Справа № 600/5998/25-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2026-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 р. м. Чернівці Справа № 600/5998/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувся в суд з позовом до Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Адміністрації судноплавства), яка полягає у невжитті заходів щодо самостійного скасування протиправних рішень №08/113/04-3/2025, акта перевірки, Протоколу №8 та Постанови №8 від 17.07.2025, а також у не поновленні порушених прав позивача попри його численні звернення;

- визнати протиправним та скасувати рішення Адміністрації судноплавства №08/113/04-3/2025 від 03.07.2025 про часткове невиконання рішення № 13/04-3/2025;

- визнати протиправним та скасувати Акт перевірки, складений Адміністрацією судноплавства на підставі зазначеного Рішення № 08/П3/04-3/2025;

- визнати протиправним та скасувати Протокол № 8 про порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»;

- визнати протиправною та скасувати Постанову № 8 від 17.07.2025 про накладення штрафу;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Адміністрації судноплавства) на користь позивача грошові кошти у сумі 56328 грн 00 коп, що були примусово списані з рахунків позивача у межах виконавчого провадження №79522445 на виконання Постанови №8 від 17.07.2025, яка є протиправною та підлягає скасуванню;

- визнати зазначені грошові кошти такими, що були набуті відповідачем без достатньої правової підстави у значенні статті 1212 Цивільного кодексу України, та стягнути їх за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України;

- стягнути за рахунок Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України на користь позивача понесені судові витрати, у тому числі судовий збір у сумі 7267 грн 20 коп;

- на підставі ст. 382 КАСУ зобов`язати Державну службу морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Адміністрація Судноплавства) подати до Чернівецького окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

1. В обґрунтуванні поданого позову зазначено, що позивач за результатами проведених торгів на аукціоні США придбав для особистого використання гідроцикл, що був у використанні, SEA-DOO, модель GTX LIMITED 300, ідентифікаційний номер корпусу НОМЕР_1 , номер двигуна: не встановлений; двигун бензин, об`єм 1630 см3, рік випуску 2023.

Позивач звернувся до Львівської митниці з метою митного оформлення зазначеного гідроциклу, за результатами чого було прийнято рішення про призупинення митного оформлення продукції за результатами державного контролю продукції, яке в подальшому слугувало підставою для проведення відповідачем позапланової перевірки характеристик продукції імпортера.

За результатами проведеної перевірки посадові особи відповідача дійшли висновку про порушення позивачем вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Технічного регламенту прогулянкових суден і водних мотоциклів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2021 №1381, оскільки в ході перевірки встановлено, що поданий до митного оформлення позивачем гідроцикл має суттєві пошкодження корпусу нижче ватерлінії, що впливає на плавучість (наскрізні отвори у корпусі), в носовій частині механічні пошкодження корпусу, по правому борту відсутнє крило стійкості, відсутній документ, що має супроводжувати продукцію, наявні ознаки експлуатації.

У подальшому на підставі висновків перевірки відповідачем відносно позивача було винесено рішення від 12.05.2025 №13/04-03/2025 про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів у виді обмеження надання продукції на ринку, за неповне (нерезультативне) виконання якого позивача притягнуто до відповідальності згідно постанови №8 від 17.07.2025 про накладення штрафу у сумі 51000,00 грн.

Крім того, враховуючи неповне виконання позивачем рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, відповідачем були внесені зміни до зазначеного рішення, яким продовжено обмежувальні (корегувальні) заходи у виді обмеження надання продукції на ринку з терміном виконання - 22.12.2025.

Позивач не погоджується із діями відповідача щодо проведення перевірки, висновками перевірки, а також рішеннями про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та постановою про накладення штрафу, вважає їх протиправними, оскільки згідно предмету регулювання Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» заходи державного нагляду спрямовані на продукцію, що вводиться в обіг та надається на ринку, тобто призначену для продажу чи іншого комерційного використання.

В свою чергу, представник позивача наголошує, що ввезений позивачем гідроцикл призначений виключно для особистого користування, а тому не може бути об`єктом заходів державного ринкового нагляду, адже ринковий нагляд спрямований на продукцію, що вводиться в обіг та надається на ринку (для продажу чи іншого комерційного використання).

Також представник позивача вказує, що Технічний регламент прогулянкових суден і водних мотоциклів застосовується переважно до нових водних мотоциклів, що вперше вводяться в обіг або в експлуатацію, а також до серйозно модифікованих. Вони не застосовуються повторно до вживаних мотоциклів, які вже раніше були введені у обіг.

Окрім цього, зверталась увага суду на помилковість висновків перевірки відповідача щодо технічного стану ввезеного гідроциклу та порушення відповідачем процедури прийняття рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів і постанови про накладення штрафу.

2. Представник відповідача подав до суду відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого заперечив щодо задоволення позовних вимог з огляду на їх безпідставність. При цьому, зважаючи на виявлені в ході проведеної перевірки порушення законодавства, у поданому відзиві наголошувалося на правомірності вжиття відносно позивача обмежувальних (корегувальних) заходів у виді обмеження надання продукції на ринку, а також на законності прийнятої оскаржуваної постанови про накладення штрафу.

Відтак, на переконання представника відповідача, доводи позовної заяви є необґрунтованими, а також такими, що суперечать нормам права та не підлягають задоволенню.

3. Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій викладені переважно ті ж самі аргументи, що і зазначені в позовній заяві.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ В СПРАВІ.

1. Ухвалою суду від 25.12.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

2. Ухвалою суду від 22.01.2026 задоволено клопотання представника відповідача Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України, про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів відеоконференцзв`язку EasyCon.

3. Ухвалою суду від 22.01.2026 задоволено клопотання представника позивача Габура Андрія Івановича, про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів відеоконференцзв`язку EasyCon.

4. Ухвалою суду закрито провадження в адміністративній справі №600/5998/25-а за позовом ОСОБА_1 до Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України - щодо визнання протиправними і скасування акту перевірки, складеного Адміністрацією судноплавства на підставі рішення № 08/П3/04-3/2025, та протоколу №8 про порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», а також щодо протиправної бездіяльності Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Адміністрації судноплавства), яка полягає у невжитті заходів щодо самостійного скасування акта перевірки та Протоколу N 8.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

1. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав наведених в адміністративному позові та у поданій відповіді на відзив. В судовому засіданні подав заяву, в якій просив суд розглянути справу в порядку письмового провадження.

2. Представник відповідача в судовому засіданні подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу в порядку письмового провадження, проти задоволення позову заперечував з підстав наведених у відзиві.

3. Враховуючи приписи статті 194 КАС України та подання учасниками справи заяв про розгляд справи у порядку письмового провадження, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами в порядку письмового провадження.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ ТА ВІДПОВІДНІ ПРАВОВІДНОСИНИ.

1. ОСОБА_1 за результатами торгів на аукціоні США придбав гідроцикл, що був у використанні, марка SEA-DOO, модель GTX LIMITED 300, номер кузова НОМЕР_1 , номер двигуна: не встановлений; двигун бензин, об`єм 1630 см3, рік випуску 2023.

2. З метою митного оформлення вказаного гідроциклу ОСОБА_1 звернувся до Львівської митниці із митною декларацією ІМ 40 ДЕ №25UA70U8 від 07.04.2025.

3. Рішенням Львівської митниці від 08.04.2025 №UA209180/2025/05 призупинено митне оформлення продукції за результатами державного контролю продукції за митною декларацією ІМ 40 ДЕ №25UA70U8 з 08.04.2025 по 10.04.2025 включно.

В обґрунтуваннях прийнятого рішення зазначено, що під час митного оформлення №1 Гідроцикл, бувший у використанні, призначений для дозвілля, марка - SEA-DOO, модель GTX LIMITED 300, номер кузова НОМЕР_1 , номер двигуна: не встановлений; двигун бензин, об`єм 1630 см3, рік виготовлення 2023, торговельна марка - SEA-DOO, перевірявся на наявність декларації на відповідність, що має супроводжувати товар (відомості про декларацію про відповідність не відображені у графі 44 МД) та наявності маркування на продукції знаком відповідності технічним регламентам, правильність його застосування та нанесення відповідно до вимог Технічного регламенту прогулянкових суден і водних мотоциклів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2021 №1381.

У ході митного оформлення встановлено: відсутність документів у паперовій або електронній формі, передбачені технічними регламентами для такої продукції; не нанесено маркування продукції знаком відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції; відсутнє застосування знаку відповідності технічним регламентам.

4. Львівська митниця відповідно до статті 38 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» листом від 08.04.2025 №7.4-28-09-02/28-09-02//3 направила на адресу Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України прийняте рішення про призупинення митного оформлення продукції від 08.04.2025 №UA209180/2025/05.

5. Зважаючи на прийняте рішення Львівської митниці про призупинення митного оформлення продукції від 08.04.2025 №UA209180/2025/05, наказом Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України від 09.04.2025 №103 «Про проведення позапланової перевірки характеристик продукції імпортера ОСОБА_1 » вирішено провести позапланову перевірку характеристик продукції, зазначеної у рішенні про призупинення митного оформлення. Проведення перевірки призначено на 10.04.2025.

6. Згідно направлення на проведення перевірки від 08.04.2024 №13/2025 посадових осіб Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України було направлено на проведення позапланової перевірки.

7. 10.04.2025 посадові особи Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України провели позапланову перевірку, за результатами якої оформлено акт перевірки характеристик продукції №13/04-3/2025.

У ході перевірки встановлено наступне: гідроцикл має суттєві пошкодження корпусу нижче ватерліній, що впливає на плавучість (наскрізні отвори у корпусі); в носовій частині механічні пошкодження корпусу; по правому борту відсутнє крило стійкості; декларація про відповідність вимогам технічного регламенту не складена; технічна документація відсутня; наявні ознаки експлуатації.

За результатами проведеної перевірки посадові особи відповідача дійшли висновку про порушення позивачем частини 7 статті 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», пункту 3 частини 1 статті 15 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Технічного регламенту прогулянкових суден і водних мотоциклів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2021 №1381.

8. Державна служба морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України у відповідності до частини 11 статті 33 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» листом від 17.04.2025 №818/04-3/14-25 направила ОСОБА_1 проект рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №13/04-3/2025, оформлений на підставі акту перевірки характеристик продукції від 10.04.2025 №13/04-3/2025, яким застосовано обмежувальний (корегувальний) захід у виді обмеження надання продукції на ринку (усунення формальної невідповідності). У проекті рішення зазначено про необхідність надання ОСОБА_1 повної документації, що має супроводжувати продукцію, зокрема декларація про відповідність, надання повної технічної документації, що передбачено Технічним регламентом прогулянкових суден і водним мотоциклів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2021 №1381. Термін виконання: 20 липня 2025 року.

9. 12.05.2025 на підставі акту перевірки характеристик продукції від 10.04.2025 №13/04-3/2025 Державна служба морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України прийняла рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №13/04-3/2025, яким застосовано до ОСОБА_1 обмежувальний (корегувальний) захід у виді обмеження надання продукції на ринку (усунення формальної невідповідності). Термін виконання: 20 липня 2025 року. У рішенні також зазначено, що відповідно до вимог Порядку здійснення контролю стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.10.2011 №1017, суб`єкт господарювання зобов`язаний письмово повідомити орган державного ринкового нагляду про виконання цього рішення за формою згідно з додатком до зазначеного Порядку з додаванням документів або їх копій, які підтверджують факт виконання даного рішення до 30 липня 2025 року.

10. ОСОБА_1 направив на адресу Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України відповідь на рішення №13/04-3/2025 від 12.05.2025 про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, зареєстровану за вх. №25035/0/7-25 від 11.06.2025, в якій просив скасувати зазначене рішення як таке, що прийняте з порушенням вимог законодавства та із перевищенням повноважень, а також визнати недійсним проведення позапланової перевірки, здійсненої без належного повідомлення та без участі особи, щодо продукції якої вона проводилася.

11. Зважаючи на подану відповідь ОСОБА_1 , зареєстровану за вх. №25035/0/7-25 від 11.06.2025, наказом Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України «Про проведення перевірки стану виконання імпортером ОСОБА_1 рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів» від 23.06.2025 №182 вирішено провести перевірку стану виконання імпортером ОСОБА_1 рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 12.05.2025 №13/04-3/2025, прийнятого на підставі акту перевірки від 10.04.2025 №13/04-3/2025. Проведення перевірки призначено провести з 30.06.2025 03.07.2025.

12. Згідно направлення на проведення перевірки від 24.06.2025 №07-1/2025 посадових осіб Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України направлено на проведення перевірки стану виконання імпортером ОСОБА_1 рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 12.05.2025 №13/04-3/2025.

13. У період з 30.06.2025-03.07.2025 посадовими особами Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України було проведено перевірку стану виконання суб`єктом господарювання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів» від 12.05.2025 №13/04-3/2025, за результатами якої складено акт від 03.07.2025 №08/П3/04-3/2025. Під час проведення перевірки встановлено, що позивачем надано наступні документи: копія Технічного паспорту, письмово перекладений з англійської на українську мову перекладачем Данилович З.Г. та засвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Іщенко А. В.; копія Інвойсу письмово перекладений з англійської на українську мову перекладачем Данилович З.Г. та засвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Іщенко А.В. Разом з тим, відсутні фото гідроцикла.

За результатами аналізу наданих копій документів імпортером ОСОБА_1 встановлено: з технічної документації на гідроцикл наявний технічний паспорт; посібник з експлуатації водного мотоцикла відсутній, декларація про відповідність не складена.

Таким чином, посадові особи відповідача дійшли висновку про часткове виконання ОСОБА_1 рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 12.05.2025 №13/04-3/2025, яке не може бути визнане результативним.

14. 03.07.2025 Державною службою морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України прийнято рішення №08/П3/04-3/2025, яким внесено зміни до рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 12.05.2025 №13/04-3/2025 шляхом продовження застосування до ОСОБА_1 обмежувальних (корегувальних) заходів у виді обмеження продукції на ринку з терміном виконання 22.12.2025.

15. 03.07.2025 Державною службою морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України складено протокол №8 про виявлене порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», в якому зазначено про невиконання ОСОБА_1 рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 12.05.2025 №13/04-3/2025 зі строком його виконання 20.07.2025 30.07.2025, оскільки приватним імпортером в повному обсязі не виконано вимоги щодо усунення формальної невідповідності. Відтак, до приватного імпортера ОСОБА_1 застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу, що визначено пунктом 3 частини 4 статті 44 Закону, зокрема, невиконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів щодо усунення формальної невідповідності, визначених частиною 3 статті 29 Закону.

16. 17.07.2025 Державною службою морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення штрафу у сумі 51000,00 грн

17. 28.07.2025 ОСОБА_1 направив на адресу Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України лист від 28.07.2025 щодо надання додаткових документів у межах державного ринкового нагляду, а саме: посібник з експлуатації водного мотоцикла; декларація про відповідність №UA.TR.D.25-0651, видана ТОВ «Регіональний орган з оцінки відповідності «ПРОМСТАНДАРТ».

18. 06.08.2025 представник позивача направив на адресу Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України заяву (в порядку ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»), в якій звертав увагу на повному виконанні ОСОБА_1 рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, оскільки всі документи були надані вчасно, у межах строку, визначеного у рішенні.

З огляду на викладене, представник позивача наголошував на відсутності правових підстав для застосування до ОСОБА_1 адміністративно-господарських санкцій у вигляді штрафу.

19. 07.08.2025 Державна служба морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України направила на адресу Національного агентства з акредитації України лист №1959/04-3/14-25, в якому просила надати інформацію стосовно чинності декларації про відповідність №UA.TR.D.25-0651, виданої ТОВ «Регіональний орган з оцінки відповідності «ПРОМСТАНДАРТ», а також чи акредитовано ТОВ «Регіональний орган з оцінки відповідності «ПРОМСТАНДАРТ» на видачу декларацій про відповідність Технічному регламенту прогулянкових суден і водних мотоциклів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2021 №1381, та Технічному регламенту морського обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.06.2021 №676.

Крім того, Державна служба морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України просила надати відомості щодо інших органів з оцінки відповідності (їх перелік), що видають декларації про відповідність вимогам Технічного регламенту №1381 та Технічного регламенту №676.

20. Національне агентство з акредитації України листом від 13.08.2025 №1-5/3-4083 повідомило Державну службу морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України про те, що ТОВ «Регіональний орган з оцінки відповідності «ПРОМСТАНДАРТ» не акредитовано НААУ та його діяльність знаходиться поза межами компетенції НААУ.

При цьому, у листі також зазначено, що станом на 12.08.2025 відсутні органи з оцінки відповідності, які акредитовані за Технічним регламентом від 23.12.2021 №1381 та Технічним регламентом від 30.06.2021 №676.

21. 02.09.2025 Державна служба морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України листом №14455/04-3/15-25 направила представнику позивача відповідь на заяву від 06.08.2025 №б/н, в якій зазначено, що згідно інформації, наданої Національним агентством з акредитації України, ТОВ «Регіональний орган з оцінки відповідності «ПРОМСТАНДАРТ» не акредитовано НААУ. Разом з цим, Адміністрація судноплавства звернулася до Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства України стосовно вжиття заходів реагування щодо факту незаконної видачі документу, а саме: декларація про відповідність №UA.TR.D.25-0651, складеної ТОВ «Регіональний орган з оцінки відповідності «ПРОМСТАНДАРТ».

Враховуючи викладене, Державна служба морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України вказала про відсутність підстав для скасування рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 12.05.2025 №13/04-3/2025 та постанови про накладення штрафу від 17.07.2025 №8.

ДО ВКАЗАНИХ ПРАВОВІДНОСИН СУД ЗАСТОСОВУЄ НАСТУПНІ ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНОДАВСТВА ТА РОБИТЬ ВИСНОВКИ ПО СУТІ СПОРУ.

1. Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

2. Законом, який встановлює правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції - є Закон України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» від 02 грудня 2010 року № 2735-VI (далі - Закон №2735-VI, у редакції спірних правовідносин).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону №2735-VI, державний контроль продукції - сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах повноважень, визначених законом, з метою забезпечення додержання вимог законодавства України про ринковий нагляд і контроль продукції стосовно продукції, що ввозиться на митну територію України (далі - контроль продукції); невиконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів - невиконання всіх або частини обмежувальних (корегувальних) заходів або пов`язаних із ними дій, визначених у рішенні про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів; державний ринковий нагляд (далі - ринковий нагляд) - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.

Згідно із ст. 2 Закону №2735-VI дія цього Закону поширюється на відносини щодо здійснення державного ринкового нагляду за продукцією, що охоплюється встановленими вимогами (вимогами щодо нехарчової продукції та її обігу на ринку України, встановлені технічними регламентами), крім видів продукції, зазначених у цьому Законі.

Метою здійснення контролю продукції є забезпечення відповідності продукції, що ввозиться на митну територію України, встановленим вимогам до моменту її випуску у вільний обіг на митній території України та недопущення ввезення на митну територію України продукції, яка становить серйозний ризик суспільним інтересам. (ч. 2 ст. 4 Закон №2735-VI).

За приписами ч. 1 ст. 11 Закону №2735-VI з метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності: проводять перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирають зразки продукції та забезпечують проведення їх експертизи (випробування) (п. 4), вживають у порядку, визначеному цим та іншими законами України, заходів щодо притягнення до відповідальності осіб, винних у вчиненні порушень вимог цього Закону та встановлених вимог (п. 11).

Контроль продукції здійснюється митними органами. У процесі здійснення контролю продукції митні органи взаємодіють з органами ринкового нагляду, правоохоронними органами та суб`єктами господарювання. Митні органи під час здійснення контролю продукції обмінюються між собою та з органами ринкового нагляду інформацією, необхідною для ефективного здійснення контролю продукції та ринкового нагляду, засобами електронного документообігу (ч. 1-3 ст. 12 Закону №2735-VI).

Відповідно до п. 1, 3 ч. 1 ст. 15 Закону №2735-VI посадові особи, які здійснюють ринковий нагляд, мають право: проводити у випадках і порядку, визначених цим Законом, перевірки документів та обстеження зразків продукції, відбирати зразки продукції і забезпечувати проведення їх експертизи (випробування); вимагати від суб`єктів господарювання надання документів і матеріалів, необхідних для здійснення ринкового нагляду, одержувати копії таких документів і матеріалів. За згодою органу ринкового нагляду документи і матеріали, необхідні для здійснення ринкового нагляду, їх копії можуть надаватися йому мовою оригіналу або іншою мовою, ніж мова діловодства та документації державних органів, якщо ця мова є зрозумілою для посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд. У разі, якщо оригінали таких документів і матеріалів складені іншою мовою, ніж мова діловодства та документації державних органів, на вимогу органів ринкового нагляду суб`єкти господарювання зобов`язані у строк не більше ніж тридцять робочих днів за власний рахунок забезпечити їх переклад мовою діловодства та документації державних органів в обсязі, необхідному для здійснення ринкового нагляду.

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону №2735-VІ заходами ринкового нагляду є: 1) перевірки характеристик продукції, у тому числі відбір зразків продукції та їх експертиза (випробування); 2) обмежувальні (корегувальні) заходи, що включають: а) обмеження надання продукції на ринку; б) заборону надання продукції на ринку; в) вилучення продукції з обігу; г) відкликання продукції; 3) контроль стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів; 4) попередження органами ринкового нагляду споживачів (користувачів) про виявлену цими органами небезпеку, що становить продукція.

Крім того, нормами ч. 1, 3, п. 4 ч. 6 ст. 23 Закону №2735-VI встановлено, що під час проведення перевірок характеристик продукції проводиться перевірка документів, у разі необхідності - обстеження зразків продукції, за результатами яких приймається рішення про відбір та експертизу (випробування) зразків продукції, про що зазначається в акті, підготовленому відповідно до вимог статті 23-1 цього Закону. Органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції. Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові - у розповсюджувачів та виробників такої продукції.

Перевірки характеристик продукції проводяться у місцях зберігання під митним контролем продукції, митне оформлення якої призупинено за результатами контролю продукції, з дотриманням вимог Митного кодексу України.

Під час перевірки характеристик продукції у випадках, передбачених цим Законом, перевірці підлягають такі документи (їх копії) та інформація: 1) декларація про відповідність; 2) супровідна документація, що додається до відповідної продукції (включаючи інструкцію щодо користування продукцією); 3) загальний опис продукції , а також повний склад технічної документації на відповідну продукцію, передбачений технічним регламентом; 4) документи щодо системи якості чи системи управління якістю; 5) висновки експертиз та протоколи випробувань зразків відповідної продукції, відібраних (узятих) у межах здійснення ринкового нагляду і контролю продукції; 6) документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори). Орган ринкового нагляду має право вимагати надання таких документів лише в обсязі, що необхідний для встановлення ланцюга постачання продукції; 7) документи і матеріали щодо стану виконання суб`єктом господарювання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, у тому числі в межах моніторингу дій суб`єктів господарювання, що вживаються ними для вилучення відповідної продукції з обігу та/або її відкликання; 8) повідомлення та інша інформація, надана суб`єктами господарювання, митними органами, органами з оцінки відповідності згідно з положеннями цього Закону та Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції" (ч. 7 ст. 23 Закону №2735-VI).

Згідно ч. 1, 2 ст. 23-1 Закону №2735-VI, для здійснення планової або позапланової перевірки характеристик продукції орган ринкового нагляду видає наказ, який має містити предмет перевірки (найменування виду (типу), категорії та/або групи продукції), найменування та адресу об`єкта, де розміщується продукція. На підставі наказу оформляється направлення на проведення перевірки, яке підписується керівником органу ринкового нагляду або його заступником із зазначенням його прізвища, імені та по батькові і засвідчується печаткою відповідного органу.

За змістом вищенаведених норм позапланова перевірка органами державного ринкового нагляду проводиться не стосовно суб`єкта господарювання, а стосовно продукції, характеристики якої перевіряються.

3. В призмі наведених вище норм, суд звертає увагу на очевидну протиправність дій відповідача, в частині процедури проведеної перевірки. Зокрема, відповідач наказ №103 «Про проведення позапланової перевірки характеристик продукції імпортера ОСОБА_1 » виніс 09.04.2025. В свою чергу, направлення №13/2025 на проведення перевірки винесено за день раніше - 08.04.2024.

4. Відповідно до ст. 29 Закону №2735-VІ у разі якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону, та формальної невідповідності), орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами.

У разі якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам та одночасно становить серйозний ризик, орган ринкового нагляду вживає обмежувальних (корегувальних) заходів, передбачених частиною першою статті 28 цього Закону.

Орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності, якщо цей орган встановить будь-яку таку невідповідність: знак відповідності технічним регламентам було нанесено з порушенням вимог, визначених у відповідному технічному регламенті; не було нанесено знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено відповідним технічним регламентом; не було складено декларацію про відповідність або декларація про відповідність (її копія чи спрощена декларація про відповідність) не супроводжує продукцію, якщо це передбачено відповідним технічним регламентом; декларацію про відповідність було складено з порушенням вимог; органу ринкового нагляду не надано доступу до технічної документації або вона є неповною; вчинено інші порушення встановлених вимог, визначені у відповідному технічному регламенті як формальна невідповідність.

Перелік порушень встановлених вимог, які вважаються формальною невідповідністю, уточняється у відповідних технічних регламентах.

У разі якщо органом ринкового нагляду за результатами аналізу повідомлення відповідного суб`єкта господарювання про виконання ним рішення про приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами чи усунення формальної невідповідності та/або перевірки стану виконання суб`єктом господарювання цього рішення, проведених відповідно до статті 34 цього Закону, встановлено, що невідповідність продукції встановленим вимогам не усунено або усунено частково, орган ринкового нагляду відповідно до затвердженої Кабінетом Міністрів України методики вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів вживає таких обмежувальних (корегувальних) заходів: обмеження, заборона надання продукції на ринку, вилучення продукції з обігу, відкликання продукції.

Орган ринкового нагляду повідомляє про виявлену невідповідність продукції встановленим вимогам (крім формальної невідповідності) та обмежувальні (корегувальні) заходи, вжиті щодо такої продукції, призначеним органам з оцінки відповідності, які були залучені до оцінки відповідності цієї продукції вимогам технічних регламентів.

Технічним регламентом на певний вид продукції може бути встановлено особливості застосування обмежувальних (корегувальних) заходів, передбачених цією статтею.

Частиною 1 ст. 33 Закону №2735-VІ визначено, що обмежувальні (коригувальні) заходи запроваджуються відповідними рішеннями органів ринкового нагляду.

Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів можуть бути прийняті за результатами проведених органами ринкового нагляду перевірок характеристик продукції (крім перевірок, що проводяться відповідно до статті 26 цього Закону), у тому числі перевірок, що проводяться на підставі повідомлень митних органів про призупинення митного оформлення продукції відповідно до частини шостої статті 38 цього Закону (п. 1 ч. 2 ст. 33 Закону №2735-VІ).

За приписами ч. 3-6 ст. 33 Закону №2735-VІ рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів можуть бути змінені або їхня дія може бути припинена відповідними органами ринкового нагляду за результатами аналізу повідомлень суб`єктів господарювання про виконання ними рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та/або за результатами перевірок стану виконання суб`єктами господарювання цих рішень, проведених відповідно до статті 34 цього Закону. Зазначені рішення також можуть бути змінені за результатами розгляду органами ринкового нагляду клопотань, пояснень, заперечень та інформації, наданих суб`єктами господарювання відповідно до частин десятої і п`ятнадцятої цієї статті.

Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, внесення змін до таких рішень або припинення їхньої дії приймаються керівниками органів ринкового нагляду або їх заступниками (головою та членами або уповноваженою особою державного колегіального органу) відповідно до їх повноважень, визначених законами України.

Будь-який захід щодо обмеження чи заборони надання продукції на ринку, вилучення продукції з обігу чи її відкликання, що вживається відповідно до цього Закону або Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції", має бути пропорційним рівню загрози відповідної продукції суспільним інтересам. У рішенні про застосування обмеження чи заборону надання продукції на ринку, вилучення продукції з обігу чи її відкликання мають бути зазначені підстави його застосування.

Кабінет Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері економічного і соціального розвитку, затверджує методику вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, у якій мають бути визначені чіткі та зрозумілі критерії оцінки ризику, умови та обставини, за яких органи ринкового нагляду обирають відповідні обмежувальні (корегувальні) заходи, яких необхідно вжити.

Згідно ч. 7 ст. 33 Закону №2735-VІ у рішенні органу ринкового нагляду про заборону чи обмеження надання продукції на ринку, вилучення продукції з обігу або її відкликання зазначаються: 1) обґрунтування підстав прийняття такого рішення; 2) конкретні обмежувальні (корегувальні) заходи та пов`язані з ними дії, що має виконати суб`єкт господарювання, до якого застосовуються такі заходи; 3) потреба у вжитті відповідних обмежувальних (корегувальних) заходів щодо всього обсягу продукції певної марки (моделі, артикулу, модифікації) або її окремих партій чи серій; 4) строк виконання рішення; 5) способи, порядок і строки оскарження суб`єктом господарювання цього рішення; 6) строк повідомлення відповідним суб`єктом господарювання органу ринкового нагляду про виконання рішення.

Відповідно до ч. 11, 12, 13 ст. 33 Закону №2735-VІ до прийняття рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів орган ринкового нагляду надає (надсилає) суб`єкту господарювання, щодо якого передбачається прийняти рішення, проект відповідного рішення з пропозицією надати в письмовій формі свої пояснення, заперечення до проекту рішення, інформацію про вжиття ним заходів, спрямованих на запобігання або уникнення ризиків суспільним інтересам, усунення невідповідності продукції, що є предметом проекту рішення, встановленим вимогам. Суб`єкт господарювання, якого стосується проект рішення, має право надати (надіслати) органу ринкового нагляду свої пояснення, заперечення та/або інформацію до проекту такого рішення протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту. Цей строк може бути продовжено органом ринкового нагляду за обґрунтованим клопотанням відповідного суб`єкта господарювання. До своїх пояснень, заперечень та/або інформації суб`єкт господарювання може додавати документи чи їх копії, що обґрунтовують його позицію та підтверджують наведені ним дані.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону №2735-VІ з метою контролю стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів органи ринкового нагляду: 1) аналізують повідомлення про виконання цих рішень, надані (надіслані) суб`єктами господарювання, яких стосувалися такі рішення; 2) проводять перевірки стану виконання суб`єктами господарювання цих рішень; 3) здійснюють моніторинг результативності вжитих обмежувальних (корегувальних) заходів.

Частиною 2 ст. 34 Закону №2735-VІ передбачено, що суб`єкт господарювання, якого стосується рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, має у визначений у такому рішенні строк надати (надіслати) органу ринкового нагляду, що прийняв відповідне рішення, повідомлення про його виконання. До цього повідомлення суб`єкт господарювання може додавати документи або їх копії, що підтверджують виконання рішення.

У разі якщо інформація, що міститься в повідомленні суб`єкта господарювання про виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, та долучені до рішення документи є недостатніми для підтвердження результативності виконання цього рішення, а також за наявності обґрунтованих сумнівів щодо достовірності цієї інформації відповідний орган ринкового нагляду проводить перевірку стану виконання суб`єктом господарювання такого рішення (ч. 3 ст. 34 Закону №2735-VІ).

За приписами ч. 4-6 ст. 34 Закону №2735-VІ перевірка стану виконання рішення починається не пізніше десяти робочих днів з дня одержання органом ринкового нагляду повідомлення суб`єкта господарювання про виконання відповідного рішення, а в разі ненадання суб`єктом господарювання такого повідомлення у визначений у рішенні строк - не пізніше десяти робочих днів з дня настання визначеного строку.

Перевірка стану виконання рішення проводиться відповідно до вимог, встановлених статтею 23 цього Закону. За потреби може бути проведено обстеження зразків продукції, а за наявності підстав вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, - відбір і експертизу (випробування) зразків продукції.

Під час проведення перевірки стану виконання рішення орган ринкового нагляду встановлює ступінь виконання суб`єктом господарювання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та результативність їх виконання.

У разі якщо за результатами аналізу повідомлення суб`єкта господарювання про виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та/або перевірки стану виконання цього рішення встановлено факт невиконання чи часткового виконання суб`єктом господарювання відповідного рішення або виконання рішення не може бути визнано результативним, орган ринкового нагляду невідкладно приймає рішення про внесення змін до зазначеного рішення. Такі зміни можуть передбачати вжиття нових обмежувальних (корегувальних) заходів (ч. 8 ст. 34 Закону №2735-VІ).

Порядок здійснення контролю стану виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів визначається Кабінетом Міністрів України (ч. 12 ст. 34 Закону №2735-VІ).

5. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 38 Закону №2735-VІ митний орган призупиняє митне оформлення продукції, пред`явленої для митного контролю та митного оформлення, у разі якщо за результатами перевірки документів та/або вибіркового обстеження зразків продукції, проведених цим органом, виявлено відсутність: а) документації в паперовій або електронній формі, яка має супроводжувати продукцію при наданні її на ринку відповідно до встановлених вимог; б) маркування продукції знаком відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції.

За приписами ч. 2-6 ст. 38 Закону №2735-VІ рішення про призупинення митного оформлення продукції приймає митний орган.

У рішенні про призупинення митного оформлення зазначаються конкретні партії продукції певної марки (моделі, артикулу, модифікації) або окремі вироби, митне оформлення яких призупиняється.

Рішення митного органу про призупинення митного оформлення продукції за результатами контролю продукції може бути оскаржено до адміністративного суду.

Митний орган повідомляє орган ринкового нагляду, до сфери відповідальності якого належить здійснення ринкового нагляду щодо відповідного виду продукції, про призупинення митного оформлення такої продукції. У повідомленні митного органу зазначаються: продукція, митне оформлення якої призупинено, причини та строк, на який призупинено митне оформлення, найменування і місцезнаходження виробника, уповноваженого представника (за наявності) та імпортера продукції, а також інша необхідна інформація, яка засвідчує факт порушення.

На підставі повідомлення митного органу відповідний орган ринкового нагляду проводить перевірку характеристик продукції, митне оформлення якої призупинено. За необхідності може бути проведено перевірку характеристик продукції в місці її зберігання під митним контролем. Зазначена перевірка проводиться з урахуванням інформації, що міститься у повідомленні митного органу про призупинення митного оформлення продукції.

Пунктом 3 ч. 4 ст. 44 Закону №2735-VI передбачено, що до суб`єкта господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі невиконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів щодо усунення формальної невідповідності, визначених частиною третьою статті 29 цього Закону, - у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для осіб, які ввели продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважаються такими, що ввели продукцію в обіг, у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для розповсюджувачів (крім юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для розповсюджувачів - юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування.

6. За змістом частини другої статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно обставин цієї справи, між сторонами виник спір щодо правомірності застосування відповідачем відносно позивача заходів ринкового нагляду у вигляді проведення перевірки якості продукції та вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів (обмеження надання продукції на ринку), а також застосування адміністративно-господарської санкцій у вигляді штрафу за невиконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів.

Представник позивача зазначає, що ввезений позивачем гідроцикл не може бути об`єктом заходів державного ринкового нагляду за Законом №2735-VI, оскільки ринковий нагляд спрямований на продукцію, що вводиться в обіг та надається на ринку (для продажу чи іншого комерційного використання), в той час як позивачем ввезено товар виключно для особистого користування, який непризначений для надання на ринку.

Крім того, стороною позивача зверталась увага суду на помилковість висновків перевірки щодо технічного стану ввезеного гідроциклу та порушення відповідачем процедури прийняття рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, оскільки відповідне рішення було прийнято до закінчення строку, який надавався позивачу для усунення формальних невідповідностей продукції. При цьому, до моменту закінчення встановленого строку для усунення формальних невідповідностей позивачем були надані всі необхідні документи відповідачу.

В свою чергу, доводи відповідача фактично зводяться до того, що ввезений позивачем гідроцикл, із врахуванням положень Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» від 15 січня 2015 року №124-VIII (далі Закон №124-VIII, у редакції спірних правовідносин) та Технічного регламенту прогулянкових суден і водних мотоциклів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2021 №1381, може бути об`єктом заходів державного ринкового нагляду за Законом №2735-VI.

Окрім цього, представник відповідача вказував на правомірності застосування відносно позивача адміністративно-господарської санкції у вигляді штрафу за невиконання рішення вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, яке, в свою чергу, також було винесено у відповідності до чинних положень Закону №2735-VI за результатами проведеної перевірки якості продукції.

7. З огляду на викладене, враховуючи характер та зміст спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що при вирішенні даного спору спершу слід з`ясувати чи може бути об`єктом заходів державного ринкового нагляду ввезений позивачем гідроцикл для власних цілей, бувший у використанні за закордоном, для цілей Закону №2735-VI.

Так, згідно ч. 1 ст. 2 Закону №2735-VI дія цього Закону поширюється на відносини щодо: здійснення ринкового нагляду за продукцією, що охоплюється встановленими вимогами, крім видів продукції, зазначених у частині п`ятій цієї статті; здійснення контролю всієї продукції, крім видів продукції, зазначених у частині п`ятій цієї статті.

Якщо технічними регламентами встановлено спеціальні вимоги щодо здійснення ринкового нагляду стосовно конкретних видів продукції, спрямовані на досягнення тих самих цілей, що й положення цього Закону, положення цього Закону застосовуються лише до тих аспектів ринкового нагляду, що не охоплюються такими спеціальними вимогами. Якщо законами України та виданими відповідно до них нормативно-правовими актами встановлено спеціальні вимоги щодо контролю продукції, положення цього Закону застосовуються лише до тих аспектів контролю продукції, які не охоплюються зазначеними спеціальними вимогами (ч. 2 ст. 2 Закону №2735-VI).

При цьому, суд наголошує, що за приписами ст. 4 Закону №2735-VI метою здійснення контролю продукції є забезпечення відповідності продукції, що ввозиться на митну територію України, встановленим вимогам до моменту її випуску у вільний обіг на митній території України та недопущення ввезення на митну територію України продукції, яка становить серйозний ризик суспільним інтересам.

8. Законом, який визначає правові та організаційні засади розроблення, прийняття та застосування технічних регламентів і передбачених ними процедур оцінки відповідності, а також здійснення добровільної оцінки відповідності, є Закон №124-VIII.

Згідно положень частини 1 статті 1 Закону №124-VIII у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

введення в експлуатацію - використання продукції за її призначенням споживачем (користувачем) в Україні в перший раз;

введення в обіг - надання продукції на ринку України в перший раз;

документ про відповідність - декларація (в тому числі декларація про відповідність), звіт, висновок, свідоцтво, сертифікат (у тому числі сертифікат відповідності) або будь-який інший документ, що підтверджує виконання заданих вимог, які стосуються об`єкта оцінки відповідності;

знак відповідності технічним регламентам - маркування, за допомогою якого виробник вказує, що продукція відповідає застосовним вимогам, визначеним у технічних регламентах, якими передбачене нанесення цього маркування;

імпортер - будь-яка фізична чи юридична особа - резидент України, яка вводить в обіг на ринку України продукцію походженням з іншої країни;

надання на ринку - будь-яке платне або безоплатне постачання продукції для розповсюдження, споживання чи використання на ринку України в процесі здійснення господарської діяльності;

розповсюдження - надання продукції на ринку після введення її в обіг;

розповсюджувач - будь-яка інша, ніж виробник або імпортер, фізична чи юридична особа в ланцюгу постачання продукції, яка надає продукцію на ринку;

технічний регламент - нормативно-правовий акт, в якому визначено характеристики продукції або пов`язані з ними процеси та методи виробництва, включаючи відповідні адміністративні положення, додержання яких є обов`язковим. Він може також включати або виключно стосуватися вимог до термінології, позначень, пакування, маркування чи етикетування в тій мірі, в якій вони застосовуються до продукції, процесу або методу виробництва;

суб`єкти господарювання - виробники, уповноважені представники, імпортери та розповсюджувачі, а відповідно до деяких технічних регламентів - також інші фізичні та юридичні особи. Згідно з певними технічними регламентами суб`єктами господарювання можуть вважатися лише деякі із зазначених осіб.

Статтею 2 Закону №124-VIII визначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з розробленням та прийняттям технічних регламентів і передбачених ними процедур оцінки відповідності, їх застосуванням стосовно продукції, яка вводиться в обіг, надається на ринку або вводиться в експлуатацію, а у випадках, визначених частиною другою статті 11 цього Закону, - перебуває в експлуатації в Україні, а також здійсненням добровільної оцінки відповідності.

Технічними регламентами та процедурами оцінки відповідності, застосування яких передбачене технічними регламентами, можуть бути встановлені особливості регулювання відносин, на які поширюється дія цього Закону.

Згідно частин 1-2 статті 9 Закону №124-VIII цілями прийняття технічних регламентів є захист життя та здоров`я людей, тварин і рослин, охорона довкілля та природних ресурсів, забезпечення енергоефективності, захист майна, забезпечення національної безпеки та запобігання підприємницькій практиці, що вводить споживача (користувача) в оману.

Законами також можуть бути визначені інші цілі прийняття технічних регламентів.

Технічні регламенти розробляються, приймаються та застосовуються на основі принципів, установлених Угодою Світової організації торгівлі про технічні бар`єри у торгівлі, що є додатком до Марракеської угоди про заснування Світової організації торгівлі 1994 року.

Продукція, що вводиться в обіг, надається на ринку або вводиться в експлуатацію, а згідно з деякими технічними регламентами - також продукція, що виготовляється та/або вводиться в експлуатацію виробником для використання у власних цілях, повинна відповідати вимогам усіх чинних технічних регламентів, які застосовуються до такої продукції, крім випадків, визначених у статті 12 цього Закону та у відповідних технічних регламентах (ч. 1 статті 11 Закону №124-VIII).

У відповідності до вимог статті 46 Закону №124-VIII контроль відповідності продукції вимогам технічних регламентів здійснюється шляхом державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції, а в разі якщо певні види продукції, на які поширюється дія технічних регламентів, не підлягають державному ринковому нагляду і контролю нехарчової продукції, - шляхом здійснення інших видів державного нагляду (контролю) відповідно до закону.

Орган, що призначає, із залученням відповідних державних органів проводить моніторинг призначених органів і визнаних незалежних організацій відповідно до цього Закону.

9. Аналіз наведених норм свідчить про те, що вся продукція, яка вводиться в обіг, надається на ринку або вводиться в експлуатацію, передбачена відповідними технічними регламентами, має відповідати вимогам усіх технічних регламентів, які застосовуються до такої продукції. В свою чергу, контроль за відповідністю продукції вимогам технічних регламентів здійснюється за допомогою державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції.

10. Як встановлено судом, під час призупинення митного оформлення ввезено позивачем гідроциклу посадова особа Львівської митниці дійшла висновку про невідповідність товару вимогам Технічного регламенту прогулянкових суден і водних мотоциклів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2021 №1381, що і слугувало подальшою підставою для вжиття відповідачем заходів державного ринкового нагляду продукції.

Таким чином, згідно висновків посадових осіб Львівської митниці та відповідача до ввезеного позивачем гідроциклу застосовується дія Технічного регламенту прогулянкових суден і водних мотоциклів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2021 №1381.

В контексті викладеного суд зазначає, що Технічний регламент прогулянкових суден і водних мотоциклів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2021 №1381 (далі - Технічний регламент №1381) на виконання статті 5 Закону №124-VIII.

Вказана постанова Кабінету Міністрів України від 23.12.2021 №1381 набрала чинності з 1 березня 2023 року.

Згідно пункту 1 Технічного регламенту №1381 цей Технічний регламент розроблено на основі Директиви Європейського Парламенту та Ради 2013/53/ЄС від 20 листопада 2013 р. про прогулянкові судна і водні мотоцикли та скасування Директиви 94/25/ЄC.

Цей Технічний регламент встановлює вимоги до конструкції побудови продукції, зазначеної у пункті 2 цього Технічного регламенту (з урахуванням особливостей, передбачених пунктом 3 цього Технічного регламенту), процедури підтвердження їх відповідності, а також вимоги до маркування та введення в обіг.

Згідно пункту 2 Технічного регламенту №1381 дія цього Технічного регламенту поширюється на: прогулянкові судна та частково завершені прогулянкові судна; водні мотоцикли та частково завершені водні мотоцикли; компоненти для прогулянкових суден, вказані у додатку 2 до цього Технічного регламенту, якщо вони окремо вводяться в обіг в Україні (далі в тексті Технічного регламенту компоненти); рушійні двигуни, які встановлюються чи спеціально призначенні для встановлення на чи в судно; рушійні двигуни, які встановлюються на чи в судно і підлягають значній модифікації; судна, які підлягають значному переобладнанню.

Відповідно до пункту 5 Технічного регламенту №1381 у цьому Технічному регламенті наведені нижче терміни вживаються у такому значенні:

введення в експлуатацію використання продукції за її призначенням споживачем (користувачем) в Україні в перший раз;

введення в обіг надання продукції на ринку України в перший раз;

водний мотоцикл судно, призначене для використання в цілях спорту та відпочинку, з довжиною корпусу менш ніж 4 м, обладнане рушійним двигуном з водоструменевим насосом, що виконує функцію основного джерела урухомлення, та спроектоване для управління однією або декількома особами у положенні сидячи чи стоячи, зокрема на колінах, перебуваючи ззовні корпусу, а не всередині нього;

надання на ринку будь-яке платне або безоплатне постачання продукції для розповсюдження, споживання чи використання на ринку України в процесі здійснення господарської діяльності;

приватний імпортер будь-яка фізична чи юридична особа резидент України, яка імпортує в процесі некомерційної діяльності продукцію, на яку поширюється цей Технічний регламент, з метою введення її в експлуатацію для власного використання;

розповсюджувач будь-яка інша, ніж виробник або імпортер, фізична чи юридична особа в ланцюгу постачання продукції, яка надає продукцію на ринку;

суб`єкти господарювання виробники, уповноважені представники, імпортери та розповсюджувачі, а відповідно до деяких технічних регламентів також інші фізичні та юридичні особи.

Продукція, зазначена в пункті 2 цього Технічного регламенту, може вводитися в обіг або в експлуатацію тільки у випадку, якщо вона не становить загрози здоров`ю чи безпеці осіб, майну або навколишньому природному середовищу, її підтримують у належному стані та використовують за призначенням, та лише за умови її відповідності суттєвим вимогам, зазначеним у додатку 1 до цього Технічного регламенту (пункт 6 Технічного регламенту №1381).

Продукція, зазначена в пункті 2 цього Технічного регламенту, яка не відповідає вимогам пункту 6 цього Технічного регламенту, не може бути надана на ринку та/або вводитись в експлуатацію (пункт 7 Технічного регламенту №1381).

Пунктами 41-43 Технічного регламенту №1381 передбачено, що якщо виробник не виконує обов`язки щодо відповідності продукції цьому Технічному регламенту, приватний імпортер, перед тим як вводити продукцію в експлуатацію, повинен впевнитись, що її було сконструйовано та виготовлено відповідно до вимог, зазначених у пункті 6 та додатку 1, а також виконувати чи забезпечити виконання обов`язків виробника, які зазначені пунктах 14 22 та 26 34 цього Технічного регламенту.

У разі ненадання виробником необхідної технічної документації, приватний імпортер повинен забезпечити її складання з використанням належних експертних ресурсів.

Приватний імпортер повинен забезпечити нанесення на продукцію найменування та адреси призначеного органу, який провів оцінювання відповідності продукції.

11. Проаналізувавши викладені вище положення законодавства, суд приходить до висновку, що ввезений позивачем гідроцикл, призначений для водного туризму та дозвілля, за своїми технічними характеристиками та побудовою підпадає під визначення «водний мотоцикл» в розумінні Технічного регламенту №1381, а відтак дія зазначеного технічного регламенту може поширюватися на вказаний гідроцикл у випадку введення його в обіг, надання на ринку або введення в експлуатацію.

12. У ході судового розгляду справи встановлено, що позивач придбав гідроцикл, бувший у використанні, для власного використання, тобто в процесі некомерційної діяльності, що виключає можливість введення гідроциклу в обіг або ж надання його на ринку в розумінні Закону №124-VIII та Технічного регламенту №1381.

Поряд з цим, згідно вимог Закону №124-VIII та Технічного регламенту №1381 термін «введення в експлуатацію» означає використання продукції за її призначенням споживачем (користувачем) в Україні в перший раз.

Згідно доводів представника позивача, зазначене поняття застосовується лише до нових водних мотоциклів, що вперше вводяться в обіг або експлуатацію, а також до серйозно модифікованих. Воно не застосовуються повторно до вживаних мотоциклів, які вже раніше були введені в обіг.

Таким чином, представник позивача вважає, що до ввезеного позивачем гідроциклу не підлягає застосуванню положення Технічного регламенту №1381, оскільки гідроцикл був введений в обіг/експлуатацію на території США, а також не зазнавав переобладнання та конструктивних змін.

13. Проте, на переконання суду, у наведеному понятті «введення в експлуатацію» словосполучення «в перший раз» означає перше використання продукції саме на території України, а не перше використання продукції з моменту її виготовлення в цілому, в тому числі за кордоном.

Тобто, якщо водний мотоцикл був виготовлений та використовувався раніше за кордоном, але при його імпорті на митну територію України він вперше використовуватиметься за призначенням саме на території України, то для цілей Закону №124-VIII та Технічного регламенту №1381 це безумовно вважатиметься введенням водного мотоциклу в експлуатацію в Україні вперше.

Іншими словами, при тлумаченні поняття «ведення в експлуатацію» перше використання водного мотоциклу за кордоном немає значення, оскільки значення має перше його використання саме на території України.

Вказане є необхідним для контролю відповідності продукції вимогам Технічного регламенту №1381, яка вперше імпортується на митну територію України та використовуватиметься за її призначенням в Україні, зокрема і для власних цілей.

У зворотному ж випадку (за логікою сторони позивача), будь-який водний мотоцикл, що використовувався за кордоном та ввозиться в Україну вперше, не підпадав би під процедури оцінки відповідності продукції, що безумовно суперечить меті державного ринкового нагляду - забезпечення відповідності продукції, що ввозиться на митну територію України, встановленим вимогам до моменту її випуску у вільний обіг на митній території України та недопущення ввезення на митну територію України продукції, яка становить серйозний ризик суспільним інтересам.

Разом з тим, суд повторно наголошує, що за змістом пункту 6 Технічного регламенту №1381 імпортна продукція на території України може вводитися в експлуатацію тільки у випадку, якщо вона не становить загрози здоров`ю чи безпеці осіб, майну або навколишньому природному середовищу, її підтримують у належному стані та використовують за призначенням, та лише за умови її відповідності суттєвим вимогам, зазначеним у Технічному регламенті.

14. За таких обставин, суд приходить до висновку, що ввезений позивачем вперше на митну територію України гідроцикл, що був раніше у використанні за кордоном, безумовно підпадає під визначення «ведення в експлуатацію» в розумінні Закону №124-VIII та Технічного регламенту №1381.

В свою чергу, позивач в розумінні Технічного регламенту №1381 є приватним імпортером, який імпортував в процесі некомерційної діяльності гідроцикл, на який поширюється цей Технічний регламент, з метою введення його в експлуатацію (перше використання за призначенням на території України) для власних цілей.

15. Отже, у ході судового розгляду справи судом встановлено, що придбаний позивачем для власного користування водний мотоцикл (гідроцикл) безумовно може бути об`єктом заходів державного ринкового нагляду, оскільки на нього поширюється дія Технічного регламенту №1381.

Вказаний висновок суду узгоджується із положеннями Технічного регламенту №1381 та Директиви Європейського Парламенту та Ради 2013/53/ЄС від 20 листопада 2013 р. про прогулянкові судна і водні мотоцикли та скасування Директиви 94/25/ЄC, на основі якої було розроблено технічний регламент.

При цьому, за наведених вище мотивів суд відхиляє доводи представника позивача стосовно того, що придбаний позивачем гідроцикл не може бути об`єктом заходів державного ринкового нагляду в розумінні Закону №2735-VI.

16. Щодо правомірності підстав проведення відповідачем відносно позивача перевірки характеристик продукції ввезеного гідроциклу, поданого для митного оформлення згідно митної декларації ІМ 40 ДЕ №25UA70U8 від 07.04.2025.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2022 року №212 затверджено Положення про Державну службу морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (далі Положення, у редакції спірних правовідносин).

Згідно пункту 1 вказаного Положення Державна служба морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Адміністрація судноплавства) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра з відновлення України - Міністра розвитку громад та територій і який реалізує державну політику у сферах морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства.

Адміністрація судноплавства у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства (пункт 2 Положення).

Відповідно до підпункту 5 пункту 3 Положення основними завданнями Адміністрації судноплавства є, зокрема, здійснення державного нагляду у сферах морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства.

Згідно підпункту 24 пункту 4 Положення Адміністрація судноплавства відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний ринковий нагляд у межах сфери своєї відповідальності.

Отже, з наведеного слідує, що Державна служба морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України уповноважена на проведення заходів державного ринкового нагляду, що включає проведення перевірок характеристики продукції, у тому числі відбір зразків продукції та їх експертиза (випробування).

17. Як встановлено судом, з метою митного оформлення придбаного гідроциклу позивач звернувся до Львівської митниці із митною декларацією ІМ 40 ДЕ №25UA70U8 від 07.04.2025.

Рішенням Львівської митниці від 08.04.2025 №UA209180/2025/05 призупинено митне оформлення продукції за результатами державного контролю продукції за митною декларацією ІМ 40 ДЕ №25UA70U8 з 08.04.2025 по 10.04.2025 включно.

Львівська митниця відповідно до статті 38 Закону України №2735-VІ листом від 08.04.2025 №7.4-28-09-02/28-09-02//3 направила на адресу Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України прийняте рішення про призупинення митного оформлення продукції від 08.04.2025 №UA209180/2025/05.

Таким чином, отримавши рішення Львівської митниці про призупинення митного оформлення продукції, відповідач керуючись вимогами ст. 23, ст. 23-1, ч.6 ст. 38 та ст. 40 Закону №2735-VІ вирішив провести позапланову перевірку характеристик продукції позивача шляхом винесення наказу від 09.04.2025 №103. І як зазначалось вище, направлення на перевірку протиправно датував днем раніше 08.04.2025.

18. У контексті викладеного суд зазначає, що статтею 23 Закону №2735-VІ врегульовано питання проведення перевірок характеристики продукції.

Під час проведення перевірок характеристик продукції проводиться перевірка документів, у разі необхідності - обстеження зразків продукції, за результатами яких приймається рішення про відбір та експертизу (випробування) зразків продукції, про що зазначається в акті, підготовленому відповідно до вимог статті 23-1 цього Закону (ч. 1 ст. 23 Закону №2735-VІ).

Згідно ч. 3 ст. 23 Закону №2735-VІ органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції.

Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові - у розповсюджувачів та виробників такої продукції.

Враховуючи викладене, представник позивача наголошував, що позивач в даному випадку не є ані виробником гідроциклу, ані розповсюджувачем, а тому відносно нього не могло бути проведено позапланову перевірку характеристики продукції, передбачену ст. 23 Закону №2735-VІ.

19. Надаючи оцінку вказаним доводам представника позивача, суд зазначає, що згідно приписів ч. 2 ст. 1 Закону №2735-VІ термін "розповсюджувач" вживається у значенні, наведеному у Законі України "Про технічні регламенти та оцінку відповідності" (розповсюджувач - будь-яка інша, ніж виробник або імпортер, фізична чи юридична особа в ланцюгу постачання продукції, яка надає продукцію на ринку).

Таким чином, позивач дійсно не є розповсюджувачем гідроциклу в розумінні Закону №2735-VІ, що вживається у значенні, наведеному у Законі України "Про технічні регламенти та оцінку відповідності", адже ввезений ним товар ввозився в процесі некомерційної діяльності для використання, тобто без мети подальшого його надання на ринку.

20. Разом з тим, згідно приписів ч. 2 ст. 1 Закону №2735-VІ термін "виробник" вживається у значенні, наведеному у Законі України "Про загальну безпечність нехарчової продукції", а саме виробник - це:

фізична чи юридична особа - резидент України, яка є виготовлювачем продукції, або будь-яка інша особа - резидент України, яка заявляє про себе як про виготовлювача, розміщуючи на продукції відповідно до законодавства своє найменування, торговельну марку чи інше позначення, або особа - резидент України, яка відновлює продукцію;

уповноважений представник виготовлювача продукції в Україні (у разі якщо виготовлювачем продукції є фізична чи юридична особа - нерезидент України);

імпортер продукції (у разі якщо виготовлювачем продукції є фізична чи юридична особа - нерезидент України, яка не має свого уповноваженого представника в Україні).

Варто зазначити, що в Законах України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» наведені різні за змістом поняття «виробника», а тому при вирішенні питання чи поширюються на позивача вимоги законодавства про проведення позапланової перевірки характеристик продукції слід виходити із визначення «виробника», згідно вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», який вживається у значеннях, наведених у Законі України "Про загальну безпечність нехарчової продукції".

Відтак, для цілей Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» виробником, зокрема, є імпортер продукції (у разі якщо виготовлювачем продукції є фізична чи юридична особа - нерезидент України, яка не має свого уповноваженого представника в Україні).

21. Поряд з цим, якщо технічними регламентами встановлено спеціальні вимоги щодо здійснення ринкового нагляду стосовно конкретних видів продукції, спрямовані на досягнення тих самих цілей, що й положення цього Закону, положення цього Закону застосовуються лише до тих аспектів ринкового нагляду, що не охоплюються такими спеціальними вимогами (абз. 1 ч. 2 ст. 2 Закону №2735-VІ).

Технічними регламентами та процедурами оцінки відповідності, застосування яких передбачене технічними регламентами, можуть бути встановлені особливості регулювання відносин, на які поширюється дія цього Закону (абз. 2 ч. 1 ст. 2 Закону №124-VIII).

Згідно пунктів 41-43 Технічного регламенту №1381 якщо виробник не виконує обов`язки щодо відповідності продукції цьому Технічному регламенту, приватний імпортер, перед тим як вводити продукцію в експлуатацію, повинен впевнитись, що її було сконструйовано та виготовлено відповідно до вимог, зазначених у пункті 6 та додатку 1, а також виконувати чи забезпечити виконання обов`язків виробника, які зазначені пунктах 14 22 та 26 34 цього Технічного регламенту.

У разі ненадання виробником необхідної технічної документації, приватний імпортер повинен забезпечити її складання з використанням належних експертних ресурсів.

Приватний імпортер повинен забезпечити нанесення на продукцію найменування та адреси призначеного органу, який провів оцінювання відповідності продукції.

Пунктами 88-91 Технічного регламенту №1381 визначено, що Державний ринковий нагляд і контроль продукції, на яку поширюється дія цього Технічного регламенту, здійснюється відповідно до 22 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» з урахуванням вимог цього Технічного регламенту.

У випадку приватного імпортера, якщо під час проведення перевірки характеристик продукції органом державного ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає вимогам цього Технічного регламенту, орган державного ринкового нагляду невідкладно повідомляє приватного імпортера про необхідність вжиття ним відповідних корегувальних заходів для приведення продукції у відповідність з такими вимогами, про тимчасову заборону введення продукції в експлуатацію або тимчасову заборону використання продукції, залежно від характеру визначеного ризику.

Приватний імпортер повинен забезпечити вжиття відповідних корегувальних заходів стосовно всієї продукції, яку він імпортував до України для власного користування. Якщо приватний імпортер не здійснює відповідних корегувальних заходів, орган державного ринкового нагляду вживає відповідні тимчасові заходи для заборони введення продукції в експлуатацію або обмеження її використання.

У разі невідповідності продукції вимогам Технічного регламенту органи державного ринкового нагляду повинні зазначити, чим обумовлена невідповідність: невідповідністю продукції вимогам щодо здоров`я та безпеки осіб, захисту майна та навколишнього природного середовища; недоліками національних стандартів з переліку національних стандартів, зазначених у пункті 46 цього Технічного регламенту.

Заходи щодо усунення формальної невідповідності вживаються до відповідного суб`єкта господарювання або приватного імпортера в разі, коли орган державного ринкового нагляду встановить будь-яку передбачену невідповідність.

22. Як зазначалося судом, позивач в розумінні Технічного регламенту №1381 є приватним імпортером.

Крім того, виробником ввезеного позивачем гідроциклу є Bombardier Recreational Products Inc, країна виробника Канада. У матеріалах справи відсутні докази підтвердження того, що вказаний виробник гідроциклу має свого уповноваженого представника на території України.

За таких обставин, проаналізувавши викладені положення законодавства та зважаючи на особливості державного ринкового нагляду із врахуванням вимог Технічного регламенту №1381, суд приходить до висновку, що позивач підпадає під визначення «виробника» згідно вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», який вживається у значеннях, наведених у Законі України "Про загальну безпечність нехарчової продукції", адже фактично є приватним імпортером продукції (за відсутності відомостей про уповноваженого представника канадського виробника гідроциклу в Україні), а тому відносно нього можуть бути проведені заходи державного ринкового нагляду у вигляді проведення перевірок характеристик продукції (зокрема позапланових).

При цьому, можливість проведення відносно позивача, як приватного імпортера, позапланових перевірок характеристик продукції, передбачених ст. 23 Закону №2735-VІ, напряму випливає із змісту пунктів 88-91 Технічного регламенту №1381.

Відтак, суд відхиляє доводи представника позивача в частині того, що відносно позивача безпідставно було проведено позаплановому перевірку характеристик продукції, передбачену ст. 23 Закону №2735-VІ.

23. Щодо результатів проведення перевірки характеристик продукції та винесення рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів.

10.04.2025 посадові особи Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України провели позапланову перевірку, за результатами якої оформлено акт перевірки характеристик продукції №13/04-3/2025.

У ході перевірки встановлено наступне: гідроцикл має суттєві пошкодження корпусу нижче ватерліній, що впливає на плавучість (наскрізні отвори у корпусі); в носовій частині механічні пошкодження корпусу; по правому борту відсутнє крило стійкості; декларація про відповідність вимогам технічного регламенту не складена; технічна документація відсутня; наявні ознаки експлуатації.

За результатами проведеної перевірки посадові особи відповідача дійшли висновку про порушення позивачем частини 7 статті 23 Закону №2735-VІ, пункту 3 частини 1 статті 15 Закону №2735-VІ та Технічного регламенту №1381.

У відповідності до частини 11 статті 33 Закону №2735-VІ відповідач листом від 17.04.2025 №818/04-3/14-25 направив позивачу проєкт рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №13/04-3/2025, оформлений на підставі акту перевірки характеристик продукції від 10.04.2025 №13/04-3/2025.

12.05.2025 на підставі акту перевірки характеристик продукції від 10.04.2025 №13/04-3/2025 відповідачем прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №13/04-3/2025, яким застосовано до позивача обмежувальний (корегувальний) захід у виді обмеження надання продукції на ринку (усунення формальної невідповідності). Термін виконання: 20 липня 2025 року.

У рішенні вказано, що відповідно до ч. 3 ст. 29 Закону №2735-VІ суб`єкт господарювання вживає протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності шляхом надання повної документації державною мовою, яка має супроводжувати продукцію, зокрема декларація про відповідність, надання повної технічної документації, що передбачено Технічним регламентом №1381.

Поряд з цим, у рішенні роз`яснено, що відповідно до вимог Порядку здійснення контролю стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.10.2011 №1017, суб`єкт господарювання зобов`язаний письмово повідомити орган державного ринкового нагляду про виконання цього рішення за формою згідно з додатком до зазначеного Порядку з додаванням документів або їх копій, які підтверджують факт виконання даного рішення до 30 липня 2025 року.

24. З наведеного слідує, що прийняте відповідачем рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 12.05.2025 №13/04-3/2025 зумовлене виявленими під час перевірки порушеннями, в тому числі: відсутність документації, що має супроводжувати продукцію (декларація про відповідність та технічна документація), яка передбачена Технічним регламентом №1381.

У зв`язку із прийнятим рішенням, позивач направив на адресу Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України відповідь на рішення №13/04-3/2025 від 12.05.2025 про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, зареєстровану за вх. №25035/0/7-25 від 11.06.2025, в якій просив скасувати зазначене рішення як таке, що прийняте з порушенням вимог законодавства та із перевищенням повноважень, а також визнати недійсним проведення позапланової перевірки, здійсненої без належного повідомлення та без участі особи, щодо продукції якої вона проводилася.

Зважаючи на подану відповідь позивача, наказом відповідача від 23.06.2025 №182 вирішено провести перевірку стану виконання імпортером ОСОБА_1 рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 12.05.2025 №13/04-3/2025, прийнятого на підставі акту перевірки від 10.04.2025 №13/04-3/2025.

У період з 30.06.2025-03.07.2025 посадовими особами відповідача було проведено перевірку стану виконання суб`єктом господарювання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів» від 12.05.2025 №13/04-3/2025, за результатами якої складено акт від 03.07.2025 №08/П3/04-3/2025. Під час проведення перевірки встановлено, що позивачем надано наступні документи: копія Технічного паспорту, письмово перекладений з англійської на українську мову перекладачем Данилович З.Г. та засвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Іщенко А.В.; копія Інвойсу письмово перекладений з англійської на українську мову перекладачем Данилович З. Г. та засвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Іщенко А.В. Разом з тим, відсутні фото гідроцикла.

За результатами аналізу наданих копій документів імпортером ОСОБА_1 встановлено: з технічної документації на гідроцикл наявний технічний паспорт; посібник з експлуатації водного мотоцикла відсутній, декларація про відповідність не складено.

Таким чином, посадові особи відповідача дійшли висновку про часткове виконання позивачем рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 12.05.2025 №13/04-3/2025, яке не може бути визнане результативним.

Відтак, 03.07.2025 відповідачем прийнято рішення №08/П3/04-3/2025, яким внесено зміни до рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 12.05.2025 №13/04-3/2025 шляхом продовження застосування до позивача обмежувальних (корегувальних) заходів у виді обмеження продукції на ринку з терміном виконання 22.12.2025.

25. В контексті викладеного суд зазначає, що питання здійснення контролю за виконанням рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) врегульовано Порядком здійснення контролю стану виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.10.2011 №1017 (далі Порядок №1017).

Згідно пункту 1 Порядку №1017 цей Порядок визначає процедуру здійснення контролю стану виконання суб`єктами господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів (далі - рішення).

Пунктом 3 Порядку №1017 передбачено, що контроль стану виконання рішень здійснюється органами державного ринкового нагляду (далі - органи ринкового нагляду) шляхом проведення: 1) аналізу повідомлень про виконання рішень, поданих суб`єктами господарювання, яких стосуються такі рішення; 2) перевірок стану виконання суб`єктами господарювання рішень; 3) моніторингу результативності вжитих обмежувальних (корегувальних) заходів.

Згідно пункту 4 Порядку №1017 суб`єкт господарювання, якого стосується рішення, повинен у встановлений у рішенні строк подати органу ринкового нагляду, що прийняв рішення, повідомлення про його виконання за формою згідно з додатком.

Повідомлення про виконання рішення подається суб`єктом господарювання незалежно від ступеня або результативності виконання ним рішення.

Суб`єкт господарювання може додавати до повідомлення документи або їх копії, які підтверджують факт результативності виконання рішення.

Пунктами 5-8 Порядку №1017 врегульовано, що під час проведення аналізу повідомлення про виконання рішення орган ринкового нагляду: 1) вивчає і аналізує відомості, які містяться в повідомленні, доданих до нього документах (їх копіях) та рішенні; 2) робить висновок про достатність та достовірність інформації, яка міститься в повідомленні та доданих до нього документах (їх копіях), а у разі виникнення сумнівів у достовірності такої інформації - обґрунтовує їх на підставі фактичних даних; 3) робить висновок про ступінь та результативність виконання суб`єктом господарювання рішення.

Орган ринкового нагляду на підставі повідомлення суб`єкта господарювання про виконання рішення оформляє довідку про результати аналізу виконання рішення.

У разі коли за результатами аналізу повідомлення про виконання рішення встановлено, що інформація, яка міститься в повідомленні та доданих до нього документах (їх копіях), є недостатньою для підтвердження факту результативності виконання рішення, а також за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності такої інформації відповідний орган ринкового нагляду проводить перевірку стану виконання суб`єктом господарювання рішення.

Перевірка стану виконання рішення проводиться також у разі неподання суб`єктом господарювання повідомлення про його виконання в установлений у рішенні строк.

Перевірка стану виконання рішення починається не пізніше ніж через 10 робочих днів з дня надходження до органу ринкового нагляду повідомлення про його виконання, а в разі неподання суб`єктом господарювання такого повідомлення в установлений строк - не пізніше ніж через 10 робочих днів з дня настання такого строку.

26. Аналіз викладених положень Порядку №1017 дає підстави для висновку про те, що суб`єкт, якого стосується рішення про застосування обмежувальних заходів, повинен у встановлений у рішенні строк подати органу ринкового нагляду повідомлення про його виконання за формою згідно з додатком, а також може додавати до повідомлення документи або їх копії, які підтверджують факт результативності виконання рішення.

В свою чергу, орган ринкового нагляду проводить перевірку стану виконання рішення не пізніше ніж через 10 робочих днів з дня надходження повідомлення про його виконання, а в разі неподання такого повідомлення в установлений рішенням строк - не пізніше ніж через 10 робочих днів з дня настання такого строку.

Таким чином, підставою для проведення перевірки стану виконання рішення про застосування обмежувальних заходів може бути повідомлення про його виконання, а також подані документи, які підтверджують таке виконання.

27. В ході судового розгляду справи судом встановлено, що подану відповідь позивача на рішення №13/04-3/2025 від 12.05.2025 про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, зареєстровану за вх. №25035/0/7-25 від 11.06.2025, відповідач фактично розцінив як повідомлення про виконання рішення в розумінні Порядку №1017, на підставі чого в подальшому ініціював проведення перевірки стану виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів.

Водночас, зі змісту поданої відповіді вбачається, що у ній позивач фактично виражав лише незгоду із проведеною перевіркою характеристик продукції, оскільки наголошував на порушенні законодавчих вимог процедури її проведення. Крім того, у відповіді позивач зазначав, що він не є ані виробником гідроциклу, ані розповсюджувачем, а тому відносно нього не могло бути проведено позапланову перевірку характеристики продукції, передбачену ст. 23 Закону №2735-VІ. Також позивач вказував, що придбаний ним гідроцикл не може бути об`єктом державного ринкового нагляду.

При цьому, у відповіді взагалі не йдеться про виконання позивачем вимог рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів. До відповіді позивачем долучалися лише копія технічного паспорту гідроциклу та інвойсу, якими позивач фактично підтверджував, що придбаний товар не може бути об`єктом ринкового нагляду (вказане підтверджується відомостями з акту перевірки від 03.07.2025 №08/П3/04-3/2025).

Проаналізувавши зміст поданої позивачем відповіді на рішення №13/04-3/2025 від 12.05.2025 про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, суд вважає, що вказана відповідь в розумінні Порядку №1017 жодним чином не може бути розцінена як повідомлення суб`єкта про виконання рішення, оскільки у ній викладена виключно незгода із вжиттям відповідачем відповідних заходів державного ринкового нагляду, в той час як у відповіді відсутні будь-які відомості про вжиття позивачем конкретних заходів на виконання вимог рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів.

28. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач помилково розцінив відповідь позивача як повідомлення суб`єкта стосовно виконання рішення, що слугувало подальшою підставою для проведення перевірки стану виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 12.05.2025 №13/04-3/2025, за результатами чого дійшов передчасного висновку про неповне невиконання позивачем вимог вказаного рішення, що призвело до винесення рішення №08/П3/04-3/2025 від 03.07.2025, яким фактично продовжено застосування до позивача обмежувальних (корегувальних) заходів у виді обмеження продукції на ринку з терміном виконання до 22.12.2025, шляхом внесення змін до рішення від 12.05.2025 №13/04-3/2025.

29. Натомість, матеріалами справи підтверджується, що у строк (з 20.07.2025 30.07.2025), встановлений рішенням від 12.05.2025 №13/04-3/2025 для його виконання, позивач направляв на адресу відповідача документи на підтвердження виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, зокрема листом від 28.07.2025 «Щодо надання додаткових документів у межах державного ринкового нагляду» позивач, у відповідь на лист відповідача від 04.07.2025 №1557/04-3/14-5, відправив на адресу відповідача посібник з експлуатації водного мотоцикла та декларацію про відповідність №UA.TR.D.25-0651, складену ТОВ «Регіональний орган з оцінки відповідності «ПРОМСТАНДАРТ».

Таким чином, представник позивача вважає, що у встановлений у рішенні строк позивач вжив всіх належних заходів для виконання вимог рішення від 12.05.2025 №13/04-3/2025 про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів.

30. Разом з тим, судовим розглядом справи встановлено, що надана позивачем декларація про відповідність №UA.TR.D.25-0651 від 21.07.2025, складена ТОВ «Регіональний орган з оцінки відповідності «ПРОМСТАНДАРТ», фактично не була прийнята відповідачем, оскільки згідно інформації, наданої Національним агентством з акредитації України, ТОВ «Регіональний орган з оцінки відповідності «ПРОМСТАНДАРТ» не акредитовано НААУ як орган оцінки відповідності за Технічним регламентом №1381. Відтак, відповідач наголошував на необхідності надання декларації відповідності саме акредитованим НААУ органом оцінки відповідності.

В контексті викладено суд зазначає, що у листі Національного агентства з акредитації України від 13.08.2025 №1-5/3-4083 дійсно було повідомлено Державну службу морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України про те, що ТОВ «Регіональний орган з оцінки відповідності «ПРОМСТАНДАРТ» не акредитовано НААУ та його діяльність знаходиться поза межами компетенції НААУ.

Разом з тим, у листі також наголошено, що станом на 12.08.2025 взагалі відсутні органи з оцінки відповідності, які акредитовані за Технічним регламентом від 23.12.2021 №1381 та Технічним регламентом від 30.06.2021 №676.

В судовому ж засіданні 06.03.2026, представник відповідача на запитання суду, аналогічно не надав відповіді про наявність будь-якого органу з оцінки відповідності, які акредитовані за Технічним регламентом від 23.12.2021 №1381 та Технічним регламентом від 30.06.2021 №676.

Отже, з наведеного слідує, що на момент прийняття рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та протягом строку, встановленого відповідачем для його виконання, в Україні не було зареєстрованого жодного органу з оцінки відповідності, акредитованого НААУ за Технічним регламентом №1381, до повноважень якого було б віднесено видачу декларації про відповідність згідно вимог Технічного регламенту №1381. Більше того, відповідачем такий орган не визначено, а відтак в межах спірних правовідносин про такий орган не повідомлялось позивач, що призвело до стану юридичної невизначеності.

31. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень, фактично вимагав надання позивачем документу (декларацію про відповідність за Технічним регламентом №1381), на видачу якого в Україні не було зареєстровано жодного уповноваженого суб`єкта, акредитованого НААУ.

В свою чергу, відсутність акредитованого органу з оцінки відповідності за Технічним регламентом №1381 вказує про об`єктивну неможливість позивача (з незалежних від нього причин) виконати вимоги рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів в частині надання декларації про відповідність, передбачену Технічним регламентом №1381.

Тобто у спірних правовідносинах невизначеним є те, яким чином позивач міг виконати вимоги відповідача, вказані у рішенні про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, щодо надання відповідної декларації відповідності.

Вказане, на переконання суду, підтверджує помилковість висновків відповідача щодо невиконання позивачем вимог рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та застосування відповідних заходів ринкового нагляду.

Поряд з цим, суд враховує, що позивач з метою належного виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів звернувся до ТОВ «Регіональний орган з оцінки відповідності «ПРОМСТАНДАРТ» з метою надання відповідачу декларації про відповідність за Технічним регламентом №1381, для підтвердження якості ввезеного гідроциклу.

32. Відтак, зважаючи на передчасність та помилковість висновків щодо невиконання позивачем рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 12.05.2025 №13/04-3/2025, відповідач безпідставно прийняв оскаржуване рішення №08/П3/04-3/2025 від 03.07.2025, яким продовжив застосування відповідних заходів державного нагляду у виді обмеження надання продукції на ринку.

33. Поряд з цим, враховуючи передчасність та помилковість висновків щодо невиконання позивачем рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 12.05.2025 №13/04-3/2025, відповідач безпідставно також прийняв оскаржувану постанову про накладення штрафу у розмірі 51000,00 грн за невиконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів у відповідності до вимог пункту 3 частини 4 статті 44 Закону №2735-VІ.

34. В судовому засідання 06.03.2026 представник відповідача, підтверджуючи свою правову позицію, звертав увагу суду на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27.02.2026 у справі №580/13116/25, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог про скасування постанови про накладення штрафу за невиконання рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів, прийнятого Державною службою морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України.

Проте, суд вважає безпідставними посилання представника відповідача на вказане судове рішення, адже у ньому судом надавалася оцінка виключно постанові про накладення штрафу за невиконання рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів, в той час як правомірність застосування обмежувальних (коригувальних) заходів не досліджувалася.

Таким чином, суд відхиляє вказані доводи представника відповідача з огляду на їх нерелевантність до обставин цієї справи.

35. При вирішенні спору суд також відхиляє доводи представника позивача в частині того, що всупереч вимогам частини 11 статті 33 Закону №2735-VІ позивач не отримував проект рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних заходів), оскільки вказане спростовується направленням відповідачем листа №818/04-03/14-25 від 17.04.2025, до якого долучався відповідний проект рішення.

При цьому, матеріали справи містять належні докази вручення особисто позивачу листа №818/04-03/14-25 від 17.04.2025 та проекту рішення, що відбулося 23.04.2025 (підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №713).

36. Визначаючись щодо належного способу захисту порушеного права позивача в межах заявлених позовних вимог суд зазначає, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (п. 2 ч. 1 ст. 245 КАС України).

За змістом п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

З огляду на викладене, прийняті відповідачем рішення про вжиття обмежувальних корегувальних заходів та постанова про накладення штрафу в розумінні КАС України є індивідуальними актами.

Таким чином, зважаючи на безпідставність прийнятого відповідачем рішення від 03.07.2025 №08/П3/04-3/2025, яким відносно позивача продовжено застосування заходів ринкового нагляду, та постанови про накладення штрафу, суд приходить до висновку, що за результатами судового розгляду справи вказані індивідуальні акти слід визнати протиправними та скасувати.

Отже, заявлені позивачем позовні вимоги у наведеній частині підлягають задоволенню.

37. Водночас, у даному спорі позивачем не оскаржується прийняте відповідачем первинне рішення від 12.05.2025 №13/04-3/2025 про вжиття обмежувальних корегувальних заходів.

До того ж, скасування вказаного рішення від 12.05.2025 №13/04-3/2025 жодним чином не відновить порушене право позивача, оскільки застосовані ним обмежувальні заходи були продовжені до 22.12.2025 виключно за рахунок внесених змін рішенням від 03.07.2025 №08/П3/04-3/2025, яке за результатами судового розгляду справи підлягає скасуванню.

Таким чином, суд не вбачає правових підстав для виходу за межі позовних вимог з метою скасування рішення відповідача від 12.05.2025 №13/04-3/2025, оскільки саме по собі вказане рішення (без урахування внесених змін рішенням від 03.07.2025 №08/П3/04-3/2025) фактично вичерпало свою дію і жодним чином не впливає на права та інтереси позивача.

38. Щодо позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Адміністрації судноплавства), яка полягає у невжитті заходів щодо самостійного скасування протиправних рішень №08/113/04-3/2025, акта перевірки, Протоколу №8 та Постанови №8 від 17.07.2025, а також у не поновленні порушених прав позивача попри його численні звернення суд зазначає таке.

Бездіяльність це не вчинення у встановлений законом строк дії, яку суб`єкт владних повноважень зобов`язаний вчинити під час реалізації управлінських функцій. Іншими словами, це пасивна поведінка, що виражається у невчиненні обов`язкових дій.

У даному випадку, позивач вважає протиправною бездіяльністю відповідача щодо невжиття самостійних заходів щодо скасування оскаржуваних у цій справі рішень.

Проте, суд вважає помилковими такі доводи позовної заяви, оскільки прийняті відповідачем у цій справі рішення були винесені у процесі реалізації управлінських функцій.

Крім того, в ході судового розгляду справи відповідач наголошував на правомірності прийнятих оскаржуваних рішень, у зв`язку із чим позивач звернувся із позовом до суду з метою їх скасування в судовому порядку.

Також стороною позивача не наведено жодних норм законодавства, які б зобов`язували відповідача, з урахуванням обставин даної справи, самостійно вживати заходи для скасування оскаржуваних у цій справі рішень.

Отже, у задоволенні позовних вимог в зазначеній частині слід відмовити з огляду на їх безпідставність.

39. Щодо позовних вимог, про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Адміністрації судноплавства) на користь позивача грошових коштів у сумі 56328 грн 00 коп, що були примусово списані з рахунків позивача у межах виконавчого провадження №79522445 на виконання Постанови № 8 від 17.07.2025, яка є протиправною та підлягає скасуванню та щодо визнання зазначених грошових коштів такими, що були набуті відповідачем без достатньої правової підстави у значенні статті 1212 Цивільного кодексу України, та стягнути їх за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України суд зазначає наступне.

Сума штрафу, перерахованого до бюджету на підставі постанови про застосування такого стягнення, яку надалі адміністративний суд визнав протиправною та скасував, дійсно можна стягнути на користь платника.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 08.08.2023 по справі №910/5880/21.

У зазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду виснувала, що після визнання протиправною та скасування адміністративним судом постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу кошти, які платник сплатив на виконання цієї постанови, знаходяться у Державному бюджеті України без достатньої правової підстави. Тому повернення таких коштів платникові стосується захисту його майнових прав як суб`єкта господарювання, а вимога про стягнення цих коштів належить до юрисдикції господарського суду.

Беручи до уваги наведені висновки Великої Палати Верховного Суду в контексті спірних правовідносин, суд зазначає, що у випадку набрання даним рішенням суду законної сили (в частині скасування постанови про накладення штрафу), сплачені до Державного бюджету України кошти згідно скасованої постанови будуть вважатися такими, що знаходяться у бюджеті без достатньої правової підстави, що слугуватиме подальшою підставою для звернення позивача до суду за захистом майнових прав в порядку статті 1212 ЦК України.

Крім того, суд звертає увагу представника позивача, що сплачені позивачем кошти згідно оскаржуваної постанови знаходяться у Державному бюджеті України, а тому вимога про стягнення таких коштів за рахунок бюджетних асигнувань відповідача є безпідставною, адже кошти підлягатимуть стягненню, саме з Державного бюджету України.

За наведених вище мотивів, суд відмовляє у задоволенні вказаних позовних вимог з огляду на їх передчасність та безпідставність.

40. Решта доводів учасників справи не спростовують викладених вище висновків суду. Крім того, слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

41. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 90 КАС України).

42. Відповідно до норм статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

43. Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів учасників справи, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази надані позивачем - суд дійшов висновку, що обґрунтування на які посилається позивач, частково дають суду підстави для висновків, які спростовують доводи відповідача, а тому наявні підстави для часткового задоволення позову.

44. Стосовно вимоги щодо зобов`язання відповідача подати в установлений судом строк після набрання рішенням законної сили звіт про виконання судового рішення суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом, а не обов`язком суду.

Суд звертає увагу, що за результатами судового розгляду справи (з огляду на відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення коштів) у відповідача не виникатиме обов`язку вчиняти будь-які дії зобов`язального характеру на виконання судового рішення, оскільки у випадку набрання даним рішенням суду законної сили оскаржувані позивачем рішення автоматично будуть скасовані (втратять чинність) без необхідності вжиття відповідачем додаткових заходів з метою їх скасування.

Крім того, у суду також відсутні обґрунтовані сумніви вважати, що висновки, які викладені у даному судовому рішенні, в разі набрання ним законної сили, будуть проігноровані відповідачем.

За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні заяви про встановлення судового контролю.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

1. Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

2. Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних відповідача у сумі 3633,60 грн.

3. У матеріалах справи відсутні докази понесення позивачем інших витрат, пов`язаних з розглядом даної справи, передбачених частиною 3 статті 132 КАС України.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України від 03.07.2025 №08/П3/04-3/2025 про внесення змін до рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 12.05.2025 №13/04-03/2025.

3. Визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України від 17.07.2025 №8 про накладення штрафу у розмірі 51000,00 грн.

4. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України сплачений судовий збір у сумі 3633,60 грн.

6. У задоволенні заяви про встановлення судового контролю - відмовити.

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП: НОМЕР_2 );

Відповідач - Державна служба морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (просп. Берестейський, 14, м. Київ, 01135, ).

Суддя О.В. Боднарюк