Справа № 320/4163/25
Суддя: Парненко В.С.
Дата ухвалення: 2026-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2026 року м. Київ справа №320/4163/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Києві адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТФС ГРУП» до Київської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТФС ГРУП» (далі - позивач) звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Київської митниці (далі - відповідач), в якому просить суд:

- прийняти рішення, яким визнати протиправним та скасувати Рішення Київської митниці про коригування митної вартості № UA100320/2024/000084/2 від 04.10.2024 року;

- прийняти рішення, яким визнати протиправним та скасувати картку відмови Київської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, засобів комерційного призначення №UA100320/2024/000983 від 04.10.2024 року.

В обґрунтування вимог позову зазначено, що рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів № UA100320/2024/000084/2 від 04.10.2024 та картка відмови в прийнятті митної декларації № UA100320/2024/000983 від 04.10.2024 прийняті без належних правових та фактичних підстав, у зв`язку з чим є протиправними та підлягають скасуванню. Позивач наголошує, що вартість товару була ним фактично сплачена постачальнику трьома платежами, оформленими платіжними дорученнями № 48 від 03.09.2024, № 49 від 11.09.2024 та № 50 від 20.09.2024, при цьому загальна сума здійснених платежів повністю відповідає вартості поставки, погодженій у специфікації та інвойсі. На думку позивача, сам факт того, що у призначенні платежу зазначено контракт, а не окремо інвойс чи проформу-інвойс, не спростовує належності цих платежів саме до спірної поставки, оскільки поставка за митною декларацією була першою поставкою в межах цього контракту, інших поставок за цим контрактом на той момент не здійснювалося, а тому ідентифікація платежів за посиланням на контракт є достатньою. Додатково зазначене, за твердженням позивача, підтверджується бухгалтерськими документами, випискою про взаєморозрахунки та актом звірки між сторонами контракту. Позивач вказує, що при поданні митної декларації № 24UA0106 від 30.09.2024 ним було заявлено митну вартість товару за основним методом, тобто за ціною договору, відповідно до статей 49, 51, 57, 58 Митного кодексу України, та одночасно подано повний пакет документів, передбачений статтею 53 МК України. Зокрема, митному органу були надані: контракт, інвойс, специфікація, CMR, сертифікат походження, Т1, експортна декларація, прайс-лист, комерційна пропозиція, лист виробника, документи щодо оплати товару, а також документи, що підтверджують транспортну складову митної вартості. Після отримання запиту митниці позивач також подав додаткові документи, серед яких договори транспортно-експедиційного обслуговування, договори із залученими перевізниками, заявки до таких договорів, рахунок експедитора, довідка про транспортні витрати, калькуляції транспортних витрат, документи щодо купівлі валюти, експертний висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза», а також інші пояснення й документи на підтвердження заявленої митної вартості. Крім того, позивач вказує, що митниця безпідставно не взяла до уваги подані ним документи, які додатково усували сумніви митного органу. Зокрема, позивачем було подано завірену платіжну інструкцію в іноземній валюті № 50 від 20.09.2024, акт надання транспортно-експедиційних послуг, платіжну інструкцію на оплату таких послуг від 11.10.2024, а також платіжні документи експедитора щодо оплати вартості перевезення безпосереднім виконавцям транспортних послуг. Позивач зазначає, що ці документи підтверджують не лише сам факт понесення витрат, а й порядок їх формування та зв`язок із конкретною поставкою товару. Також позивач вважає необґрунтованими зауваження митниці щодо розбіжностей у документах. Окремо позивач вказує, що митний орган, приймаючи рішення про коригування митної вартості, фактично обмежився загальними посиланнями на сумніви в достовірності поданих документів, на нижчий рівень заявленої митної вартості порівняно з іншими оформленнями, а також на відсутність окремих документів чи реквізитів. Проте, на думку позивача, такі зауваження мають формальний характер, не свідчать про недостовірність заявленої ціни та не є достатніми для відмови у застосуванні основного методу визначення митної вартості. Позивач наполягає, що ним надано усі необхідні та наявні документи, які у своїй сукупності дозволяли перевірити як фактично сплачену ціну товару, так і числові значення складових митної вартості. За таких обставин рішення митниці про коригування митної вартості та картка відмови, на переконання позивача, не відповідають вимогам статей 53- 58 МК України, прийняті за відсутності належно обґрунтованих сумнівів та підлягають скасуванню.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Київського окружного адміністративного суду справа №320/4163/25 передана до розгляду судді Парненко В.С.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.02.2025 відкрито провадження в адміністративній справі №320/4163/25, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

В матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву, згідно якого Київська митниця проти задоволення позову заперечує та вважає, що спірне рішення про коригування митної вартості товарів і картка відмови є законними, прийнятими в межах наданих повноважень та у спосіб, визначений Митним кодексом України. Насамперед митний орган зазначає, що під час контролю правильності визначення митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за митною декларацією від 30.09.2024 № 24UA0106, було встановлено наявність розбіжностей у поданих документах, а також відсутність належного документального підтвердження окремих складових митної вартості. Крім того, за митною декларацією спрацювали критерії ризику АСУР 103-1 та 105-2, що зумовило необхідність додаткової перевірки правильності визначення митної вартості, зокрема в частині можливого заниження митної вартості та неповного декларування додаткових нарахувань до ціни угоди. Відповідач виходить з того, що поставка товару здійснювалася на умовах EXW Kayseri згідно з контрактом та специфікацією. За таких умов, на думку митниці, витрати на транспортування, навантаження, пакування, митне очищення товару на експорт та інші витрати, пов`язані з доставкою товару від продавця до місця ввезення в Україну, покладаються на покупця, а тому повинні бути включені до митної вартості, якщо вони не входять до ціни товару. Проте декларантом, як стверджує митний орган, не було надано належних числових значень таких витрат, зокрема витрат на навантаження товару на транспортний засіб, експортне митне очищення, оформлення експортної декларації та пакування, що унеможливлює перевірку повноти заявленої митної вартості. Крім того, відповідач посилається на положення пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, статті 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність», Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та наказу Міністерства фінансів № 599, вважаючи, що довідка про транспортні витрати сама по собі не є первинним документом, а тому не може бути належним доказом понесених витрат на перевезення. Митниця також зазначає, що декларантом при поданні декларації не було надано повного набору документів, які, на її думку, повинні підтверджувати транспортні витрати відповідно до наказу № 599 та статті 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність», зокрема: належних рахунків-фактур, актів виконаних робіт, банківських документів про оплату транспортно-експедиційних послуг, документів від суб`єктів, які безпосередньо залучалися до перевезення. Відтак, за твердженням відповідача, транспортна складова митної вартості залишилася непідтвердженою належними доказами та не піддавалася перевірці. Щодо підтвердження ціни товару митний орган вказує, що платіжна інструкція в іноземній валюті № 50 від 20.09.2024 не була завірена у встановленому порядку, а тому не могла визнаватися належним банківським документом на момент прийняття рішення про коригування митної вартості. Окрім цього, у всіх платіжних документах від 03.09.2024 № 48, від 11.09.2024 № 49 та від 20.09.2024 № 50 у призначенні платежу зазначено лише контракт № TFS-SB/0824, без посилання на конкретний інвойс, проформу-інвойс або специфікацію. На думку митниці, це не дозволяє однозначно пов`язати такі платежі саме зі спірною партією товару, а тому не підтверджує документально фактичну оплату оцінюваних товарів у розумінні частини четвертої статті 58 МК України. Також відповідач зазначає, що декларантом не було надано окремих документів, витребуваних митницею, а саме виписки з бухгалтерської документації та калькуляції виробника. На думку митного органу, це свідчить про невиконання декларантом обов`язку належним чином підтвердити заявлену митну вартість та усунути наявні розбіжності в документах. Окрім того, митниця посилається на лист декларанта від 04.10.2024, яким повідомлено, що інші додаткові документи протягом 10 днів подаватися не будуть, і вважає це підтвердженням того, що вимоги митниці у повному обсязі виконані не були. Стосовно митної декларації країни відправлення митний орган вказує, що вона була подана без перекладу українською мовою або іншою мовою міжнародного спілкування, що, на думку відповідача, суперечить статті 254 МК України. Також, за твердженням митниці, у поданій декларації країни відправлення були наявні розбіжності щодо реквізитів інвойсу. Оскільки цей документ є одним із документів, поданих на підтвердження митної вартості, такі обставини, на переконання митниці, додатково посилювали сумніви в достовірності наданих декларантом відомостей. Щодо поданого позивачем висновку ДП «Укрпромзовнішекспертиза» митниця зазначає, що хоча цей документ і був прийнятий до уваги, однак не може бути вирішальним доказом правильності заявленої митної вартості, оскільки у ньому як джерела цінової інформації зазначені переважно інтернет-ресурси ринку України, а не ринку Туреччини чи міжнародного ринку відповідного товару. За позицією відповідача, такий висновок не підтверджує належним чином саме митну вартість імпортованого товару для цілей митної оцінки. Митниця також звертає увагу на відсутність пакувального листа, який передбачений пунктом 3 контракту серед документів, що супроводжують поставку товару. Це, на думку відповідача, також свідчить про неповноту документів, поданих декларантом. Відтак відповідач зазначає, що основний метод визначення митної вартості - за ціною договору - не міг бути застосований, оскільки подані документи не містили достовірних, об`єктивних та кількісно визначених відомостей щодо всіх складових митної вартості та щодо фактично сплаченої ціни товару. Методи за ціною договору щодо ідентичних і подібних товарів, за твердженням митниці, також не могли бути застосовані через відсутність повного збігу необхідних критеріїв. Методи на основі віднімання та додавання вартості не могли бути використані у зв`язку з ненаданням декларантом необхідних для цього документів. У зв`язку з цим митний орган дійшов висновку про необхідність застосування резервного методу відповідно до статті 64 МК України, використавши як джерело інформації раніше визнані митними органами рівні митної вартості за митними деклараціями від 17.04.2024 № UA100320/2024/412670 та від 02.09.2024 № UA100440/2024/322432. Отже, митний орган наполягає, що у поданих декларантом документах були наявні розбіжності, неповнота відомостей щодо складових митної вартості, відсутність належного підтвердження транспортних витрат та ціни товару, а також ознаки можливого заниження митної вартості порівняно з рівнем митної вартості аналогічних товарів. За таких обставин, на переконання відповідача, рішення про коригування митної вартості та картка відмови є правомірними, а позов не підлягає задоволенню.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

09.09.2024 року на підставі зовнішньоекономічного контракту № TFS-SB/0824 від 22.08.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ТФС ГРУП» придбало у компанії SLEEPANDBED YATAK VE UYKU TEKNOLOJILERI PAZARLAMA IC VE DIS TICARET ANONIM SIRKETI, Туреччина, партію товару - матраци торговельної марки SLEEP&BED, відповідно до специфікації №1 REV від 02.09.2024 року та комерційного інвойсу №LF0062 від 13.09.2024 року.

Зазначений товар було ввезено на митну територію України автомобільним транспортом та доставлено до митного поста «Столичний» Київської митниці.

30.09.2024 року з метою митного оформлення товару позивачем подано до митного органу митну декларацію №24UA0106, у якій товар задекларовано як матраци з полімерних матеріалів, пружинні та безпружинні, торговельної марки SLEEP&BED, виробництва Туреччини.

Митна вартість товару була визначена декларантом за основним методом - за ціною договору (вартістю операції) відповідно до положень Митного кодексу України.

Разом із митною декларацією позивачем подано документи на підтвердження митної вартості товару, зокрема: зовнішньоекономічний контракт, специфікацію, комерційний інвойс, транспортні документи (CMR), сертифікат походження товару, митну декларацію країни відправлення, документи щодо оплати товару, прайс-лист виробника, комерційну пропозицію, а також інші документи, що підтверджують складові митної вартості.

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару митним органом було сформовано відповідні ризики автоматизованої системи управління ризиками, у зв`язку з чим декларанту було запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

За результатами опрацювання поданих документів 04.10.2024 року Київською митницею Державної митної служби України прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA100320/2024/000084/2, відповідно до якого митну вартість товару визначено із застосуванням резервного методу.

Крім того, митним органом оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100320/2024/000983 від 04.10.2024 року.

Вважаючи зазначені рішення митного органу такими, що прийняті з порушенням вимог митного законодавства та порушують його права та законні інтереси, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 34-1 ч. 1 ст. 4 МК України митні органи центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, митниці та митні пости.

Відповідно до положень статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною першою статті 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (ч. 2 ст. 52 МК України).

У випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості (ч. 4 ст. 52 МК України).

У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене. Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей (ч.ч. 8, 9 ст. 52 МК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою статті 53 МК України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частинами першою, другою статті 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Положеннями ч. 5 ст. 54 МК України унормовано, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Положення статті 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до ч. 1 статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Частиною другою статті 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

З викладеного слідує, що умовою, з якою закон пов`язує право митниці самостійно розраховувати митну вартість заявлених декларантом товарів, є наявність документально підтверджених обставин, що свідчать про заявлення декларантом неповних та/або недостовірних відомостей про товар та ціну, яку за нього сплачено.

Таким чином рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Судом встановлено, що між ТОВ «ТФС Груп» та виробником SLEEPANDBED YATAK VE UYKU TEKNOLOJILERI PAZARLAMA IC VE DIS TICARET ANONIM SIRKETI, Туреччина (далі виробник), було укладено прямим Контракт № TFS-SB/0824 від 22.08.2024 року (далі по тексту Контракт).

Зазначена компанія, є виробником повсті та поролону для матраців, а також готових поролонових і пружинних матраців з 2011 року.

На виконання Контракту, позивачем у виробника було замовлено та придбано товар, а саме матраци.

За умовами Контракту, стороно визначили наступні умови придбання товару:

«Згідно розділу 3 Контракту, Сторони залишили за собою право узгодити інші умови поставки товару у Специфікаціях до Контракту та інвойсі відповідно. Кожна поставка за Контрактом, здійснюється на підставі затверджених проформ-інвойсів на товар, що поставляється (партію товару). Постачання товару за Контрактом здійснюватиметься зі складів Продавця виходячи з раціонального завантаження транспорту та наявності товару на складі. Продавець протягом 24 годин з моменту відвантаження Товару Покупцеві зобов`язаний попередньо надати Покупцю копії пакувального листа з описом кожного місця товару, а також копії інших відвантажувальних документів, зазначених у п.3.5 на електронну адресу покупця На кожну партію товару, що відвантажується. Продавець направляє Покупцеві разом із товаром наступні документи: рахунок (інвойс) 3 оригінали: пакувальний лист 3 оригінали; міжнародна транспортна накладна (СМR); сертифікат походження (якщо необхідний для митного очищення в країні призначення); специфікація до Контракту на кожну партію товару 2 оригінали, а також інші документи, які можуть мати відношення до митного оформлення товару або наявність яких є обов`язковою для ввезення в країну одержувача або країну кінцевого постачання. Терміни поставки визначаються сторонами на кожну окрему партію Товару та вказується у Специфікації або проформі-інвойсі на таке постачання».

Продавець, за умовами Контракту, а саме п. 3.7., несе відповідальність та оплачує витрати на експортне очищення товару, включаючи, якщо необхідно, оплату всіх мит та інших податків і зборів, що супроводжують вивезення Товару з митної території країни постачання товару. Покупець несе відповідальність і сплачує витрати на імпортне митне очищення товару у країні постачання товару.

На виконання та з дотриманням умов Контракту. Позивачем у Продавця за Контрактом було замовлено та придбано партію товару, а саме матраци, підтвердженням чого, є:

- Commercial invoice LF0062 від 13.09.2024, згідно якого сторонами узгоджено кількість, вартість та комплектація замовленого товару, який підлягав поставці на загальну суму 18734,91 долар США;

- Специфікація №1 REV від 02.09.2024 року;

- CMR №б/н від 18.09.2024 року;

- Certificate of origin 1476862 від 16.09.2024 року;

-T1 MRN 24TR3293 від 18.09.2024 року;

- Експортна декларація №24590400EX00036630 від 16.09.2024 року;

- Wholesale price list від 01.08.2024 року від SLEEPANDBED YATAK VE UYKU TEKNOLOJILERI PAZARLAMA IC VE DIS TICARET ANONIM SIRKETI;

- Commercial quotation від 01.09.2024 року від SLEEPANDBED YATAK VE UYKU TEKNOLOJILERI PAZARLAMA IC VE DIS TICARET ANONIM SIRKETI;

- Informing letter від 25.09.2024 року від SLEEPANDBED YATAK VE UYKU TEKNOLOJILERI PAZARLAMA IC VE DIS TICARET ANONIM SIRKETI;

- Переклад до Informing letter від 25.09.2024 року від SLEEPANDBED YATAK VE UYKU TEKNOLOJILERI PAZARLAMA IC VE DIS TICARET ANONIM SIRKETI;

З метою доставки (перевезення) товару до митної території України, ТОВ «ТФС ГРУП» укладено Договір № 050924 М/К про транспортно-експедиційне обслуговування від « 05» вересня 2024 р. з Приватним підприємством «АГЕНЦІЯ БЕЗПЕКИ «МАКАБІ», як «Експедитором».

За умовами Договору, Експедитор зобов`язувався організувати за рахунок Клієнта транспортно- експедиторське обслуговування (ТЕО), перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів по території України і в міжнародному сполученні, а також надати інші транспортно-експедиторські послуги Клієнту за згодою Сторін.

Експедитор зобов`язувався організувати за рахунок Клієнта транспортно- експедиторське обслуговування (ТЕО), перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів по території України і в міжнародному сполученні, а також надати інші транспортно- експедиторські послуги Клієнту за згодою Сторін.

При цьому, договором визначалось, що Експедитор, ПП «АГЕНЦІЯ БЕЗПЕКИ «МАКАБІ», з метою надання послуг, залучає для доставки товару, третіх осіб, у тому числі перевізників, навантаження розвантаження товару тощо, послуги яких, оплачуються за рахунок замовника ТОВ «ТФС ГРУП».

Оплата вартості наданих послуг, що включає в себе доставку товару, вартість перевезення, виконання інших послуг, необхідних для доставки товару, здійснюється ТОВ «ТФС ГРУП» на підставі рахунків ПП «АГЕНЦІЯ БЕЗПЕКИ «МАКАБІ», як Експедитора.

Згідно довідки про транспортні витрати ПП «АГЕНЦІЯ БЕЗПЕКИ «МАКАБІ» від 23.09.2024 року, транспортні витрати по доставці вантажів автомобілем державний номер НОМЕР_1 /СЕ3114XF маршрутом Кайсері, Туреччина до кордону України (п/п Порубне) складають 57640 грн. Навантажувальні роботи враховані у вартість доставки. Вантаж не страхувався.

З матеріалів справи вбачається, що для підтвердження митної вартості товарів за митною декларацією ТОВ «ТФС ГРУП» митному органу були надані наступні документи та докази ринкової вартості товарів, у тому числі з урахування додаткових пояснень:

- Контракт №TFS-SB/0824 від 22.08.2024 року: Commercial invoice #LF0062 від 13.09.2024; - Специфікація №1 REV від 02.09.2024 року: CMR №б/н від 18.09.2024 року; Certificate of origin 1476862 від 16.09.2024 року: - Т1 MRN 24TR3293 від 18.09.2024 року: Експортна декларація №24590400EX00036630 від 16.09.2024 року: Wholesale price list від 01.08.2024 року від SLEEPANDBED YATAK VE UYKU TEKNOLOJILERI PAZARLAMA IC VE DIS TICARET ANONIM SIRKETI; Commercial quotation від 01.09.2024 року від SLEEPANDBED YATAK VE UYKU TEKNOLOJILERI PAZARLAMA IC VE DIS TICARET ANONIM SIRKETI: -Informing letter від 25.09.2024 року від SLEEPANDBED YATAK VE UYKU TEKNOLOJILERI PAZARLAMA IC VE DIS TICARET ANONIM SIRKETI: Переклад до nforming letter від 25.09.2024 року від SLEEPANDBED YATAK VE UYKU TEKNOLOJILERI PAZARLAMA IC VE DIS TICARET ANONIM SIRKETI; Лист №1818 від 27.09.2024 року від ДП «Укрпромзовнішекспертиза» Лист для пред`явлення в Державні митні органи України від 01.10.2024 року від ТОВ "ТФС ГРУП": Заявка на купівлю валюти №54 від 02.09.2024 року; Заявка на купівлю валюти №55 від 10.09.2024 року; Заявка на купівлю валюти №52 від 20.09.2024 року: Платіжне доручення №48 від 03.09.2024 року: Платіжне доручення №49 від 11.09.2024 року; Платіжне доручення №50 від 20.09.2024 року: Договір доручення № ДБ 0509-1 від 05.09.2024 року між ТОВ «ДАЛЕТ БРОК» та ТОВ "ТФС ГРУП": Договір №050924 M/K від 05.09.2024 року між ПП «АГЕНЦІЯ БЕЗПЕКИ «МАКАБІ» та ТОВ "ТФС ГРУП": -Договір №11/09-01 М/П від 11.09.2024 року між ПП «АГЕНЦІЯ БЕЗПЕКИ «МАКАБІ» та ФОП ОСОБА_1 : Договір №120924 від 12.09.2024 року між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 : Довідка про транспортні витрати від 23.09.2024 року від ПП «АГЕНЦІЯ БЕЗПЕКИ «МАКАБІ»; -Рахунок №1228 від 27.09.2024 року від ПП «АГЕНЦІЯ БЕЗПЕКИ «МАКАБІ»: Лист до рахунку від 27.09.2024 року від ПП «АГЕНЦІЯ БЕЗПЕКИ «МАКАБІ»; Заявка б/н від 11.09.2024 року між ПП «АГЕНЦІЯ БЕЗПЕКИ «МАКАБІ» та ТОВ "ТФС ГРУП": Заявка №500 від 11.09.2024 року між ПП «АГЕНЦІЯ БЕЗПЕКИ МАКАБІ» та ФОП ОСОБА_1 ; Заявка №9 від 12.09.2024 між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 ; Калькуляція транспортних витрат від 02.10.2024 року від ПП «АГЕНЦІЯ БЕЗПЕКИ «МАКАБІ»; Калькуляція собівартості транспортних послуг №0210 від 02.10.2024 року від ФОП ОСОБА_3 ».

Як зазначено вище, Компанія SLEEPANDBED YATAK VE UYKU TEKNOLOJILERI PAZARLAMA IC VE DIS TICARET ANONIM SIRKETI, Туреччина є виробником повсті та поролону для матраців, а також готових поролонових і пружинних матраців з 2011 року.

Позивач співпрацює із постачальником на підставі прямого Контракту № TFS-SB/0824 від 22.08.2024 року.

Вартість товару згідно підписаної Специфікації №1 REV від 02.09.2024 року, на окрему партію товару загальною вартістю 18734, 91 дол., була оплачена на підставі платіжних доручень №48 від 03.09.2024 року на суму 5429,18 дол, №49 від 11.09.2024 року на 11763,23 дол, №50 від 20.09.2024 на 1542,50 дол., які надавались митному органові для підтвердження митної вартості.

З метою підтвердження вартості товару, цінових умов Контракту № TFS-SB/0824 від 22.08.2024 р. між ТОВ «ТФС ГРУП» (Україна) та компанією «SLEEPANDBED YATAK VE UYKU TEKNOLOJILERI PAZARLAMA IC VE DIS TICARET ANONIM SIRKETI (Туреччина) поточній кон`юнктурі ринку, ТОВ «Далет Брок» (як митний брокер) звернулось до ДП «Укрпромзовнішекспертиза», що є державним підприємством, яким здійснюється моніторинг цін на зовнішньому та внутрішньому ринках та, відповідно, яке має право на надання експертних висновків щодо відповідності за цін (вартості товару) за договорами (контрактами), для отримання відповідного експертного висновку.

У відповідь на запит № 26-09-1 від 26.09.2024 р. ДП «Укрпромзовнішекспертиза», від 27.09.2024 року вих. № 1818, було повідомлено наступне:

«Згідно з Комерційним Інвойсом № LF0062 від 13.09.2024 р., Специфікацією № 1 REV від 02.09.2024 р. до контракту №№ TFS-SB/0824 від 22.08.2024 р. предметом імпорту є матраци за цінами, наведеними в таблиці, на умовах поставки EXW - Kayseri.

Враховуючи дані спеціалізованих торгівельних майданчиків, мережі інтернет, цінову інформацію виробників та постачальників відповідної продукції, а також беручи до уваги аналіз цін реалізації на внутрішньому ринку України, можна вважати, що рівень цін на матраци, що імпортуються згідно з Комерційним Інвойсом № LF0062 від 13.09.2024 р., Специфікацією № 1 REV від 02.09.2024 р. до контракту № TFS-SB/0824 від 22.08.2024 р., на умовах поставки EXW Kayseri, відповідає поточній кон`юнктурі ринку».

Зазначене також підтверджує відповідність визначених у митній декларації від 30.09.2024 № 24UA01U6, цін (вартості) товару, ринковим цінам та те, що такі ціни не є завищеними.

Натомість, митним органом було повідомлено: «при проведені контролю митної вартості за митною декларацією (далі МД) від 30.09.2024 №24UA01U6 надані декларантом при митному оформленні митної декларації від 30.09.2024 № 24UA01U6 (далі МД) документи не містять всіх необхідних відомостей щодо складових митної вартості та щодо ціни, яка сплачена або підлягає сплаті».

Однак, така позиція митного органу не відповідає умовам укладеного контракту.

Так, Контрактом від 22.08.2024 № TFS-SB/0824 (далі Контракт), з компанією SLEEPANDBED YATAK VE UYKU TEKNOLOJILERI PAZARLAMA IC VE DIS TICARET ANONIM SIRKETIІ. Туреччина), визначено, що товар постачається на умовах поставки EXW- Kayseri згідно ІНКОТЕРМС-2020.

Відповідно до положень ІНКОТЕРМС-2010, термін EXW Франко завод (назва місця) означає, що продавець вважається таким, що виконав свої обов`язки з постачання, коли він надасть товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві чи в іншому названому місці (наприклад: на заводі, фабриці, складі тощо). Продавець фінансово не відповідає за завантаження товару на транспортний засіб, а також за митне очищення товару для експорту.

Таким чином, відповідно до узгоджених умов поставки всі витрати пов`язані із доставкою товарів з площ компанії «SLEEPANDBED YATAK VE UYKU TEKNOLOJILERI PAZARLAMA IC VE DIS TICARET ANONIM SIRKETI», покладаються на покупця та відповідно не включені у ціну товару, зокрема витрати транспортування, навантаження та митне очищення в країні експорту.

Поставка товару за митною декларацією 30.09.2024 № 24UA0106, згідно контракту та специфікації від 02.09.2024 № 1 REV, поставлявся на умовах «EXW-Kayseri згідно ІНКОТЕРМС-2020.

Відповідно до чого, продавець передає товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві чи в іншому названому місці.

З метою доставки (перевезення) товару до митної території України, ТОВ «ТФС ГРУП» укладено Договір № 050924 М/К про транспортно-експедиційне обслуговування від « 05» вересня 2024 р. з Приватним підприємством «АГЕНЦІЯ БЕЗПЕКИ «МАКАБІ», як «Експедитором», умови якого наведені судом вище.

Як додаткове обґрунтування вартості витрат щодо перевезення товару. розвантаження та навантаження товару, митному органу було надано наступні документи:

- Договір №050924 М/К від 05.09.2024 року про транспортно-експедиторське обслуговування між ПП «АГЕНЦІЯ БЕЗПЕКИ «МАКАБІ» та ТОВ "ТФС ГРУП";

- Договір про перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні №11/09-01 M/II від 11.09.2024 року між ПП «АГЕНЦІЯ БЕЗПЕКИ «МАКАБІ» та ФОП ОСОБА_1 ;

Заявка №500 від 11.09.2024 року до договору №11/09-01 М/П від 11.09.2024 про перевезення вантажів автомобільним транспортом між ПП «АГЕНЦІЯ БЕЗПЕКИ «МАКАБІ» та ФОП ОСОБА_1 :

Договір на надання транспортно-експедиторських послуг №120924 від 12.09.2024 року між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 :

Заявка №9 від 12.09.2024 до договору №120924 від 12.09.2024 про перевезення вантажів автомобільним транспортом між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 ;

- Рахунок №1228 від 27.09.2024 року від ПП «АГЕНЦІЯ БЕЗПЕКИ «МАКАБІ»;

- Акт надання послуг 1228 від 07.10.2024 на 82000 грн

- Платіжна інструкція від 11.10.24 на 82000 грн

- Платіжні інструкції про оплату Експедитором ПП «АГЕНЦІЯ БЕЗПЕКИ «МАКАБІ» вартості робіт з перевезення, що включають в себе навантаження/розвантаження товару від 14.10.2024 року № 9958, від 14.10.2024 року № 9959, від 17.10.2024 року № 9996 на загальну суму 80379,39 грн.

Наведені первинні документи, договори підтверджують розрахунок та вартість витрат на доставку товару до Покупця, у тому числі оплату таких послуг.

Зазначені вище платіжні інструкції про оплату експедитором ПП «АГЕНЦІЯ БЕЗПЕКИ «МАКАБІ», вартості доставки товару, а саме оплату перевізнику, згідно первинних документів ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_1 є підтвердженням формування вартості товару, за Митною декларацією, проте, не були прийняті відповідачем до уваги.

Додатково Митному органу було надано платіжну інструкцію в іноземній валюті № 50 від 20.09.2024, завірену у встановленому порядку, для підтвердження придбання валютних цінностей для оплати вартості товару постачальнику. Митному органу було надано пояснення, що поставка за Митною декларацією була першою поставкою згідно Контракту №TFS-SB/0824 від 22.08.2024 року, укладеного між ТОВ "ТФС ГРУП" та SLEEPANDBED YATAK VE UYKU TEKNOLOJILERI PAZARLAMA IC VE DIS TICARET ANONIM SIRKETI, а відтак, не існувало інших поставок товару, в оплату вартості яких, могли бути придбані валютні цінності, за платіжною інструкцією № 50 від 20.09.2024 року.

Крім того, ТОВ «ТФС ГРУП» надано пояснення, щодо не зазначення у банківських платіжних документах від 03.09.2024 № 48, від 11.09.2024 № 49, від 20.09.2024 № 50, як підставу платежу інвойсу чи проформу-інвойсу, а зазначення посилання на контракт від 22.08.2024 № TFS-SB/0824, а саме, що посилання на контракт від 22.08.2024 N№ TFS-SB/0824, є достатньою підставою для здійснення оплати постачальнику (продавцю), якщо інше не зазначено у самому контракті. Якщо у контракті, між сторонами не досягнуто домовленостей про обов`язкове зазначення у платіжному документі як підставу платежу даних про інвойс або проформу-інвойс, зазначення контракту як підстави платежу, є достатнім для підтвердження оплати за поставку товару за таким контрактом та за відповідною митною декларацією.

Оплата згідно платіжних документів 03.09.2024 № 48, від 11.09.2024 № 49, від 20.09.2024 № 50 здійснена у строки, вказані в Специфікації №1 REV від 02.09.2024 року до Контракту №TFS-SB/0824 від 22.08.2024 року, сума оплати згідно даних платіжних документів повністю співпадає із сумою в Специфікації №1 REV від 02.09.2024 року.

Отже, посилання на недоведеність придбання валютні цінності, за платіжною інструкцією № 50 від 20.09.2024 року, саме для оплати вартості поставки товару за Митною декларацією не знайшли свого правового підтвердження.

Для підтвердження митної вартості товару, також було надано первинні бухгалтерські документи, а саме видаткові накладні, податкові накладні, щодо продажу такого товару, покупцям третім особам, для продажу кінцевому споживачу (видаткові накладні № 567 від 26.11.2024 року, № 541 від 15.11.2024 року, податкова накладна № 32 від 15.11.2024 року).

Надано також калькуляцію виробника щодо вартості товару, на момент проходження митного оформлення.

Транспортно експедиційні послуги за платіжною інструкцією від 11.10.2024 № 651, були оплачені належним чином, а з метою уточнення реквізитів у відомостях, долучено Додаткову угоду № 1 від «18» вересня 2024 року до Договору про транспортно-експедиторське обслуговування № 050924 М/К від 05 вересня 2024 року за якою уточнено реквізити платника ТОВ «ТФС ГРУП», що у свою чергу, також є належним підтвердження проведення Товариством оплати послуг та їх врахування при формуванні митної вартості товару за митною декларацією.

Щодо розбіжностей в даних СМР від 18.09.2024 № б/н та у Заявках на перевезення товару від 11.09.2024 № б/н вантажу стосовно відомостей щодо вантажовідправника, на виконання положенням п. 2 ч. 2 ст. 52, ч. 2, 9, 10 та 21 ст. 58 Кодексу, додано лист ПП «Агенція Безпеки «Макабі» про помилкове зазначення в назві відправника, допущену в Заявці на перевезення товару від 11.09.2024 № 6/н назви вантажовідправника, та виправлено дані.

З метою належного підтвердження митної вартості товару, на виконання вимог ст. 254 Кодексу, митному органу було надано також Інвойси країни відправника, належними реквізитами, які є підтвердженням належного формування вартості товару за митною декларацією.

Окрім того, судом досліджено Експертний висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 27.09.2024 № 1818, згідно якого, у якості джерел інформації підприємством використано лише інтернет-ресурси ринку України та не здійснено аналіз цін ідентичних та подібних товарів на світовому ринку та безпосередньо у країні експортері Туреччині.

Однак, вартість товару країни постачальника, підтверджено розрахунком собівартості товару, Контрактом, замовленням, інвойсом тощо.

Згідно п. 54 Національного стандарту № 1 затвердженого ПКМУ від 10.09.2003 № 1440, визначено, що зібрані вихідні дані та інша інформація повинні відображатися у звіті з посиланням на джерело їх отримання та у додатках до нього. Оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватись на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Щодо розбіжностей у митній декларації країни відправлення стосовно реквізитів інвойсу, суд зазначає, що митна декларація країни відправлення за змістом ч. 2 ст. 53 МК України не є основним документом, який підтверджує митну вартість товарів.

Відповідно до п. 7 частини третьої ст. 53 Митного кодексу копія митної декларації країни відправлення є додатковим документом, що подається (за наявності) декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів.

З огляду на викладене, суд погоджується з доводами позивача про те, що ТОВ «ТФС ГРУП» не впливає на заповнення експортної декларації і тому подає її митниці в такому вигляді, в якому отримав від відправника, і якщо митний орган має сумніви. щодо достовірності зазначених відомостей у експортній декларації країни відправлення, то може скерувати запит на перевірку автентичності даного документу.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 03.12.2020 у справі №810/2749/16 зазначив, що приписи МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Разом з тим, саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом: обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно до пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195), у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товару, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товару, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товару із застосуванням резервного методу.

Аналогічна правової позиції викладена Верховним Судом у постанові від 08.02.2019 у справі №825/648/17.

Однак, при прийнятті спірного рішення відповідач використав інформацію АСМО "Інспектор" та навів номер і дату митної декларацій, митну вартість з якої взято за основу.

Різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю товарів, що розмитнювались цією чи іншими особами у попередніх періодах, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товару до показників бази даних Держмитслужби.

Відповідач не вказав, які складові вплинули на формування саме такої вартості, не навів пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо, що свідчить про порушення ним вимог статті 55 МК України.

Резюмуючи викладене вище у сукупності встановлених обставин, суд акцентує увагу на наступному.

Відповідно до статей 49, 51, 52, 57, 58 Митного кодексу України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України, визначається декларантом, а основним методом визначення митної вартості є метод за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Застосування інших методів визначення митної вартості допускається лише у випадку, якщо митний орган доведе неможливість застосування основного методу з підстав, прямо передбачених законом.

Як встановлено судом, під час митного оформлення товару позивачем було подано до митного органу митну декларацію та пакет документів, передбачений частиною другою статті 53 МК України, зокрема: зовнішньоекономічний контракт, специфікацію, інвойс, транспортні документи, сертифікат походження, експортну декларацію, платіжні документи, документи щодо купівлі валюти, прайс-лист, комерційну пропозицію виробника, а також документи щодо формування транспортних витрат. Крім того, на вимогу митного органу декларантом були подані додаткові документи, зокрема договори транспортно-експедиційного обслуговування, договори між експедитором та перевізниками, заявки до таких договорів, рахунок експедитора, довідка про транспортні витрати, калькуляції транспортних витрат та інші документи.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що декларантом було надано митному органу значний обсяг документів, які у своїй сукупності містять відомості щодо ціни товару, факту його оплати, а також щодо складових митної вартості.

Разом з тим, підставою для прийняття спірного рішення про коригування митної вартості митний орган зазначив наявність розбіжностей у поданих документах, неповне підтвердження транспортних витрат, відсутність належних банківських документів щодо оплати товару, окремі недоліки у поданих документах, а також нижчий рівень заявленої митної вартості порівняно з митною вартістю подібних товарів.

Однак, суд критично оцінив такі доводи відповідача з огляду на наступне.

Насамперед суд зазначає, що сам по собі факт спрацювання критеріїв ризику автоматизованої системи управління ризиками не є підставою для коригування митної вартості товару. Така обставина може слугувати лише підставою для проведення додаткової перевірки документів, проте не свідчить про недостовірність заявленої митної вартості.

Щодо доводів відповідача про непідтвердження транспортних витрат суд зазначає, що матеріалами справи підтверджується наявність договору транспортно-експедиційного обслуговування між позивачем та ПП «Агенція безпеки «Макабі», а також договорів між експедитором та суб`єктами господарювання, які безпосередньо здійснювали перевезення товару. Крім того, позивачем подано рахунок експедитора, довідку про транспортні витрати, заявки до договорів перевезення та калькуляції транспортних витрат.

При цьому суд враховує, що відповідно до статті 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» експедитор має право залучати до виконання договору інших осіб. Тому наявність у транспортній накладній CMR відомостей про безпосереднього перевізника не спростовує правомірності оформлення документів експедитором та не свідчить про відсутність зв`язку між такими документами та перевезенням оцінюваного товару.

Посилання митного органу на те, що довідка про транспортні витрати не є первинним документом, суд вважає безпідставним, оскільки така довідка не є єдиним доказом понесених витрат, а оцінюється у сукупності з іншими документами, зокрема договорами, рахунками, заявками та калькуляціями транспортних витрат.

Щодо доводів митниці про відсутність підтвердження фактичної оплати товару суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що оплата товару була здійснена позивачем трьома платежами на підставі платіжних доручень, у яких зазначено номер зовнішньоекономічного контракту. Загальна сума таких платежів відповідає вартості товару, визначеній у специфікації та інвойсі. За таких обставин відсутність у призначенні платежу окремого посилання на інвойс сама по собі не може свідчити про відсутність зв`язку між оплатою та поставкою товару, оскільки платіжні документи у сукупності з іншими документами дозволяють ідентифікувати відповідну господарську операцію.

Доводи митного органу щодо відсутності перекладу митної декларації країни відправлення суд також оцінює критично, оскільки така декларація не є основним документом, що підтверджує митну вартість товару, а є лише одним із додаткових документів. При цьому митний орган не довів, що зміст цього документа мав вирішальне значення для перевірки заявленої митної вартості.

В постанові від 31.03.2020 в справі № 160/7049/19, Касаційний адміністративний суд Верховного Суду зазначив: «Документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються органу доходів і зборів українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Вимога органу доходів і зборів про надання перекладу документів українською мовою є правомірною лише в разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей».

Аналогічно суд не вбачає підстав вважати істотними зауваження відповідача щодо форми прайс-листа або відсутності у ньому окремих відомостей, оскільки законодавством не встановлено обов`язкових вимог до змісту такого документа, а сам прайс-лист не є основним документом для підтвердження митної вартості.

Посилання відповідача на нижчий рівень заявленої митної вартості порівняно з митною вартістю аналогічних товарів також не може вважатися достатньою підставою для коригування митної вартості.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд у своїй практиці, саме по собі порівняння рівня митної вартості з іншими митними оформленнями не свідчить про недостовірність заявленої митної вартості та не є безумовною підставою для відмови у застосуванні методу за ціною договору.

Водночас суд звертає увагу, що митний орган, приймаючи рішення про коригування митної вартості, обмежився загальними посиланнями на наявність розбіжностей у документах, не навівши конкретних обставин, які б свідчили про недостовірність відомостей щодо фактично сплаченої ціни товару або про неможливість її перевірки на підставі поданих документів.

За таких обставин суд доходить висновку, що відповідачем не доведено наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначення позивачем митної вартості товару та не підтверджено неможливість застосування основного методу визначення митної вартості за ціною договору.

Відтак рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів № UA100320/2024/000084/2 від 04.10.2024 та картка відмови № UA100320/2024/000983 від 04.10.2024 прийняті з порушенням вимог статей 53- 58 Митного кодексу України, а тому є протиправними та підлягають скасуванню.

Суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача по суті спору є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 6056,00 грн. належить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - Київської митниці.

Керуючись статтями 2-10, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТФС ГРУП» до Київської митниці про визнання протиправними та скасування рішень, - задовольнити;

Визнати протиправним та скасувати Рішення Київської митниці про коригування митної вартості № UA100320/2024/000084/2 від 04.10.2024 року;

Визнати протиправним та скасувати картку відмови Київської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, засобів комерційного призначення №UA100320/2024/000983 від 04.10.2024 року;

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТФС ГРУП» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 6056,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Парненко В.С.