Справа № 160/1970/25
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2026-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2026 року Справа № 160/1970/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЄфанової О.В.
за участі секретаря судового засіданняПівоварова В.С.
представників позивача представника відповідача Шаповал В.В., Полубан Є.Р. Кур`ян К.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними податкових повідомлень-рішень,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулось Головне управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу до бюджету в розмірі 242651 грн.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що за відповідачем обліковується податковий борг, сума якого є узгодженою, однак в добровільному порядку не сплачено.
В межах строку встановленого судом для надання відзиву на позов до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
В обґрунтування зустрічного позову представником ОСОБА_1 зазначено, що сума за повідомленнями рішеннями від 15.05.2023 року повністю сплачена ще у 2023 році, щодо повідомлень рішень від 22.05.2024 року, то зазначає, що суми за означеними повідомленнями рішеннями не є узгодженими, ОСОБА_1 повідомлення-рішення не отримувались, в той же час об`єкти, щодо яких винесені повідомлення рішення, згідно із п. «ж» п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України, не є об`єктами оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. У 2021-2023 році будівлі для утримання тварин (корівники) відповідно до рішення Зайцівської сільської ради № 145-8/VІІІ від 08.07.2021 (восьма сесія VІІІ скликання) не були об`єктами оподаткування та фактично ставка з податку на таке майно була «0» відсотків, оскільки не була встановлена сільською радою, податкові повідомлення рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Ухвалою суду від 04.04.2025 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень до спільного розгляду з первісним позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та об`єднано в одне провадження вимоги за зустрічним позовом з первісним позовом.
Розгляд справи №160/1970/25 призначено здійснювати за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду 03.06.2025 року клопотання представника позивача задоволено: залишено без розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними податкових повідомлень-рішень.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.06.2025 в адміністративній справі №160/1970/25 задоволено:
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.06.2025 в адміністративній справі №160/1970/25 - скасовано. Справу № 160/1970/25 направлено для продовження розгляду до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
У відзиві на зустрічну позовну заяву представник податкового органу зазначив, що податкові повідомлення-рішення від 15.05.2023 року прийнято обґрунтовано, а правових підстав для їх скасування немає.
В судовому засіданні представники сторін підтримали свої позиції викладені у позовах та відзивах.
Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось з позовною заявою про стягнення податкового боргу у зв`язку з наявним в інтегрованих картках платника податків фізичної особи ОСОБА_1 незаявленого до суду податкового боргу у розмірі 242641,24 грн, що складається з такого:
- Заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань у розмірі 239123,00 грн, згідно:
- Заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань у розмірі 3 528,24 грн. згідно: ·
Щодо заборгованості по податковим повідомленням рішенням від 15.05.2023 року суд зазначає про таке.
Судом встановлено, що 15.05.2023 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області винесено 8 податкових повідомлень-рішень:
Щодо об`єкта: Дніпропетровська обл. Соборний, узв. Лоцманський, буд. 1-а
Щодо об`єкта: Дніпропетровська обл. Соборний, узв. Лоцманський, буд. 1:
Отже, судом встановлено відсутність заборгованості за такими податковими повідомленнями -рішеннями:
При цьому суд враховує, що згідно облікової картки платника станом на 31.12.2023 рік заборгованість зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у ОСОБА_1 відсутня.
Суд не приймає пояснення представника податкового органу що заборгованість за цими ППР від 15.05.2023 року починає обліковуватись з 01.07.2024 року при наявності переплати у розмірі 100265,81 грн., оскільки факт сплати підтверджується відповідними квитанціями від серпня 2023 року з реквізитами, що відповідають періодам та об`єктам, за яким винесені означені повідомлення рішення.
Водночас, в рамках даного спору платник податків оскаржив податкові повідомлення-рішення від 22.05.2024, на підставі яких виник податковий борг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, у розмірі 239123,00 грн,
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , є власником об`єктів нежитлової нерухомості сільськогосподарського призначення, а саме будівель для утримання тварин (корівників), що використовуються у сільськогосподарській діяльності, розташованих на території Зайцівської сільської ради. Зазначені об`єкти нерухомості класифікуються за кодом 1271 Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 як «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісництва та рибного господарства».
Зазначені будівлі розташовані за такими адресами:
1. Дніпропетровська обл., Синельниківський р-н, с. Кислянка, вул.Виконкомівська, 99;
2. Дніпропетровська обл., Синельниківський р-н, с.Кислянка, вул.Виконкомівська, 99/1;
3. Дніпропетровська обл., Синельниківський р-н, с.Кислянка, вул.Виконкомівська, 99/а;
4. Дніпропетровська обл., Синельниківський р-н, с.Кислянка, вул.Виконкомівська, 99/б.
Суд зазначає, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно… означені будівлі, розташовані на території Зайцівської сільської ради, знаходяться на земельній ділянці з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства» та є нежитловими будівлями корівника, отже відносяться будівлі до будівель для утримання тварин (корівників), що використовуються у сільськогосподарській діяльності.
Відповідно до рішення Зайцівської сільської ради № 496-30/VІІ від 09.06.2020 (тридцята сесія VІІ скликання), на території Зайцівської сільської ради, до складу якої входить село Кислянка, в 2021 році такі нежитлові будівлі не є об`єктом оподаткування. У 2022 році вказані нежитлові будівлі також не є об`єктом оподаткування згідно із рішенням Зайцівської сільської ради № 145-8/VІІІ від 08.07.2021 (восьма сесія VІІІ скликання).
Відповідно до п.п. 266.5.1 ПКУ, ставки податку для об`єктів житлової та/ або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
За приписами п. 24 ч. 1 ст. 26 Закону України від 21.05.97 р. № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлення місцевих податків і зборів відповідно до ПКУ належить до питань, що вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради
Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 3 ст. 50 Закону України від 21.05.97 р. № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» секретар сільської, селищної, міської ради, зокрема:- організовує підготовку сесій ради, питань, що вносяться на розгляд ради, забезпечує оприлюднення проектів рішень ради відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» та інших законів;
- забезпечує своєчасне доведення рішень ради до виконавців і населення, організовує контроль за їх виконанням, забезпечує оприлюднення рішень ради відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації», забезпечує офіційне оприлюднення рішень ради, які відповідно до закону є регуляторними актами, а також документів, підготовлених у процесі здійснення радою регуляторної діяльності, та інформації про здійснення радою регуляторної діяльності.
Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 25 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом. (п.п. 12.3.4 ПКУ).

Водночас щодо справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у разі якщо сільська, селищна, міська рада не прийняла та не оприлюднила рішення щодо ставок податку на майно, слід керуватися приписами п.п. 12.3.5 ПКУ. За цією нормою, за відсутності прийнятого відповідними радами рішення, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування таких місцевих податків та/або зборів.

Також, відповідно до листа Виконавчого комітету Зайцівської сільської ради від 07.08.2024 № 977/01-16, ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, були встановлені у 2021 та 2022 роках, а зміни щодо ставок податку у 2023 та 2024 роках не розглядалися.

Отже, враховуючи, що у 2023 році будівлі для утримання тварин (корівники) відповідно до рішення Зайцівської сільської ради № 145-8/VІІІ від 08.07.2021 (восьма сесія VІІІ скликання) не були об`єктами оподаткування та фактично ставка з податку на таке майно була «0» відсотків, оскільки не була встановлена сільською радою, підстав для винесення податкових повідомлень-рішень не має, а тому ППР від 22.05.2024 року є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Як наслідок, правових підстав для задоволення первісного адміністративного позову щодо стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу в розмірі 242651,24 гривень немає.

Інші доводи та заперечення сторін не спростовують вище встановленого судом та не мають визначального значення для вирішення спору по суті.

Судом враховується, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідач.

Згідно положень ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги первісного позову є безпідставними та не підлягають задоволенню. Натомість, аргументи та докази, викладені в зустрічному позові знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а отже позовні вимоги зустрічної позовної заяви підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до положень ст.139 КАС України.

Оскільки задоволені позовні вимоги зустрічного позову, суд присуджує на користь позивача за зустрічним позовом судові витрати у розмірі 1941,21 грн та судовий збір за звернення з апеляційною скаргою в розмірі 3028,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача за зустрічним позовом.

У зв`язку з відмовою у задоволенні первісного адміністративного позову відсутні підстави для розподілу судових витрат згідно з приписами ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 72-77, 139, 243 246 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області від 22.05.2024: №1-0465-UA0053443 на суму 20803,50 грн.; № 1-0465-UA0053443 на суму 40602,00 грн.; № 1-0465-UA0053443 на суму 177717,50 грн.

У задоволенні первісної позовної заяви Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити повністю.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1941,21 та 3028,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 16 березня 2020 року.

Суддя О.В. Єфанова