Справа № 520/4048/26
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2026-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

17 березня 2026 р. Справа № 520/4048/26
Суддя Харківського окружного адміністративного суду Рубан В.В., розглянувши позов та додані до нього документи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Служби безпеки України (вул. Володимирська, буд.33, м. Київ, 01034, ), третя особа: Міністерство оборони України (вул. Володимирська, буд.33, м. Київ,01034, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Служби безпеки України, третя особа: Міністерство оборони України, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Служби безпеки України, яка полягає у не погодженні з Міністерством оборони України питання щодо зарахування ОСОБА_1 до Збройних Сил України без укладення Контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, що унеможливлює реалізацію наказу Голови Служби безпеки України від 13.02.2025 № 210-ОС/дск;

- зобов`язати Службу безпеки України поновити ОСОБА_1 на військовій службі шляхом включення його до списків особового складу Служби безпеки України та зарахування у розпорядження начальника Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України з 27 лютого 2025 року;

- стягнути зі Служби безпеки України на користь ОСОБА_1 середній заробіток (грошове забезпечення) за весь час вимушеного прогулу виходячи із середньоденного заробітку у розмірі 1899,23 грн., помноженого на кількість робочих днів за період з 27 лютого 2025 року по день постановлення судом рішення про поновлення;

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині включення ОСОБА_1 до списків особового складу Служби безпеки України, зарахування у розпорядження начальника Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України з 27 лютого 2025 року та стягнення середнього заробітку (грошового забезпечення) за час вимушеного прогулу.

Ухвалою від 02.03.2026 року позов залишено без руху. Надано позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з моменту отримання ухвали. Повідомлено позивача про можливість виправлення недоліків позовної заяви шляхом подачі до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду та доказів на підтвердження поважності пропуску строку звернення з позовом та документ про сплату судового збору на суму 2129,92 грн. за вимоги немайнового характеру.

Представником позивача на виконання вимог ухвали суду надано заяву, згідно якої зазначено наступне.

Щодо строку звернення до суду представником позивача зазначено, що позивачем оскаржується бездіяльність відповідача яка полягає у не погодженні з Міністерством оборони України питання щодо зарахування ОСОБА_1 до Збройних Сил України без укладення Контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, що унеможливлює реалізацію наказу Голови Служби безпеки України від 13.02.2025 № 210-ОС/дск.

Наказом Голови Служби безпеки України від 13.02.2025 № 210-ОС/дск капітана ОСОБА_1 направлено «у розпорядження» Міністра оборони України за пунктом 99 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 27.12.2007 №1262/2007 (далі Положення №1262/2007) та виключено зі списків особового складу Служби безпеки України з 27.02.2025.

Пункт 99 Положення №1262/2007 передбачає не тільки виключення військовослужбовця зі списків особового складу Служби безпеки України, а й включення до списку особового складу формування, до якого такий військовослужбовець прибув, з подальшою перепідготовкою (допідготовкою), чого забезпечено не було.

Станом на день звернення до суду 25.02.2026, наказ Голови Служби безпеки України від 13.02.2025 № 210-ОС/дск не виконано, оскільки ОСОБА_1 з 27.02.2025 по сьогодні не включено до списків особового складу Збройних Сил України, ОСОБА_1 не перебуває у розпорядженні Міністра оборони України з незалежних від нього обставин.

При вирішенні питання щодо строку звернення до суду Суд не врахував тієї обставини, що бездіяльність Служби безпеки України триває з 27.02.2025 по сьогодні.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, абз.1 ч.2, ч.5 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого частини 1 статті 122 КАС України або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, суд враховує, що позивачем оскаржується бездіяльність Служби безпеки України, яка полягає у не погодженні з Міністерством оборони України питання щодо зарахування ОСОБА_1 до Збройних Сил України без укладення Контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, що унеможливлює реалізацію наказу Голови Служби безпеки України від 13.02.2025 № 210-ОС/дск.

Проте, суд також враховує, що позивачем обраний спосіб захисту порушеного права шляхом зобов`язання Службу безпеки України поновити ОСОБА_1 на військовій службі шляхом включення його до списків особового складу Служби безпеки України та зарахування у розпорядження начальника Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України з 27 лютого 2025 року та стягнення зі Служби безпеки України на користь ОСОБА_1 середній заробіток (грошове забезпечення) за весь час вимушеного прогулу виходячи із середньоденного заробітку у розмірі 1899,23 грн., помноженого на кількість робочих днів за період з 27 лютого 2025 року по день постановлення судом рішення про поновлення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що даний позов спрямований саме на вирішення питання щодо поновлення позивача на службі в СБУ та зарахування у розпорядження начальника Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України з 27 лютого 2025 року, з якої Наказом Голови Служби безпеки України від 13.02.2025 № 210-ОС/дск. капітана ОСОБА_1 відповідно до Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України направлено у розпорядження Міністра оборони України за пунктом 99 та виключено зі списків особового складу Служби безпеки України, з 27.02.2025 року.

При цьому, з програми діловодство спеціалізованого суду, судом встановлено, що 25.03.2025 року ОСОБА_1 звертався з позовною заявою до Харківського окружного адміністративного суду, в якій оскаржував наказ № 210-ОС/дск від 13.02.2025 справа № 520/6691/25, рішенням від 05.06.2025 позов залишено без задоволення, отже, про порушення своїх прав, щодо виключення зі списків особового складу Служби безпеки України з 27.02.2025 позивач був обізнаний ще в березні 2025 року, проте з даним позовом до суду позивач звернувся лише 25.02.2026р., тобто з порушенням місячного строку звернення до суду та пропущений строк звернення з позовом, в даному випадку є значним.

Відповідно до ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відтак, викладені позивачем доводи не доводять підстав поважності пропуску строку звернення до суду. Окрім того, позивачем взагалі не вказано конкретних причин пропуску строку звернення до суду.

Таким чином, позивач так і не навів достатніх та переконливих аргументів на підтвердження наявності об`єктивних, непереборних та істотних перешкод на звернення позивача до суду, які б завадили йому звернутися з цим позовом протягом встановленого законом строку, а тому наведені позивачем обставини суд визнає недостатніми для висновку про те, що позивач своєчасно звернувся до суду.

З огляду на викладене, суд робить висновок про відсутність поважних підстав для поновлення строку звернення позивача до суду.

Частиною 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Стосовно не сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Згідно ч.3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 1 ст.3 Закону України "Про судовий збір" №3674 встановлено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено 2 непов`язані позовні вимоги немайнового характеру.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України Про судовий збір у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України Про судовий збір встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою - ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України Про судовий збір, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України Про судовий збір при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Враховуючи, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" встановлено у 2026 році прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі : з 1 січня 2026 року -3328,00 грн., за подання даного адміністративного позову, який містить дві непов`язані позовні вимоги немайнового характеру, розмір судового збору, з урахуванням того, що позов подано через систему "Електронний суд" в електронній формі, складає 2129,92 грн. (3328,00 грн.х0,4х2х0,8).

При перевірці позовної заяви та доданих до неї матеріалів судом встановлено, що позивачем до позовної заяви не додано квитанцію про сплату судового збору, що не відповідає вимогам Закону України "Про судовий збір".

Представником позивача на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху не надано квитанцію про сплату судового збору, як на підстави для звільнення від сплати судового збору, представник позивача посилається на положення п.п.12 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" та зазначає, що позивач не звільнений зі служби - він є діючим військовослужбовцем.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Отже, відповідно до вказаного пункту від сплати судового збору звільняються, зокрема, військовослужбовці, у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Як встановлено з матеріалів позову, позивача, станом на час звернення з даним позовом до суду, Наказом Голови Служби безпеки України від 13.02.2025 № 210-ОС/дск виключено зі списків особового складу Служби безпеки України, з 27.02.2025 року, цім же наказом позивача направлено у розпорядження Міністра оборони України.

При цьому, як зазначає позивач у позові та надає докази на підтвердження вказаних обставин, згідно з листом Управління персоналу Міністерства оборони України від 20.01.2026 (адвокатський запит від 08.01.2026) №434/5/ВихЗПІ станом на 19 січня 2026 року ОСОБА_1 до списків особового складу Збройних Сил України не зараховувався, інформація щодо зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 відсутня.

Отже, суд приходить до висновку, що позивач хоча і є військовослужбовцем, проте на даний час не виконує військовий обов`язок, а також не виконує службові обов`язки.

Таким чином, позивач не підлягає звільненню від сплати судового збору на підставі п. 12 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Отже, суд приходить до висновку, що у встановлений вказаною ухвалою строк та станом на 17.03.2026 вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачем не виконано та недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не усунуті.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З урахуванням викладеного суд зазначає, що сукупність допущених позивачем недоліків, їх не усунення на виконання ухвали суду про залишення позову без руху, відсутність поважних підстав для поновлення строку звернення до суду з даним позовом, слугують достатніми та самостійними підставами для повернення позовної заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. 123, 169, 248, 256, 293, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили відповідно до вимог ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Рубан В.В.