Справа № 380/14935/25
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2026-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань залишення позову без розгляду в частині позовних вимог

16 березня 2026 рокусправа №380/14935/25
Львівський окружний адміністративний суд,

у складі:

головуючого-судді Ланкевича А.З.,

секретар судового засідання Карпенко Ю.В.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Гриневича М.М.,

представника відповідача Кісіля Р.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду та заяву представника позивача про поновлення строку звернення до суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення на користь позивача середнього заробітку, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовною заявою, в якій, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (т.1, а.с.193-195) просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача №602 від 25.06.2025 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до окремих працівників Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області та відділення поліції №2 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача №626 від 30.06.2025 року «Про застосування дисциплінарних стягнень стосовно окремих працівників Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 17.09.2025 року №4015 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського Львівського РУП №2 ГУНП» в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 14.10.2025 року №694 о/с «Про особовий склад» в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_1 із служби в поліції з 14.10.2025 року;

- поновити капітана поліції ОСОБА_1 на посаді поліцейського офіцера громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області з 14.10.2025 року;

- стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14.10.2025 року до дати поновлення на службі.

Ухвалою судді від 25.08.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою судді від 08.01.2026 року призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Від представника відповідача надійшло клопотання, в якому просить залишити позов без розгляду на підставі ч.3 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України. В обґрунтування клопотання посилається на те, що відповідно до ч.4 ст.31 розділу V Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут» від 15.03.2018 року №2337-VIII (далі Дисциплінарний статут), поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності. У разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення. Зазначає, що з наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області №602 від 25.06.2025 року позивач ознайомився 25.06.2025 року, а з наказом №626 від 30.06.2025 року 01.07.2025 року, що підтверджується власноручно вчиненими записами. Проте із даним позовом до суду ОСОБА_1 звернувся лише 21.07.2025 року, тобто з пропуском встановленого Дисциплінарним статутом п`ятнадцятиденного строку. З огляду на наведене, посилаючись на приписи ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України, просить суд залишити позов без розгляду.

Від представника позивача надійшло клопотання, в якому посилається на те, що з наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області №602 від 25.06.2025 року позивач ознайомився 27.06.2025 року, що підтверджується його ( ОСОБА_1 ) письмовою розпискою від 27.06.2025 року. Вказує, що з дня ознайомлення позивача з наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області №602 від 25.06.2025 року п`ятнадцятиденний строк завершувався 12.07.2025 року, що є вихідним днем (субота), у зв`язку із чим строк переноситься на наступний робочий 14.07.2025 року. Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, виданої Амбулаторією ЗПСМ м.Пустомити КНП «ЦПМСД» слідує, що у період з 10.07.2025 року по 21.07.2025 року позивач перебував на лікуванні; у зв`язку із погіршенням стану здоров`я поміщений на стаціонарне лікування, де перебував з 21.07.2025 року по 31.07.2025 року /виписка з історії хвороби №4281, основний діагноз - пневмонія/. Враховуючи викладене, у відповідності до ч.1 ст.121 Кодексу адміністративного судочинства України, просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом та поновити такий.

Ухвалою суду від 04.03.2026 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду. Позовну заяву ОСОБА_1 до Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення на користь позивача середнього заробітку залишено без руху для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків шляхом подання через Єдину судову інформаційну-телекомунікаційну систему в п`ятиденний строк з дня вручення цієї ухвали: заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з цим позовом із зазначенням інших підстав для поновлення строку.

10.03.2026 року від представника позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до суду. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску, представник посилається на виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_1 від 09.03.2026 року, згідно з якою останньому було рекомендовано самоізоляцію з метою запобігання поширенню гострої респіраторної інфекції. Представник зазначає, що дотримання позивачем режиму самоізоляції сприяло запобіганню поширенню інфекційного захворювання, проте 21.07.2025 року ОСОБА_1 вже ж таки був госпіталізований у стаціонар, у зв`язку із погіршенням стану здоров`я. Щодо підписання договору про надання правової допомоги саме 21.07.2025 року, представник зауважив, що освіта позивача не впливала на стан його фізичного здоров`я, однак через хворобу він був позбавлений можливості самостійно підготувати необхідні документи. Саме тому, з метою оперативного захисту своїх прав, позивач звернувся за професійною правничою допомогою, і в день підписання договору (21.07.2025 року о 19:30 год) позовну заяву було подано до суду. Представник вважає, що такі дії свідчать про сумлінне ставлення позивача до своїх процесуальних прав, а наведені обставини є об`єктивно непереборними та свідчать про поважність причин пропуску строку.

При постановленні ухвали суд враховує таке.

Право на судовий захист реалізується особою шляхом подання позовної заяви до суду, яку відповідно до ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.ч.2 та 3 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У ч.5 ст.122 КАС України визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до приписів ч.1 ст.59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, що відносить її до публічної служби в розумінні п.17 ч.1 ст.4 КАС України.

Преамбулою Дисциплінарного статуту передбачено, що цим Статутом, зокрема, визначені види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Законом України від 15.03.2022 року №2123-IX «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» (далі - Закон №2123-IX) унесено зміни до указаних нормативно-правових актів. Зокрема, Дисциплінарний статут доповнено розділом V «Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану», яким з 01.05.2022 року, зокрема, запроваджено іншу процедуру ознайомлення поліцейського з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності та інші строки звернення до суду.

Так, згідно з ч.4 ст.31 Дисциплінарного статуту (у редакції Закону №2123-IX) поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності. У разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.

Отже, з 01.05.2022 року Законом №2123-IX запроваджено інші умови проведення службового розслідування, а також визначена нова процедура ознайомлення поліцейського з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності та установлені особливі строки оскарження дисциплінарних стягнень.

Питання щодо застосування строків, установлених Дисциплінарним статутом у правовідносинах, що виникли у зв`язку з притягненням поліцейського до дисциплінарної відповідальності, вже досліджувалося Верховним Судом, зокрема, у справі №500/7006/24 (постанова від 21.11.2025 року), в якій суд сформував висновок, згідно з яким у випадку наявності колізії між загальним та спеціальним законом застосуванню підлягають норми спеціального закону, яким є саме Дисциплінарний статут Національної поліції України.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 12.12.2025 року у справі №480/5518/24 та від 19.02.2026 року у справі №320/43010/23.

У цій справі спірними є, зокрема, накази відповідача:

- від 25.06.2025 року №602 «Про застосування дисциплінарного стягнення до окремих працівників Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області та відділення поліції №2 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області» (ознайомлено позивача 27.06.2025 року том 1, а.с.184);

- від 30.06.2025 року №626 «Про застосування дисциплінарних стягнень стосовно окремих працівників Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області (ознайомлено позивача 01.07.2025 року том 1, а.с.183).

До суду із вимогами про оскарження цих наказів позивач звернувся 22.07.2025 року.

Даючи оцінку дотриманню позивачем строку звернення, суд враховує, що останнім днем п`ятнадцятиденного строку на оскарження спірних наказів був 14.07.2025 року (з урахування положень ч.6 ст.120 КАС України) та 16.07.2025 року відповідно.

Водночас, як видно з матеріалів справи та й не заперечувалось відповідачем, у період з 10.07.2025 року по 21.07.2025 року позивач перебував на амбулаторному лікуванні, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного хворого, виданою Амбулаторією ЗПСМ м.Пустомити КНП «ЦПМСД» Пустомитівської міської ради (том 1, а.с.189); у період з 21.07.2025 року по 31.07.20925 року на стаціонарному лікуванні, що підтверджується витягом з історії №4281, виданим КНП Пустомитівської міської ради «Пустомитівська лікарня» (том 1, а.с.190).

Разом з тим, у постанові від 31.08.2023 року по справі №340/6025/22 Верховний Суд зазначив, що відповідно до офіційного визначення амбулаторне лікування - організація медичної допомоги в медичному закладі хворим, що приходять у медичний заклад. Амбулаторне лікування - лікування, проведене на дому або при відвідуванні самими хворими лікувального закладу (на відміну від стаціонарного лікування, здійснюваного з поміщенням пацієнта в лікарню).

Згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 22.11.2019 року у справі №120/4137/18-а, перебування особи на амбулаторному лікуванні, на відміну від стаціонарного, не позбавляє можливості такої особи реалізувати своє право на захист порушених прав, як самому, так і через представника.

Тому перебування позивача на лікарняному (амбулаторному), зокрема у період з 10.07.2025 року по 21.07.2025 року, не може вважатися поважними причинами пропуску строку звернення до суду.

Більше того, як підтверджено матеріалами справи, 21.07.2025 року позивача госпіталізовано на стаціонарне лікування. Однак вказаний факт не завадив йому у цей день укласти договір про надання правової допомоги з його представником та подати заявлений позов до суду (21.07.2025 року о 19 год 30 хв).

У спірному випадку, маючи відповідну освіту та досвід професійної діяльності, позивач не міг не усвідомлювати, що зволікання зі зверненням до суду із позовною заявою, невчинення ним дій щодо оскарження спірних наказів відповідача, призведе до порушення строків, встановлених Дисциплінарним статутом та наслідків, визначених КАС України.

Щодо наведених представником позивача інших підстав для поновлення строку, зокрема перебування ОСОБА_1 на самоізоляції та рекомендації медичного закладу від 09.03.2026 року, суд зазначає таке.

Режим самоізоляції, хоча і є заходом запобігання поширенню інфекційних захворювань, за загальним правилом не є непереборною обставиною, яка зупиняє перебіг процесуальних строків. У сучасних умовах розвитку інформаційно-телекомунікаційних технологій, зокрема функціонування підсистеми «Електронний суд», особа не позбавлена можливості подати позовну заяву дистанційно, не порушуючи режиму самоізоляції.

До того ж, суд звертає увагу на суперечність у доводах сторони позивача: стверджуючи про неможливість вчинення процесуальних дій через хворобу та самоізоляцію у період до 21.07.2025 року, позивач, тим не менш, саме 21.07.2025 року у день госпіталізації до стаціонару укладає зі своїм представником договір про надання правової допомоги.

Така хронологія подій свідчить про те, що стан здоров`я позивача, незважаючи на хворобу, дозволяв йому вжити заходів щодо захисту своїх прав (шляхом залучення адвоката або самостійного звернення через електронні засоби зв`язку) значно раніше, в межах встановленого законом 15-денного строку.

Суд наголошує, що поважними причинами пропуску строку визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, фактично унеможливили звернення до суду у визначений законом строк та підтверджені належними доказами. Сама по собі наявність медичних рекомендацій щодо самоізоляції чи амбулаторного лікування, без доведення повної втрати працездатності чи неможливості скористатися правовою допомогою у дистанційному режимі, не свідчить про поважність причин пропуску строку.

Твердження про те, що освіта позивача не впливала на стан його здоров`я, проте хвороба завадила самостійно підготувати документи, суд оцінює критично, оскільки законодавець встановлює стислі строки (15 днів) у Дисциплінарному статуті саме з метою забезпечення оперативності вирішення спорів. Обізнаність позивача зі специфікою проходження служби та порядком оскарження стягнень покладала на нього обов`язок виявити належну обачність у реалізації своїх прав.

Враховуючи, що у заяві від 10.03.2026 року позивачем не наведено нових, об`єктивно непереборних обставин, які б перешкоджали йому звернутися до суду у період з 27.06.2025 року по 14.07.2025 року (щодо першого наказу) та з 01.07.2025 року по 16.07.2025 року (щодо другого наказу), суд приходить висновку про відсутність підстав для визнання причин пропуску строку поважними.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначено ст.123 КАС України.

Приписами ч.ч.1, 3 ст.123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Беручи до уваги те, що позивач звернувся до суду з пропуском строку (в частині позовних вимог) та вказані представником позивача у заявах про поновлення строку підстави визнані судом неповажними, суд приходить висновку про наявність підстав для застосування процесуальних наслідків, передбачених п.8 ч.1 ст.240 КАС України, а саме залишення позову без розгляду в частині позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування наказів Головного управління Національної поліції у Львівській області №602 від 25.06.2025 року та №626 від 30.06.2025 року.

Відтак, клопотання представника відповідача є підставним та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.122, 123, 171, 240, 243, 248, 250, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду ОСОБА_1 з позовом до Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування наказів Головного управління Національної поліції у Львівській області №602 від 25.06.2025 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до окремих працівників Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області та відділення поліції №2 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області» та №626 від 30.06.2025 року «Про застосування дисциплінарних стягнень стосовно окремих працівників Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області».

У задоволенні заяви представника позивача про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог задовольнити.

Позов ОСОБА_1 до Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування наказів Головного управління Національної поліції у Львівській області №602 від 25.06.2025 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до окремих працівників Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області та відділення поліції №2 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області» та №626 від 30.06.2025 року «Про застосування дисциплінарних стягнень стосовно окремих працівників Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області» залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали буде складено до 16.03.2026 року.

Суддя Ланкевич Андрій Зіновійович

Оригінал повного тексту ухвали складено в одному примірнику 16.03.2026 року.