом не виконано вимоги щодо надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки, що відповідно до абзацу другого пункту 79.2. статті 79 Податкового кодексу України є передумовою для права розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

З наведених підстав представник позивача просить задовольнити позовні вимоги.

До суду 05 червня 2025 року від Головного управління ДПС в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні зустрічного позову, посилаючись на те, що згідно з ст. 42.2 ПКУ, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Отже, можна зробити висновок, що ГУ ДПС в Одеській області належним чином повідомило платника податків про перевірку.

При цьому представник відповідача звертає увагу, що добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.

Представник відповідача зазначає, що з моменту початку проведення перевірки у платника податків виникає обов`язок надання ГУ ДПС в Одеській області на виконання відповідного запиту (запитів) інформації та її документального підтвердження з питань в межах предмету податкової перевірки (із зазначенням конкретного переліку документів та інформації, що запитуються).

Невиконання платником таких вимог має наслідком застосування до нього відповідальності у вигляді штрафу.

Крім того, як це передбачено у абз.2 п.44.6 ст.44 ПК України, якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення за результатами такої перевірки надає в порядку п.86.7 ст.86 Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, відповідні документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Щодо встановлених порушень представник відповідача зазначив, що відповідно до п 13.3 ст.13, доходи, отримані фізичною особою - резидентом з джерел походження за межами України, включаються до складу загального річного оподаткованого доходу, крім доходів, що не підлягають оподаткуванню в Україні відповідно до положень цього Кодексу чи міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до пп.14.1.55 п.14.1 ст.14 Кодексу, дохід, отриманий з джерел за межами України, - будь-який дохід, отриманий резидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності за межами митної території України, включаючи проценти, дивіденди, роялті та будь-які інші види пасивних доходів, спадщину, подарунки, виграші, призи, доходи від виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими та трудовими договорами, від надання резидентам в оренду (користування) майна, розташованого за межами України, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих за межами України портів, доходи від продажу майна, розташованого за межами України, дохід від відчуження інвестиційних активів, у тому числі корпоративних прав, цінних паперів тощо; інші доходи від будь-яких видів діяльності за межами митної території України або територій, непідконтрольних контролюючим органам.

Відповідно до пп. 162.1.1 п.162.1 ст.162 Кодексу, платниками податку є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Відповідно до пп.163.1.1 п.163.1 ст.163 Кодексу, об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід. Відповідно до пп.163.1.3 п.163.1 ст.163 Кодексу, об`єктом оподаткування резидента є іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України. Відповідно до п.164.1 ст.164 Кодексу, базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Відповідно до пп.168.2.1 п.168.2 ст.168 Кодексу, платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов`язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів. Відповідно до пп.170.11.1 п.170.11 ст.170 Кодексу, у разі якщо джерело виплат будь-яких оподатковуваних доходів є іноземним, сума такого доходу включається до загального річного оподатковуваного доходу платника податку - отримувача, який зобов`язаний подати річну податкову декларацію, та оподатковується за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Одночасно доходи, визначені ст.163 Кодексу, є об`єктом оподаткування військовим збором, ставка якого становить 1,5% від об`єкта оподаткування (п. 16 1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Кодексу).

Представник відповідача зазначив, що листом Державної податкової служби України від 02.10.2024 № 27331/7/99-00-24-04- 03-07 (вх. Головного управління ДПС в Одеській області № 4218/8 від 02.10.2024) надіслано інформацію, надану компетентним органом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії у порядку, передбаченому Конвенцією між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, відповідно до якої громадянка ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 отримала дохід від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd» за створення контенту на платформі OnlyFans протягом 2020-2022 років у сумі 50127,00 доларів США, у тому числі: 2020 року у сумі 23559,00 доларів США, протягом 2021 року у сумі 19432,00 доларів США, протягом 2022 року у сумі 7136,00 доларів США.

Відповідно до пункту 11 Умов обслуговування, які оприлюднені на сайті http:// оnlуfаns.соm/terms, користувачі (далі - Творці), які налаштували свій обліковий запис ОnlуFаns для публікації вмісту для перегляду шанувальниками, відповідають за свої податкові справи та гарантують, що повідомили та будуть повідомляти в майбутньому про всі платежі, які вони отримують у зв`язку з використанням ОnlуFаns, відповідному податковому органу у їх юрисдикції, як цього вимагає закон. Творці самостійно несуть відповідальність за своєчасне подання податкових декларацій та сплату будь-яких податків з їх доходів на ОnlуFаns.

Представник відповідача зазначає, що на сьогодні між Україною та Сполученим Королівством Великої Британії та Північної Ірландії здійснюється обмін податковою інформацією відповідно до положень таких міжнародних договорів.

Документом, шо підтверджує отримання доходу громадянами України від британського суб`єкта господарювання «Fепіх Іnternational Ltd» за створення контенту на платформі ОnlуFаns є письмова відповідь компетентного органу Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії, яка містить у тому числі персональні дані громадянки ОСОБА_1 як отримувача зазначеного доходу.

При цьому у зазначеній відповіді відсутні відомості щодо порядку здійснення розрахунків британського суб`єкта господарювання «Fепіх Іnternational Ltd» з громадянкою України ОСОБА_1 за створення контенту на платформі ОnlуFаns.

Представник відповідача вказав, що Головне управління ДПС в Одеській області листом від 04.10.2024 №13801/КПР/15-32- 24-05-06 повідомлено фізичну особу - платника податків ОСОБА_1 , про необхідність подання Декларації про майновий стан і доходи за 2020 рік, 2021 рік та 2022рік та якщо є документи, які свідчать про базу оподаткування (або її відсутність) податком на доходи фізичних осіб та військовим збором, запрошено їх надати.

Даний лист направлено за адресою: АДРЕСА_1 засобами поштового оператора «Укрпошта», рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Від оператора «Укрпошта» отримано повідомлення без вручення з позначкою «за закінченням терміну зберігання » з датою 29.10.2024.

Представник відповідача звертає увагу, що на початок перевірки 15.01.2025року та станом на кінець перевірки 28.01.2025року , фізичною особою платником податків ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , первинні документи (виписки банку, тощо) не надано, про що складені акти про ненадання документів від 15.01.2025 року №191/15-32-24-05-16, акт про ненадання документів від 28.01.2025 №420/15-32-24-05-16. Під час перевірки встановлено, що фізична особа платник податків ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , отримувала дохід протягом 2020- 2022року від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd» за створення контенту на платформі OnlyFans на загальну суму 50127,00 доларів США, що за офіційним курсом валют НБУ на останній календарний день звітного року складає 1455442,68грн, у тому числі : 2020рік - 665789,12грн.,2021рік 528700,03грн, 2022рік 260953,53грн. Фактично, до перевірки та на момент складання акту фізичною особою платником податків ОСОБА_1 , первинні документи (виписки банку, тощо), що спростовують наявність чи відсутність бази оподаткування, не надано.

Таким чином, грошові кошти, отримані фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), протягом 2020-2022років у сумі 1455442,68грн, підлягають оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб та військовим збором, як інші доходи, отримані з джерел за межами України.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

Суд встановив, що у зв`язку з отриманням від компетентного органу Сполученого Королівства Велікої Британії та Північної Ірландії інформації про одержання доходів від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd» за створення контенту на платформі OnlyFans на загальну суму 50127,00 доларів США, що за офіційним курсом валют НБУ на останній календарний день звітного року складає 1455442,68грн, у тому числі : 2020рік - 665789,12грн.,2021рік 528700,03грн, 2022рік 260953,53грн, головним управлінням ДПС в Одеській області було направлено на адресу позивача: АДРЕСА_2 , лист № 13801/КПР/15-32-24-05-06 від 04.10.2024 року з проханням надати пояснення щодо неподання податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2020,2021,2022 роки та надати завірені належним чином копії документів, які підтверджують суми отриманих доходів від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd».

Цей запит був направлений на адресу позивача поштою та повернувся із позначкою пошти «за закінченням терміну зберігання».

Суд також встановив, що відповідно до наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 02.12.2024 № 12426-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особиплатника податків ОСОБА_1 » та повідомлення від 05.12.2024 року № 1329/15-32-24-05, які також були повернуті податковому органу поштою із позначкою пошти «за закінченням терміну зберігання», Головним управлінням ДПС в Одеській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи платника податків ОСОБА_1 з питань своєчасності достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих платником податків за період з 01.01.2020 року по 31.12.2022.

За результатами перевірки складено акт № 3546/15-32-24-05-15 від 29.01.2025 року.

Перевіркою встановлено порушення:

1. п.49.1, пп. 49.18.4 п.49.18 ст.49, пп.162.1.1 п.162.1 ст.162, пп.163.1.3,п.163.1 ст.163, пп.164.2.20 п.164.2 ст.164, п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями) фізичною особою платником податків ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), не подано до контролюючого органу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2020рік, 2021 рік, 2022рік та не задекларовано суму отриманого доходу у сумі 1457144,81грн, у тому числі: 2020рік 666121,30грн, 2021рік 530069,98грн, 2022рік 260953,53грн., як інші доходи, отримані з джерел за межами України;

2. пп.162.1.1 п.162.1 ст.162, пп.163.1.3 п.163.1 ст.163, пп.164.1.3, п.164.1, пп.164.2.20 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, пп.170.11.1 п.170.11 ст.170, п.179.7 ст.179 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями), в наслідок чого не нараховано та не сплачено до бюджету податок на доходи з фізичних осіб у сумі 262286,06грн , у т.ч : за 2020 у сумі 119901,83грн, за 2021 у сумі 95412,60 грн., за 2022 у сумі 46971,63грн;

3. пп.162.1.1 п.162.1 ст.162, пп.163.1.3 п.163.1 ст.163, пп.164.1.3, п.164.1, пп.164.2.20 п.164.2 ст.164, пп.170.11.1 п.170.11 ст.170, п.179.7 ст.179, пп.1.1, пп.1.2, пп.1.3. п. 16-1 підрозділу 10 розд. XX Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року N 2755- VI (із змінами і доповненнями), в наслідок чого не нараховано та не сплачено до бюджету військовий збір у сумі 21857,17грн, ут.ч: за 2020 у сумі 9991,82грн., за 2021 у сумі 7951,05грн., за 2022 у сумі 3914,30грн;

4. п.44.1, п. 44.3 ст. 44, п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-У1 (із змінами та доповненнями) в частині зберігання та надання контролюючому органу первинних документів.

5. пп.73.3.3 п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-У1 (із змінами та доповненнями) фізичною особою платником податків ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), встановлено ненадання до податкових органів відповіді на письмовий запит про надання інформації.

На підставі акту перевірки № 3546/15-32-24-05-15 від 29.01.2025 року Головним управлінням ДПС в Одеській області складено податкові повідомлення рішення:

№ 7958/15-32-24-05-20 від 24.02.2025 року, яким на підставі підпункту 170.11.1 пункту 170.1 ст. 170, пункту 123.2 статті 123 Податкового кодексу України, позивачу визначено суму податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в сумі 262286,06 грн. та штрафу в розмірі 25 відсотків від суми визначеного податкового зобов`язання в сумі 65571,52 грн., а всього на загальну суму 327857,58 грн.;

№ 7959/15-32-24-05-20 від 24.02.2025 року, яким на підставі підпункту 170 пункту 170.1 ст. 170, пункту 123.2 статті 123 Податкового кодексу України, позивачу визначено суму податкового зобов`язання з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в сумі 21857,17 грн. та штрафу в розмірі 25 відсотків від суми визначеного податкового зобов`язання в сумі 5464,28 грн., а всього на загальну суму 27321,45 грн.;

№ 7964/15-32-24-05-20 від 24.02.2025 року, яким на підставі підпункту 73.3.3 пункту 73.3 ст. 73, п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54, п 121.2 ст. 121 Податкового кодексу України, за неподання інформації на запит контролюючого органу визначено суму зобов`язання зі сплати адміністративного штрафу в розмірі 8000,00 грн.

№ 7968/15-32-24-05-20 від 24.02.2025 року, яким встановлено неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2020-2022 роки, письмові пояснення не надано щодо встановлено порушення та нараховано суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 1020 грн.;

№ 7960/15-32-24-05-20 від 24.02.2025 року, яким встановлено неподання ФОПП ОСОБА_1 контролюючому органу первинних документів та нараховано суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 1020 грн.

Не погодившись із прийнятими податковими повідомленнями рішеннями, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не належать задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено).

Аналізуючи правомірність прийняття оскаржуваного рішення, що є змістом правовідносин у цій справі, відповідно до приписів ст. 2 КАС України, суд виходить із застосування таких норм матеріального права.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, які справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 62.1.3. пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України (далі, - ПК України) податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (пункт 75.1 статті 75 Податкового кодексу України).

За приписами підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом (пункт 79.1 статті 79 ПК України).

Відповідно до пп. 78.1.1. п. 78.1. ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Так, суд встановив, що листом Державної податкової служби України від 02.10.2024 № 27331/7/99-00-24-04- 03-07 (вх. Головного управління ДПС в Одеській області № 4218/8 від 02.10.2024) надіслано інформацію, надану компетентним органом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії у порядку, передбаченому Конвенцією між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, відповідно до якої громадянка ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 отримала дохід від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd» за створення контенту на платформі OnlyFans протягом 2020-2022 років у сумі 50127,00 доларів США, у тому числі: 2020 року у сумі 23559,00 доларів США, протягом 2021 року у сумі 19432,00 доларів США, протягом 2022 року у сумі 7136,00 доларів США.

У зв`язку з отриманням вказаної податкової інформації, Головним управлінням ДПС в Одеській області було направлено на адресу позивача: АДРЕСА_2 , лист № 13801/КПР/15-32-24-05-06 від 04.10.2024 року з проханням надати пояснення щодо неподання податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2020,2021,2022 роки та надати завірені належним чином копії документів, які підтверджують суми отриманих доходів від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd».

Відповідно до п. 42.5. ст. 42 ПК України, у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Матеріалами справи підтверджено, що цей запит був направлений на адресу позивача поштою та повернувся із позначкою пошти «за закінченням терміну зберігання».

Таким чином, враховуючи приписи п. 42.5. ст. 42 ПК України суд доходить висновку, що позивач була належним чином повідомлена про необхідність надати пояснення щодо неподання податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2020,2021,2022 роки та надати завірені належним чином копії документів, які підтверджують суми отриманих доходів від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd».

По суті виявлених порушень суд зазначає таке.

Підпунктом 16.1.5 пункту 16.1 статті 16 ПК України встановлено обов`язок платника податків подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.

Право контролюючого органу отримувати безоплатно від платників податків у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів передбачене підпунктом 20.1.2 пункту 20.1 статті 20 ПК України.

Відповідно до пункту 73.3 статті 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження. Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити: підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. У разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

Як установлено судом, позивач не виконала вимоги письмового запиту відповідача і не надала усі запитувані документи в підтвердження її взаємовідносин із зазначеним вище контрагентом-нерезидентом, а також документи, що підтверджують одержання позивачем коштів за здійснені послуги / реалізацію товару.

Суд враховує, що суду також позивач не надав зазначені документи.

Обґрунтовуючи цей позов, представник позивача посилається на Конвенцію між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна (далі, - Конвенція) (Дата підписання: 10.02.1993. Дата набуття чинності: 11.08.1993).

Так, представник позивача зазначає, що аналіз ст. 22 Конвенції, в контексті спірних відносин, свідчить про наступне: 1. оскільки дохід позивача отриманий із джерел у Великій Британії, підлягає оподаткуванню у Великій Британії згідно ст. 15 Конвенції, то держава Україна зобов`язана робити знижку у вигляді кредиту проти будь-якого податку України, який обчислюється у відношенні того ж прибутку, у відношенні якого обчислюється податок Сполученого Королівства; 2. у випадку виконання позивачем вимоги відповідача та сплати спірного податку до державного бюджету України, у позивача не виникає права на отримання звільнення від податку з блоку Великої Британії, що неминуче призведе до подвійного оподаткування, що суперечить Конвенції.

Представник позивача звертає увагу, що відповідачем, під час перевірки позивача, аналіз норм Конвенції між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна, не проводився, країна оподаткування та класифікація доходу, відповідно до вимог Конвенції, не визначались, питання уникнення подвійного оподаткування не вирішувалось.

Надаючи оцінку доводам та запереченням сторін, суд виходить із застосування норм права таким чином.

Відповідно до підпункту 72.1.4 пункту 72.1 статті 72 ПК України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема, від органів влади інших держав, міжнародних організацій або нерезидентів.

11.08.1993 набрала чинності "Конвенція між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна", яка відповідно до статті 1 застосовується до осіб, які є резидентами однієї або обох Договірних Держав та стосується податків на доход і на приріст вартості майна, стягнені від імені Договірних Держав або їх політичних підрозділів, або місцевої влади, незалежно від способу стягнення податків.

Відповідно до п. 1,2 ст. 15 Крнвенції, з урахуванням положень статей 16, 18, 19 і 20 цієї Конвенції платня, заробітна плата та інші подібні винагороди, що

одержуються резидентом Договірної Держави у зв`язку з роботою за

наймом, оподатковуються тільки у цій Державі, якщо тільки робота за наймом не здійснюється в другій Договірній Державі. Якщо робота за наймом здійснюється таким чином, то винагорода, одержана у зв`язку з цим, може оподатковуватися у цій другій Державі.

Незалежно від положення пункту 1 цієї статті, винагорода, що одержується резидентом Договірної Держави у зв`язку з роботою за наймом, здійснюваною в другій Договірній Державі, оподатковується тільки в першій згаданій Державі, якщо:

(a) одержувач знаходиться в другій Державі протягом періоду або періодів, що не перевищують у сукупності 183-х днів протягом будь-якого періоду, що складає дванадцять місяців; і

(b) винагорода сплачується наймачем або від імені наймача, який не є резидентом другої Держави; і

(с) витрати по виплаті винагороди не несуть постійне представництво або постійна база, які наймач має в другій Державі.

Відповідно до п.1,2 ст. 22 Конвенції, з урахуванням положень законодавства Сполученого Королівства, що стосується звільнення від податку, сплаченого на території за межами Сполученого Королівства, у вигляді кредитупроти податку Сполученого Королівства (які не будуть суперечити головним принципам такого):

(a) на податок України, сплачуваний за законодавством України і відповідно до цієї Конвенції прямо або шляхом вирахування з прибутку, доходів або доходів від приросту вартості майна із джерел в Україні, що підлягають оподаткуванню, (за виключенням випадку дивідендів, коли податок в Україні сплачується у відношенні яких підраховується податок України;

(b) у відношенні дивідендів, сплачуваних компанією, що є резидентом України, компанії, яка є резидентом Сполученого Королівства і контролює прямо або посередньо щонайменше 10 відсотків капіталу з правом голосу в компанії, що сплачує

дивіденди, у вигляді кредиту повинен бути взятий до розрахунку (у доповнення до будь-якого податку України, для якого кредит може бути наданий згідно з положеннями підпункту (a) цього пункту) податок України, що сплачується компанією у відношенні прибутку,

із якого сплачуються дивіденди.

На податок Сполученого Королівства, що сплачується за законодавством Сполученого Королівства і відповідно до цієї Конвенції прямо або шляхом вирахування з прибутку, доходів або доходів, що підлягають оподаткуванню, від приросту вартості майна

із джерел у Сполученому Королівстві (за винятком випадку дивідендів, коли податок у Сполученому Королівстві сплачується у відношенні прибутків, із яких сплачуються дивіденди) буде робитися знижка у вигляді кредиту проти будь-якого податку України, який

обчислюється у відношенні того ж прибутку, доходу або оподатковуваних доходів, у відношенні яких обчислюється податок Сполученого Королівства.

Згідно з п. 3 ст. 22 Конвенції, для цілей пунктів 1 і 2 цієї статті прибуток, доход і

приріст вартості майна, що належить резиденту Договірної Держави, які можуть оподатковуватися податками у другій Договірній Державі відповідно до цієї Конвенції, будуть вважатися такими, що виникають із джерел у цій Договірній Державі.

Водночас позивачем не надано докази сплати податку у Сполученому Королівстві, таким чином відповідно до п. 3 ст. 22 Конвенції дохід, що належить резиденту Договірної Держави, які можуть оподатковуватися податками у другій Договірній Державі відповідно до цієї Конвенції, вважаються такими, що виникають із джерел у цій Договірній Державі.

Відповідно до статті 27 цієї Конвенції компетентні органи Договірних Держав обмінюються інформацією, необхідною для виконання положень цієї Конвенції або національних законодавств Договірних Держав, що стосуються податків, на які поширюється Конвенція в тій мірі, доки оподаткування не суперечить цій Конвенції, зокрема, щоб попереджувати шахрайство і полегшувати застосування встановлених законом положень проти легальних ухилень. Будь-яка інформація, одержана Договірною Державою, буде розглядатися як конфіденційна і буде розкрита тільки особам або властям (включаючи суди і органи управління), зайнятим оцінкою або збиранням, примусовим стягненням або судовим переслідуванням, або розглядом апеляції стосовно податків, на які поширюється ця Конвенція. Такі особи або органи будуть використовувати інформацію тільки з цією метою. Вони можуть розкривати інформацію в публічних судових засіданнях і юридичних рішеннях.

Наказом Міністерства фінансів України затверджено "Порядок обміну податковою інформацією з компетентними органами іноземних країн" від 16.04.2022 за №118 (далі, -Порядок №118), який спрямований на забезпечення ефективного обміну податковою інформацією з компетентними органами іноземних держав за спеціальними запитами про надання податкової інформації.

Пунктом 2 цього наказу визначено, що Державна податкова служба України є уповноваженим представником Міністерства фінансів України та компетентним органом України для цілей обміну податковою інформацією відповідно до Конвенції про взаємну адміністративну допомогу в податкових справах, ратифікованої Законом України від 17 грудня 2008 року №677-VI, та міжнародних договорів України про уникнення подвійного оподаткування.

Так, за пунктом 1 статті 4 розділу І "Обмін інформацією" глави ІІІ Конвенції про взаємну адміністративну допомогу в податкових справах, сторони, зокрема як передбачено в цьому розділі, здійснюють обмін будь-якою інформацією, яка може бути доречною для: a) установлення суми та збору податку, а також стягнення податкової заборгованості й здійснення виконавчих заходів з метою її стягнення; і b) притягнення до адміністративної відповідальності чи порушення кримінального переслідування в судовому органі.

На прохання запитуючої держави запитувана держава надає запитуючій державі будь-яку інформацію, що згадується в статті 4 та стосується конкретних осіб чи операцій. Якщо інформації, яка міститься в податкових досьє запитуваної держави, недостатньо для задоволення цією державою прохання про надання інформації, ця держава вживає всіх відповідних заходів для надання запитуючій державі запитуваної інформації (пункти 1-2 статті 5 розділу І "Обмін інформацією" глави ІІІ Конвенції).

Відповідно до пункту 1 статті 7 розділу І "Обмін інформацією" глави ІІІ Конвенції, будь-яка Сторона без попереднього прохання надає відому їй інформацію іншій Стороні в таких випадках: a) перша Сторона має підстави припускати, що на території іншої Сторони може мати місце втрата податку; b) платник податку отримує знижку чи звільнення від податку на території першої Сторони, що може призвести до збільшення суми податку чи до оподаткування на території іншої Сторони; c) підприємницькі операції між платником податку однієї Сторони та платником податку іншої Сторони здійснюються через одну чи більше країн таким чином, що це може призвести до зменшення суми податку на території однієї чи іншої Сторони або на території обох Сторін; d) Сторона має підстави припускати, що сума податку може бути зменшена внаслідок фіктивних переказів прибутку в межах об`єднань підприємств; e) інформація, надана першій Стороні іншою Стороною, дозволила першій Стороні зібрати інформацію, яка може бути корисною для визначення суми податку на території іншої Сторони.

Кожна Сторона вживає таких заходів та здійснює такі процедури, які є необхідними для забезпечення наявності інформації, згаданої в пункті 1, для передачі іншій Стороні (пункт 2 статті 7 розділу І "Обмін інформацією" глави ІІІ Конвенції).

Як зазначалося судом вище, на сьогодні між Україною та Сполученим Королівством Великої Британії та Північної Ірландії здійснюється обмін податковою інформацією відповідно до Конвенції між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна та Конвенції про взаємну адміністративну допомогу в податкових справах.

Саме на реалізацію вказаних положень Державна податкова служба України скерувала до компетентного органу Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії запит про надання інформації стосовно одержання доходів фізичними особами-резидентами України від британського суб`єкта господарювання "Fenix International Ltd" за створення контенту на платформі "OnlyFans" за спірний період, та листом Державної податкової служби України від 02.10.2024 № 27331/7/99-00-24-04- 03-07 (вх. Головного управління ДПС в Одеській області № 4218/8 від 02.10.2024) надіслано інформацію, надану компетентним органом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії у порядку, передбаченому Конвенцією між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, відповідно до якої громадянка ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 отримала дохід від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd» за створення контенту на платформі OnlyFans протягом 2020-2022 років у сумі 50127,00 доларів США, у тому числі: 2020 року у сумі 23559,00 доларів США, протягом 2021 року у сумі 19432,00 доларів США, протягом 2022 року у сумі 7136,00 доларів США.

Водночас суд звертає увагу, що позивач не заперечує того, що вона була творцем контенту на платформі "OnlyFans", а лише стверджує, що ГУ ДПС в Одеській області безпідставно проведено документальну перевірку з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2020 року по 31.12.2022 року.

Відповідно до пп. 162.1.1 п.162.1 ст.162 ПК України платниками податку є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Згідно з пп.163.1.1 п.163.1 ст.163 ПК України, об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Відповідно до пп.163.1.3 п.163.1 ст.163 цього Кодексу, об`єктом оподаткування резидента є іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Відповідно до п.164.1 ст.164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Згідно з пп.164.1.1 п.164.1 ст.164 ПК України, загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

Відповідно до пп.164.1.2 п.164.1 ст.164 цього Кодексу загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

Відповідно до п.164.4 ст.164 ПК України під час нарахування (отримання) доходів, отриманих у вигляді валютних цінностей або інших активів (вартість яких виражена в іноземній валюті або міжнародних розрахункових одиницях), такі доходи перераховуються у гривні за валютним курсом Національного банку України, що діє на момент нарахування (отримання) таких доходів.

Згідно з п.167.1 ст.167 ПК України, ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Порядок нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб до бюджету визначено ст.168 ПК України.

Відповідно до пп.168.2.1 п.168.2 ст.168 ПК України платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов`язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.

Згідно з пп.170.11.1 п.170.11 ст.170 цього Кодексу, у разі якщо джерело виплат будь-яких оподатковуваних доходів є іноземним, сума такого доходу включається до загального річного оподатковуваного доходу платника податку - отримувача, який зобов`язаний подати річну податкову декларацію, та оподатковується за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до п. 176.1 ст.176 ПК України платники податку зобов`язані: а) вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов`язаний відповідно до цього розділу подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку. Форми такого обліку та порядок його ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику; б) отримувати та зберігати протягом строку давності, встановленого цим Кодексом, документи первинного обліку, в тому числі на підставі яких визначаються витрати при розрахунку інвестиційного прибутку та формується податкова знижка платника податку; в) подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов`язковим. На вимогу контролюючого органу та в межах його повноважень, визначених законодавством, платники податку зобов`язані пред`являти документи і відомості, пов`язані з виникненням доходу або права на отримання податкової знижки, обчисленням і сплатою податку, та підтверджувати необхідними документами достовірність відомостей, зазначених у податковій декларації з цього податку.

Також доходи, визначені ст.163 ПК України є об`єктом оподаткування військовим збором, ставка якого становить 1,5% від об`єкта оподаткування (п. 16 1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Кодексу).

Відповідно до пп. 1.1 п.16 1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Відповідно до пп.1.2 п.16 1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Кодексу, об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу».

Відповідно до пп.1.3 п.16 1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Відповідно до пп.83.1.1, п.83.1 ст.83 цього Кодексу, для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є документи, визначені цим Кодексом.

Згідно з пп.83.1.2 п.83.1 ст.83 ПК України, для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є податкова інформація.

Відповідно до пп.83.1.6 п.83.1 ст.83 цього Кодексу для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Відповідно до пп.72.1.1 п.72.1 ст.72 ПК України збір податкової інформації для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності органу ДПС використовується інформація, що надійшла від платників податків та податкових агентів зокрема інформація, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, звітах про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, інших звітних документах.

Згідно з пп.72.1.2 п.72.1 ст.72 цього Кодексу, для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та Національного банку України.

Відповідно до пп.72.1.3 п.72.1 ст.72 ПК України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла від банків, інших фінансових установ.

Враховуючи, що контролюючим органом доведено отримання інформації, наданої компетентним органом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії у порядку, передбаченому Конвенцією між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, відповідно до якої громадянка ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 отримала дохід від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd» за створення контенту на платформі OnlyFans протягом 2020-2022 років у сумі 50127,00 доларів США, у тому числі: 2020 року у сумі 23559,00 доларів США, протягом 2021 року у сумі 19432,00 доларів США, протягом 2022 року у сумі 7136,00 доларів США. Своєю чергою позивачем не спростовано отримання доходу у Великій Британії та не надано докази сплати податку у Сполученому Королівстві Великої Британії, суд доходить висновку, що податкові повідомлення - рішення № 7958/15-32-24-05-20 від 24.02.2025 року, яким на підставі підпункту 170.11.1 пункту 170.1 ст. 170, пункту 123.2 статті 123 Податкового кодексу України, позивачу визначено суму податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в сумі 262286,06 грн. та штрафу в розмірі 25 відсотків від суми визначеного податкового зобов`язання в сумі 65571,52 грн., а всього на загальну суму 327857,58 грн.; та № 7959/15-32-24-05-20 від 24.02.2025 року, яким на підставі підпункту 170 пункту 170.1 ст. 170, пункту 123.2 статті 123 Податкового кодексу України, позивачу визначено суму податкового зобов`язання з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в сумі 21857,17 грн. та штрафу в розмірі 25 відсотків від суми визначеного податкового зобов`язання в сумі 5464,28 грн., а всього на загальну суму 27321,45 грн., є правомірними та відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо їх визнання протиправними та скасування.

Також відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення № 7964/15-32-24-05-20 від 24.02.2025 року, яким на підставі підпункту 73.3.3 пункту 73.3 ст. 73, п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54, п 121.2 ст. 121 Податкового кодексу України, за неподання інформації на запит контролюючого органу визначено суму зобов`язання зі сплати адміністративного штрафу в розмірі 8000,00 грн., з таких підстав.

Так, відповідно до п. 73.3. ст. 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про надання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і має містити:

1) підстави для надсилання запиту відповідно до цього пункту із зазначенням інформації, яка це підтверджує;

2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

3) печатку контролюючого органу.

Згідно з пп. 73.3.1. п. 73.3. ст. 73 ПК України, письмовий запит про надання інформації надсилається платнику податків або іншому суб`єкту інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої у встановленому законом порядку, виявлено факти, які можуть свідчити про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, із обов`язковим зазначенням таких фактів у запиті.

Запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.(пп. 73.3.2. п. 73.3. ст. 73 ПК України).

Відповідно до пп. 73.3.4. п. 73.3. ст. 73 ПК України, у разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим пункту 73.3 статті 73 цього Кодексу, платник податків звільняється від обов`язку надання відповіді на такий запит.

Представник позивача посилається на те, що запит не містить печатки контролюючого органу, а тому позивача притягнуто до відповідальності безпідставно.

Разом з цим матеріалами справи підтверджено, що представнику позивача на його адвокатський запит було надано другий примірник запиту, що не підтверджує факту порушення контролюючим органом вимог, визначених абзацами першим - п`ятим пункту 73.3 статті 73 цього Кодексу при направленні на адресу позивача зазначеного запиту.

Матеріалами справи підтверджено, що цей запит був направлений на адресу позивача поштою та повернувся із позначкою пошти «за закінченням терміну зберігання».

Таким чином, враховуючи приписи п. 42.5. ст. 42 ПК України цей запит вважається врученим позивачу.

Відповідно до пп. 73.3.3. п. 73.3. ст. 73 ПК України платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані надавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом), у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно з п. 42.5 ст. 42 ПК України, у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Відповідно до п. 121.2. ст. 121 ПК України ненадання відповіді на запит, неподання або подання не в повному обсязі платником податків, фінансовим агентом або іншою особою документів чи іншої інформації на запит контролюючого органу, надісланий відповідно до підстав, передбачених підпунктами 6-8 підпункту 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 Кодексу, - тягне за собою накладення штрафу у 5 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожний такий факт.

Таким чином, суд доходить висновку, що відповідачем правомірно прийнято податкове повідомлення рішення № 7964/15-32-24-05-20 від 24.02.2025 року, та відсутні підстави для визнання його протиправним та скасування.

На посилання представника позивача на те, що відповідачем порушено процедуру проведення перевірки з підстав того, що наказ про проведення перевірки був скерований поштою за адресою АДРЕСА_3 , замість правильного індексу 65058, суд зазначає таке.

Так, дослідивши поштове відправлення 645, суд встановив, що у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення зазначено найменування адресата ОСОБА_1 , поштова адреса АДРЕСА_3 .

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають та відносини між ними регулюють Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (далі - Правила).

Відповідно до п. 32 Правил поштове відправлення, поштовий переказ супроводжує така інформація, що надається відправником або зазначається на поштовому відправленні, якщо обов`язковість її надання (зазначення на поштовому відправленні) встановлена оператором поштового зв`язку:

1) найменування адресата (одержувача) та відправника: для фізичних осіб - прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), для юридичних осіб - повне найменування підприємства, установи, організації, якщо відомо - ім`я та прізвище адресата. На простих та реєстрованих поштових картках, листах (крім тих, що адресуються до запитання, до відділення) може бути зазначено лише прізвище та ініціали або ім`я та прізвище. На поштових відправленнях, адресованих до населених пунктів, які не мають вулиць і нумерації будинків, прізвище, ім`я та по батькові адресата (за наявності) зазначаються повністю;

номер абонента, за яким отримуються електронні комунікаційні послуги щодо мобільного або фіксованого зв`язку відправника та адресата (одержувача) (для реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів, крім поштових карток, листів без оголошеної цінності, відправлень для сліпих);

2) поштова адреса: найменування вулиці (проспекту, бульвару, провулку тощо), номер будинку, квартири/офісу; найменування населеного пункту, району, області (крім поштових переказів); поштовий індекс; країна призначення.

Водночас пунктом 32 Правил передбачено, що оператор поштового зв`язку самостійно визначає спосіб надання відправником зазначеної інформації або спосіб зазначення такої інформації на поштовому відправленні, а також може визначати інші відомості, надання яких (зазначення яких на поштовому відправленні) для відправника обов`язкове.

Таким чином, суд доходить висновку, що допущена помилка відправником мала бути усунена оператором поштового зв`язку, та жодним чином не могла вплинути на наслідки невручення поштового повідомлення позивачу.

Відповідно до п. 79.2 ст. 79 ПК України, у разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.

Суд встановив, що поштове повідомлення із вкладеним наказом та повідомленням було повернуто контролюючому органу із позначкою пошти «за закінченням терміну зберігання», 29.12.2024 року, своєю чергою, перевірка була проведена 29.01.2025 року.

Таким чином, суд доходить висновку, що відповідачем не було допущено процедури проведення вказаної перевірки.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, враховуючи вище встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги є безпідставними та не належать задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. У зв`язку з тим, що судові витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз в цій справі відсутні, інші судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, судові витрати позивача не належить розподілу та стягненню з Головного управління ДПС в Одеській області на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головне управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішення, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.