Справа № 520/2992/26
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2026-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

16 березня 2026 року справа № 520/2992/26

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Лариса Мар`єнко, розглянувши в приміщенні суду в м.Харкові матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 , 12 Регіональної військово-лікарської комісії про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 , звернувся через ЄСІТС "Електронний суд" до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд:

1) визнати протиправною бездіяльність Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо незазначення в довідці ВЛК від 23.10.2024 року №5221 ступеня тяжкості отриманої ОСОБА_1 травми згідно Наказу МОЗ України від 2007 р. №370, а також неправильного формулювання потреби у відпустці для лікування;

2) визнати протиправною бездіяльність 12 Регіональної Військово-лікарської комісії, яка полягає у не відміні довідки ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.10.2024 року №5221 з підстав не зазначення ступеня тяжкості, отриманої ОСОБА_1 травми згідно Наказу МОЗ України від 2007 №370, а також неправильного формулювання потреби у відпустці для лікування;

3) зобов`язати 12 Регіональну Військово-лікарську комісію переглянути рішення Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 та зазначити в довідці ВЛК від 23.10.2024 року №5221 ступень тяжкості отриманої ОСОБА_1 травми згідно Наказу МОЗ України від 2007 р. №370, а також правильно сформулювати потребу позивача у відпустці для лікування;

4) стягнути солідарно з відповідачів на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 100000 гривень.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2026 залишено позовну заяву без руху та надано позивачу час для усунення недоліків позову.

26.02.2026 через ЄСІТС "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, разом з новою редакцією позову.

Дослідивши позовну заяву (в новій редакції) на відповідність вимогам ст.160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено таке.

Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає КАС України, частиною першою статті 5 якого визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 вказано, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Верховний Суд наголошує на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Позивач звернувся з позовними вимогами, зокрема, про визнання протиправною бездіяльності Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо не зазначення в довідці ВЛК від 23.10.2024 року №5221 ступеня тяжкості отриманої ОСОБА_1 травми згідно Наказу МОЗ України від 2007 р. №370, а також неправильного формулювання потреби у відпустці для лікування.

Відповідно до особистого підпису позивача на довідці №5211, з оскаржуваною постановою ВЛК ОСОБА_1 ознайомлений 22.10.2024 року.

Таким чином, шестимісячний строк звернення з даними позовними вимогами до суду сплив 23.04.2025 року.

Разом з тим, з позовом про оскарження бездіяльності ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не зазначення достовірних відомостей в довідці ВЛК від 23.10.2024 року №5221, представник позивача звернувся 13.02.2026, тобто з пропуском, визначеного частиною 3 статті 122 КАС України строку звернення до суду.

Заяву про поновлення строку звернення до суду разом з доказами поважності причин його пропуску, представником позивача не надано.

Суд наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 18.01.2023 по справі №380/14985/21 дійшов також наступного висновку: "поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з позовом.

Зокрема, причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущений; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування".

Відповідно до ч.1-3 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, усуваючи недоліки позовної заяви (нова редакція) позивачу необхідно надати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду та докази на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення.

На підставі викладеного керуючись ст.ст.160, 161, 169, 256, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 , 12 Регіональної військово-лікарської комісії про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без руху.

Встановити позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви 10 днів з моменту отримання копії ухвали.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки у визначений термін.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу з усіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Лариса МАР`ЄНКО