Справа № 440/84/24
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2026-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 березня 2026 року

м. Київ

справа №440/84/24

адміністративне провадження № К/990/2873/26

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Загороднюка А.Г.,

суддів: Соколова В.М., Єресько Л.О.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року у справі № 440/84/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся із позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати висновок, затверджений наказом Головного управління ДПС у Полтавській області від 11 грудня 2023 року № 446 "Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців у 2023 році" у частині застосування до начальника управління оподаткування фізичних осіб ОСОБА_1 негативної оцінки;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Полтавській області "Про звільнення ОСОБА_1 " від 18 грудня 2023 року № 468-о;

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС у Полтавській області;

- стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 18 грудня 2023 року.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді задоволено.

Визнано протиправним та скасовано висновок, затверджений наказом Головного управління ДПС у Полтавській області від 11 грудня 2023 року № 446 "Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців у 2023 році", в частині оцінювання результатів службової діяльності начальника управління оподаткування фізичних осіб ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДПС у Полтавській області від 18 грудня 2023 року № 468-о про звільнення ОСОБА_1 .

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС у Полтавській області з 19 грудня 2023 року.

Стягнуто з Головного управління ДПС у Полтавській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19 грудня 2023 року по 27 серпня 2025 року в сумі 370285 (триста сімдесят тисяч двісті вісімдесят п`ять) гривень 50 копійок.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду 27 серпня 2025 року по справі №440/84/24 скасовано в частині стягнення з Головного управління ДПС у Полтавській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 19 грудня 2023 року до 27 серпня 2025 року в сумі 370285 (триста сімдесят тисяч двісті вісімдесят п`ять) гривень 50 копійок та прийнято в цій частині нове судове рішення, яким стягнуто з Головного управління ДПС у Полтавській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19 грудня 2023 року по 27 серпня 2025 року в сумі 449072,00 (чотириста сорок дев`ять тисяч сімдесят дві) гривні 00 коп.

В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2025 року по справі №440/84/24 залишено без змін.

05 грудня 2025 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Полтавській області, в якій скаржник просив скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року у справі № 440/84/24, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, повернуто особі, відмовити у повному обсязі

Ухвалою Верховного Суду від 18 грудня 2025 року касаційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року у справі № 440/84/24, повернуто особі, яка її подала.

19 січня 2026 року до Верховного Суду вдруге надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Полтавській області, в якій скаржник просив скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року у справі № 440/84/24, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, повернуто особі, відмовити у повному обсязі.

Разом з касаційною скаргою скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження обґрунтоване тим, що вперше касаційну скаргу подано в межах строків на касаційне оскарження, а також те, що касаційна скарга подається повторно після усунення усіх недоліків.

Ухвалою Верховного Суду від 04 лютого 2026 року визнано неповажними, зазначені Головним управлінням ДПС у Полтавській області, підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року та залишено касаційну скаргу залишено без руху. Надано скаржнику десятиденний строк для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання до суду касаційної інстанції уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав для касаційного оскарження судових рішень, з чітким посиланням на пункти частини четвертої статті 328 КАС України, що саме є підставою для касаційного оскарження та з наданням обґрунтувань, визначених пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України; оригіналу документу про сплату судового збору.

Роз`яснено, що в разі невиконання вимог цієї ухвали в частині подання клопотання із зазначенням інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів у встановлений судом строк у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Роз`яснено, що в разі невиконання вимог цієї ухвали в частині подання уточненої касаційної скарги у встановлений судом строк касаційну скаргу буде повернуто.

16 лютого 2026 року до Верховного Суду на виконання вимог ухвали від 04 лютого 2026 року від відповідача надійшла заява про поновлення строку на касаційне оскарження та 24 лютого 2026 року надійшло клопотання про долучення документу про сплату судового збору.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку скаржник покликається на введення на території України воєнного стану, як наслідок, указує на обмеження у використанні державних сайтів, реєстрів та систем, зазначає про некоректну роботу підсистеми «Електронний суд». Також просить врахувати Висновок торгово-промислової палати України, яким засвідчено настання форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) на всій території України у зв`язку із введенням воєнного стану, рекомендації Ради суддів України та Верховного Суду, щодо поважності пропуску строку під час дії воєнного стану. Стверджує, що запровадження воєнного стану є поважною причиною для поновлення строків, оскільки суворе їх застосування за таких обставин призведе до невиправданого обмеження доступу до правосуддя, зокрема, посилається також на усталену практику Європейського суду з прав людини та Верховного Суду.

Поряд з цим, скаржник вважає, що звернення до суду касаційної інстанції відбулось у порядку, визначеному приписами частини 5 статті 333 КАС України, до спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, відтак, вважає, що в межах процесуального строку, визначеного Законом.

Оцінюючи наведені скаржником обставини та обґрунтування причин пропуску строку, колегія суддів виходить з того, що сам по собі факт введення воєнного стану в Україні не є автоматичною поважною причиною для поновлення строків звернення до суду. У випадку посилання на указану обставину, як підставу поновлення процесуального строку, скаржник має обґрунтувати, як саме бойові дії, окупація, евакуація чи відсутність зв`язку завадили вчасно звернутися до суду із касаційною скаргою.

Посилання скаржника на часті "повітряні тривоги" та неможливість вчасно подати касаційну скаргу є безпідставним, оскільки скаржник не надав доказів та не зазначив неможливості подати касаційну скаргу в інші дні та години, коли повітряна тривога не оголошувалась та у робочий час.

Окрім того, Суд, надаючи оцінку доводам скаржника, вважає за необхідне зауважити, що Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 та всі подальші, стосується лише введення воєнного стану в Україні, будь-яких змін щодо строків розгляду справ, інших процесуальних строків вказаний Указ не містить, зміни в частині процесуальних строків до КАС України не вносились.

Зокрема, органи державної влади продовжують здійснювати свої повноваження після введення воєнного стану.

Щодо посилання скаржника на можливість касаційного оскарження судових рішень протягом річного строку, колегія суддів зазначає наступне.

Приписами частини п`ятої статті 333 КАС України визначено порядок відмови у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга прокурора, суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання касаційної скарги суб`єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов`язки.

Тобто, положеннями указаної статі встановлено присічний строк звернення до суду касаційної інстанції, або такий, що не може бути поновлений, незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Відтак, посилання скаржника на указану норму, в контексті обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, є безпідставним.

Так, частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тобто особа, яка зацікавлена у поданні касаційної скарги, мусить вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, цілком використовувати наявні засоби та можливості, передбачені законодавством. Отже, учасники процесу мають діяти вчасно та в належний спосіб, вони не мають допускати затримки та невиправданого зволікання під час виконання своїх процесуальних обов`язків.

Також згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслений характер процесуальної поведінки учасників справи, відповідно до якого особа, яка зацікавлена у поданні касаційної скарги, мусить діяти сумлінно, тобто виявляти добросовісне ставлення до наявних у неї прав і здійснювати їхню реалізацію в такий спосіб, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без невиправданих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, передусім щодо дотримання строку на касаційне оскарження. Для цього учасник справи повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати цілком наявні засоби та можливості, передбачені законодавством

Суд зауважує, що строк звернення до суду, як одна із складових гарантії "права на суд", може і має бути поновленим, лише у разі наявності достатніх на те поважних причин.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання касаційної скарги здійснюється судом касаційної інстанції у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на касаційне оскарження судового рішення.

Колегія суддів зауважує, що норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та доводи ті обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною першою статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

Водночас Суд звертає увагу, що та обставина, що повернення касаційної скарги не позбавляє повторного звернення до суду не означає наявність у особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення вперше поданої касаційної скарги без урахування процесуальних строків, встановлених для цього, а у Суду - обов`язку поновлювати такий строк, у разі його пропуску, тим більш за відсутності поважних причин.

Невиконання скаржником вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Cуд зазначає, що невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги, не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

Слід зазначити, що право на касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Водночас, частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Водночас навіть наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (справа «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, пункт 27), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи, що може бути зумовлено скасуванням рішення або визнанням незаконної дії (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання («Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» № 11681/85).

У контексті наведеного, зважаючи на приписи вказаних правових норм законодавства, невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчать про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

Ураховуючи зазначене, зважаючи на те, що з моменту прийняття оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції до моменту подання повторної касаційної скарги пройшло понад три місяці, доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження є необґрунтованими та не можуть бути визнані судом поважною причиною пропуску строку, встановленого КАС України.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що наведені скаржником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними, наявні підстави для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 248, 329, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними, зазначені Головним управлінням ДПС у Полтавській області, підстави для поновлення пропущеного процесуального строку.

Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Полтавській області про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року у справі № 440/84/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіА.Г. Загороднюк В.М. Соколов Л.О. Єресько