Справа № 120/19700/21-а
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2026-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

16 березня 2026 р. Справа № 120/19700/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Свентуха Віталія Михайловича, суддів - Маслоід Олени Степанівни та Крапівницької Наталі Леонідівни, розглянувши у письмовому провадженні заяву про відвід колегії суддів у справі за позовом ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМАНДОР БОТ КЛАБ" до Державного кадастрового реєстратора відділу у Віньковецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Островського Олега Васильовича, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Приватного акціонерного товариства "Київський річковий порт", інженера-землевпорядника Холявко Віталія Миколайовича, Київської міської ради про визнання дій протиправними, скасування державної реєстрації земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

в провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМАНДОР БОТ КЛАБ" до Державного кадастрового реєстратора відділу у Віньковецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Островського Олега Васильовича, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Приватного акціонерного товариства "Київський річковий порт", інженера-землевпорядника ОСОБА_2 , Київської міської ради про визнання дій протиправними, скасування державної реєстрації земельної ділянки.

12.03.2026 року на адресу суду представником Приватного акціонерного товариства "Київський річковий порт" подано заяву про відвід головуючому судді Свентуху В.М., суддям Маслоід О.С. та Крапівницькій Н.Л.

В обґрунтування заяви зазначено, що уповноваженою особою апарату Вінницького окружного адміністративного суду у протоколі повторного автоматизованого розподілу справи №120/19700/21-а від 25.02.2026 не було зазначено всіх учасників процесу.

Крім того, представник заявника вказує, що у матеріалах справи містяться дві різні позовні заяви з додатками, подані в інтересах ОСОБА_1 різними представниками і суд не з`ясував походження цих документів та не пояснив, яким чином у паперових матеріалах справи з`явився позов, поданий адвокатом Браславцем Я.Ю., тоді як у Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі міститься інший позов, поданий адвокатом Юрченком Т.П. в інтересах ОСОБА_1 .

Також вказано, що адвокат Юрченко Т.П. здійснює представництво інтересів ОСОБА_1 у цій справі та раніше працював у Вінницькому окружному адміністративному суді, що може свідчити про можливі позаслужбові зв`язки та викликати сумніви у неупередженості суду.

Окрім того звернуто увагу, що представником позивача є адвокат Браславець Я.Ю., який у 2021 році тричі звертався до Вінницького окружного адміністративного суду в інтересах 15 фізичних осіб до Хмільницької міської ради з аналогічними позовними вимогами та підставами позову.

Ухвалою суду від 03.08.2021 у справі №120/8026/21-а (суддя Богоніс М.Б.) позовну заяву повернуто, у зв`язку з її відкликанням представником позивачів.

Ухвалою від 10.08.2021 у справі №120/9000/21-а (суддя Мультян М.Б.) позов також повернуто з тих самих підстав.

У подальшому ухвалою від 13.08.2021 (суддя Свентух В.М.) у справі №120/9455/21-а відкрито провадження за аналогічним позовом тих самих осіб до Хмільницької міської ради.

Заявник зазначає, що відповідно до частини 4 статті 45 КАС України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

Однак, на його переконання, у справі №120/9455/21-а таких заходів судом вжито не було.

Водночас, в ухвалі від 01.09.2021 у справі №120/10307/21-а суддя Свентух В.М. дійшов висновку про зловживання позивачем процесуальними правами, у зв`язку з неодноразовим зверненням до суду з тотожним позовом, що стало підставою для повернення позовної заяви відповідно до частини 3 статті 45 КАС України.

Наведені обставини, на думку заявника, викликають обґрунтовані сумніви щодо неупередженості та об`єктивності суду.

Положеннями статті 40 КАС України визначено, що питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Питання про відвід вирішується невідкладно.

Разом з тим, розгляд даної заяви здійснюється 16 березня 2026 року, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (лікарняним) головуючого судді у період з 09.03.2026 року по 13.03.2026 року (включно).

Вирішуючи заяву про відвід колегії суддів, суд вказує наступне.

Відповідно до частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 36 КАС України, суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Водночас, відповідно до частини четвертої статті 36 КАС України, незгода сторони із процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді у іншій справах, публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У відповідності до частин 3-4 статті 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Як на підставу для відводу колегії суддів, заявник посилається на наявність сумнівів щодо неупередженості та об`єктивності суду.

На переконання колегії суддів, подана заява про відвід ґрунтується на суб`єктивному сприйнятті заявника та припущеннях щодо можливих обставин, які, на думку заявника, свідчать про упередженість суду, однак не підтверджена належними та допустимими доказами.

Посилання заявника, що у протоколі повторного автоматизованого розподілу справи №120/19700/21-а від 25.02.2026 не зазначено всіх учасників процесу, є безпідставним, оскільки зазначений протокол містить усі необхідні реквізити та сформований відповідно до відомостей, наявних у суді станом на момент подання позовної заяви.

Стосовно тверджень заявника, що у матеріалах справи містяться різні позовні заяви з додатками, подані у 2021 році в інтересах ОСОБА_1 різними представниками і суд не пояснив походження цих документів, колегія суддів зазначає, що такі обставини самі по собі не свідчать про наявність підстав для відводу складу суду, яким прийнято адміністративну справу до провадження 02 березня 2026 року.

Разом з тим, норми КАС України не передбачають обов`язку суду надавати пояснення при постановленні ухвали про прийняття адміністративної справи до провадження.

Втім, для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. У підготовчому засіданні суд у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви.

Тобто, порушене питання щодо змісту позовних заяв, наявних у матеріалах паперової адміністративної справи та прикріпленої до картки справи електронної позовної заяви, може бути заслухане судом під час проведення підготовчого судового засідання.

Таким чином, наведені заявником обставини в цій частині не можуть свідчити про упередженість чи необ`єктивність колегії суддів.

Надаючи оцінку доводам заявника, що адвокат Юрченко Т.П. здійснює представництво інтересів ОСОБА_1 у цій справі та раніше працював в апараті Вінницького окружного адміністративного суду і це може свідчити про позаслужбові стосунки з суддями Вінницького окружного адміністративного суду, колегія суддів зазначає про відсутність позаслужбових стосунків, а наведені доводи ґрунтуються на припущеннях, є надуманими та не підтверджені жодними належними і допустимими доказами.

Твердження заявника про те, що представник позивача адвокат Браславець Я.Ю. у 2021 році неодноразово звертався до Вінницького окружного адміністративного суду з аналогічними позовними вимогами, а судом у справі №120/9455/21-а не було вжито заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами, колегія суддів оцінює критично, оскільки зазначені доводи ґрунтуються виключно на припущеннях заявника та фактично зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями суду, ухваленими у інших справах.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що заявником не наведено переконливих та об`єктивно підтверджених обставин, які б свідчили про наявність підстав, передбачених статтями 36, 37 КАС України, для відводу суддів у цій справі.

Колегія суддів зауважує, що, Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland); у контексті об`єктивного критерію у цій справі окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy).

Отже, при наданні оцінки об`єктивності судді під час здійснення правосуддя необхідно розрізняти два критерії: 1) об`єктивна безсторонність, яка полягає у встановленні фактів, які можуть ставити під сумнів незалежність судді; 2) суб`єктивна безсторонність, яка полягає у відсутності упередженості або тенденційності в поведінці судді при розгляді конкретної справи.

При цьому, особиста безсторонність судді презюмується поки не надано доказів протилежного (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v.Switzerland).

Відтак, не може бути підставою для відводу заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів, не підтверджена належними і допустимими доказами. Відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Колегія суддів, оцінюючи обґрунтованість заяви про відвід, прийшла до переконання, що наведені заявником доводи є необґрунтованими, оскільки ґрунтуються лише на припущеннях щодо обставин, які на думку заявника викликають сумнів у неупередженості суддів, однак не підтверджені належними і допустимими доказами.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Частиною четвертою статті 40 КАС України визначено, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Відтак, з урахуванням приписів частини 4 статті 40 КАС України вирішення питання про відвід колегії суддів в цій справі має здійснюватися суддею, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, який визначається у порядку, встановленому частиною 1 статті 31 КАС України.

Керуючись ст.ст. 31, 36, 37, 39, 40, 41, 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Визнати заяву Приватного акціонерного товариства "Київський річковий порт" про відвід колегії суддів необґрунтованою.

Заяву Приватного акціонерного товариства "Київський річковий порт" про відвід головуючому судді Свентуху В.М., суддям Маслоід О.С. та Крапівницькій Н.Л. у справі №120/19700/21-а передати для вирішення питання про відвід в порядку встановленому частиною першою статті 31 КАС України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Головуючий суддя Свентух Віталій Михайлович

Судді Маслоід Олена Степанівна

Крапівницька Наталя Леонідівна