Справа № 240/7291/26
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

16 березня 2026 року м. Житомир справа № 240/7291/26

категорія 112010201

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Майстренко Наталія Миколаївна, розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку та виплаті пенсії на підставі довідки Головного управління ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.04.2025 за №ХЗ66514 про розмір грошового забезпечення; а також зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії з 01.01.2018 по 01.04.2019 на підставі цієї довідки з урахуванням проведених раніше виплат.

Ухвалою від 04.03.2026 суд залишив позовну заяву без руху, дійшовши висновку, що позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, та надав строк для усунення цих недоліків.

Залишаючи без руху позов з цієї підстави, суд виходив з того, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, встановлений частиною 2 статті 122 КАС України, без подання заяви про його поновлення, у якій були б зазначені поважні причини його пропуску та надані документальні докази на підтвердження таких причин.

На виконання вимог судової ухвали представником позивача надано заяву, у якій зазначено, що за нормою частини другої статті 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. Обмеження права пенсіонера, який отримує пенсію відповідно до Закону №2262-ХІІ, на перерахунок належної йому пенсії, який проведено несвоєчасно через ненадання довідки про розмір грошового забезпечення відповідними державним органом, будь-яким строком є неприпустимим з огляду на приписи частини третьої статті 51 Закону №2262-ХІІ.

Разом з тим, представник позивача посилалася на висновок Верховного Суду у справі №580/10781/23 від 08 жовтня 2024 року про те, що зволікання органу, уповноваженого на видачу довідок про складові грошового забезпечення, що враховуються для перерахунку пенсії, з підготовкою та направленням відповідної довідки для перерахунку пенсії впливає на соціальне право позивача на отримання пенсії у належному розмірі, що дає підстави для висновку, що своєчасний перерахунок пенсії в цьому випадку не був здійснений з вини державного органу, який видає довідки для перерахунку пенсії.

Надаючи правову оцінку доводам заяви представника позивача про поновлення строку звернення до суду, суд зазначає таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Верховний Суд у постанові від 08.10.2025 у справі №560/12997/24 в аналогічних спірним правовідносинах, оцінюючи вимогу позивачки про зобов`язання відповідача здійснити з 01 лютого 2023 року перерахунок та виплату позивачці пенсії, виходячи з грошового забезпечення, зазначеного у довідці №4.2/1377-2024/Т-1056 від 11.06.2024, звернув увагу на висновок Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 31 березня 2021 року у справі №240/12017/19 щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України, у спорах цієї категорії, який неодноразово знаходив своє застосування у справах, що стосувалися визначення моменту виникнення у особи права на перерахунок пенсії та початку нарахування відповідних виплат, зокрема, у постанові Верховного Суду від 01 липня 2025 року у справі №420/23756/24:

- для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів;

- пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Також Верховний Суд у справі №560/12997/24 надав оцінку приписам статті 51 Закону України №2262-XII, дійшовши висновку про застосування у спірних правовідносинах шестимісячного строку, встановленого частиною другою статті 122 КАС України.

При цьому, Верховний Суд звернув увагу на те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 грудня 2020 року у справі №510/1286/16-а вказала, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Водночас, як зазначив Верховний Суд, поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21 лютого 2020 року №340/1019/19).

За висновком Верховного Суду, пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

З огляду на це, колегія суддів Верховного Суду не вбачала належних правових підстав для відступу від правової позиції, сформульованої Судовою палатою з розгляду справ щодо захисту соціальних прав, щодо тлумачення положень статті 122 КАС України у справах, що стосуються, зокрема, перерахунку пенсій та дійшла висновку, що при зверненні з позовом до суду права позивача щодо виплати пенсії можуть бути захищені судом лише в межах шестимісячного строку, встановленого частиною другою статті 122 КАС України.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд першої інстанції у цій справі не створює самостійно тлумачення відповідних правових норм, а лише користується тими висновками, які висловив Верховний Суд у подібних правовідносинах у справі №560/12997/24 в постанові від 08.10.2025 і які є обов`язковими в силу приписів частини 5 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Предметом спору у даній справі є вимога позивача щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок, доплату та подальшу виплату пенсії за період з 01.01.2018 по 01.04.2019 року, обчисливши її розмір на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.04.2025 №ХЗ66514 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з урахуванням розміру грошового забезпечення, визначеного станом на 01.03.2018.

Суд виходить з того, що регулярне отримання пенсії дає особі можливість перевіряти правильність її розміру та, за наявності сумнівів щодо законності нарахування, своєчасно вживати заходів для з`ясування підстав і механізму її обчислення.

Водночас, звертаючись з цим позовом 26.02.2026, позивач не вказав обставин, які б свідчили про наявність об`єктивних перешкод для своєчасного отримання відповідної довідки, а також для вчасного звернення до пенсійного органу з довідкою за перерахунком пенсії за період з 01.01.2018 по 01.04.2019, а в подальшому до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Суд звертає увагу, що Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 відступила від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі №816/197/18, від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а, від 25.02.2021 у справі №822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах. Зазначила, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Одночасно суд зауважує, що строк звернення до суду не зводиться виключно до формального питання прийняття позову, а є процесуальною гарантією правової визначеності та стабільності публічно-правових відносин. Пропуск строку звернення до суду без поважних причин є підставою для повернення позовної заяви або для залишення позову без розгляду.

Застосування шестимісячного строку звернення до суду не означає відмову у самому праві на перерахунок пенсії, а лише унеможливлює судовий розгляд вимог за межами цього строку, якщо судом не буде встановлено поважних причин, з яких такий строк було пропущено.

Серед іншого, суд вказує на те, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, позаяк в кожному окремому випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Хоча норми КАС України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Іншими словами, для поновлення строку звернення суд має встановити наявність об`єктивно непереборних, не залежних від волевиявлення позивача обставин, що перешкоджали його вчасному зверненню з адміністративним позовом.

В зв`язку з цим позивач має довести суду наявність таких обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду, та підтвердити їх належними доказами, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Проте, позивачем таких обставин не вказано.

Отже, підсумовуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що доводи позивача щодо причин пропуску шестимісячного строку звернення до суду не дають підстав визнати такі причини поважними.

У постанові Верховного Суду у справі №560/12997/24 від 08.10.2025 сформульовано актуальний для цього спору підхід щодо застосування шестимісячного строку звернення у спорах з подібним предметом позову. Даний підхід підлягає застосуванню як такий, що є більш послідовним та юридично обґрунтованим у контексті розглядуваних правовідносин.

Згідно з частинами 1, 2 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

За наведених обставин та правового регулювання, суд не знаходить підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними. Тому позовну заяву слід повернути позивачу.

Керуючись статтями 169, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Н.М. Майстренко