Справа № 420/5627/26
Суддя: Бабенко Д.А.
Дата ухвалення: 2026-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5627/26
У Х В А Л А

17 березня 2026 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабенка Д.А., розглянувши в письмовому провадженні клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін) про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

27 лютого 2026 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 прикордонний загін ДПСУ) про відмову № 85 у перетинанні державного кордону України від 11.01.2026 громадянину України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд ухвалою від 03.03.2026 прийняв до розгляду позовну заяву, відкрив провадження у справі та вирішив здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до ст.262 КАС України в електронній формі.

12 березня 2026 року представник Військової частини НОМЕР_4 подав до суду клопотання, в якому просить суд залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін) про визнання протиправним та скасування рішення.

Подане клопотання обґрунтоване тим, що, відповідно до частини 3 статті 14 Закону України «Про прикордонний контроль», особа, якій відмовлено у перетинанні державного кордону, має право протягом одного місяця з дня прийняття відповідного рішення у передбаченому законом порядку оскаржити його до органу Державної прикордонної служби України вищого рівня або до адміністративного суду за місцем розташування відповідного органу.

Представник Військової частини НОМЕР_1 зазначає, що спірне рішення про відмову в перетинанні державного кордону України від 11 січня 2026 року №85 містить в собі підпис позивача про його отримання, отже об`єктивним є факт, що позивач отримав рішення саме 11 січня 2026 року в день його прийняття.

З наведеного, на переконання представника відповідача, слідує, що спеціальний місячний строк для оскарження спірного рішення, встановлений частиною 3 статті 14 Закону України «Про прикордонний контроль», розпочав свій перебіг 12 січня 2026 року, та сплинув 12 лютого 2926 року. Натомість, з цим позовом позивач звертається до суду 27 лютого 2026 року, отже встановлений місячний строк є пропущеним.

13 березня 2026 року позивач подав заперечення на клопотання відповідача про залишення позову без розгляду.

У поданих запереченнях позивач, зокрема вказує, що посилання відповідача на частину 3 статті 14 Закону України «Про прикордонний контроль» як на норму, що встановлює процесуальний строк звернення до суду, є помилковим. Зазначена норма визначає право особи оскаржити рішення до органу Державної прикордонної служби України вищого рівня або до адміністративного суду, однак вона не встановлює процесуального строку звернення до суду у розумінні процесуального законодавства. Питання строків звернення до адміністративного суду врегульовано саме Кодексом адміністративного судочинства України як спеціальним процесуальним законом.

Відтак, на переконання позивача, підлягає застосуванню загальний шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, передбачений статтею 122 КАС України. Спірне рішення прийнято 11.01.2026 року, тоді як позов подано до суду 27.02.2026 року, тобто у межах шестимісячного строку, встановленого статтею 122 КАС України.

Розглянувши подане клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 , заперечення позивача та вирішуючи питання дотримання строку звернення до суду з цією позовною заявою, суд зазначає таке.

Згідно з частиною першою статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 КАС України).

Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень (частина четверта цієї статті).

Наведеними нормами установлено загальний (максимальний) та скорочений строк оскарження рішення (дій, бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Водночас, частиною третьою статті 122 КАС України обумовлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин у сфері перетину державного кордону, є Закон України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 №1710-VI (далі Закон №1710-VI).

Частиною третьою статті 14 Закону №1710-VI установлено, що особа, якій відмовлено у перетинанні державного кордону, має право протягом одного місяця з дня прийняття відповідного рішення у передбаченому законом порядку оскаржити його до органу Державної прикордонної служби України вищого рівня або до адміністративного суду за місцем розташування відповідного органу. Оскарження зазначеного рішення не зупиняє його дії.

Норма щодо строку звернення до суду, встановлена у спеціальному законі, має перевагу над загальними нормами КАС України.

Предметом судового оскарження є рішення Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 прикордонний загін ДПСУ) про відмову № 85 у перетинанні державного кордону України від 11.01.2026 громадянину України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов подано до суду 27 лютого 2026 року.

Отже, позивач звернувся до суду з пропуском строку, встановленого ч.3 ст.14 Закону №1710-VI.

Необхідно зауважити, що за наявності об`єктивної неможливості вчасного звернення до суду із позовом саме на позивача покладається процесуальний обов`язок навести переконливі доводи щодо існування певних обставин, які слугували перешкодою для вчасного звернення до суду із наданням належних, достатніх і достовірних доказів на підтвердження своїх доводів.

Згідно із частиною шостою статті 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Позивач (представник позивача) не подав заяву про поновлення строку звернення до суду із наведенням обставин, пов`язаних із дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права протягом установленого законом строку, чим не дотримав вимог частини шостої статті 161 КАС України.

Водночас, суд відхиляє наведені у запереченнях від 13.03.2026 твердження позивача про те, що після отримання оскаржуваного рішення, позивач був змушений здійснити збір необхідних доказів для підтвердження обґрунтованості позовних вимог, зокрема: отримати від роботодавця документи щодо направлення у службове відрядження; отримати документи щодо статусу підприємства як критично важливого; отримати документи щодо бронювання позивача; сформувати пакет документів для подання до суду. Підготовка зазначених документів потребувала певного часу, оскільки частина з них видається підприємством та державними органами. Крім того, для належної підготовки позовної заяви позивач звернувся за професійною правничою допомогою до адвоката.

Суд зауважує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. Суд вважає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи, а для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів щодо проходження публічної служби, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача чи інших третіх осіб.

Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною поведінкою.

Водночас, суд вказує, що позивач не був позбавлений можливості звернутись до суду починаючи з моменту його ознайомлення з рішенням Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 прикордонний загін ДПСУ) про відмову у перетинанні державного кордону України від 11.01.2026, в тому числі подати відповідне клопотання до суду про витребування доказів відповідно до статті 80 КАС України.

Натомість, позивачу, знаючи про обставини справи, які він вважає протиправними, нічого не перешкоджало звернутись до суду з позовною заявою у встановлений Законом строк. А докази, які на думку позивача необхідні для повного і всебічного розгляду справи, могли бути витребувані судом на підставі заявлення відповідного клопотання позивачем.

За правилами частин першої, другої статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Як установлено частиною третьою статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з частинами тринадцятою - п`ятнадцятою статті 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

З урахуванням наведеного, оскільки позивач звернувся до суду із позовом з пропуском строку звернення до суду та без подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, чим не дотримав приписи частини шостої статті 161 КАС України, то на підставі частини тринадцятої статті 171 КАС України, позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу п`ятиденний строк для усунення зазначених недоліків позовної заяви у спосіб подання (надіслання) до суду заяви про поновлення строку звернення до суду, у якій вказати підстави для поновлення строку, надати докази поважності причин його пропуску.

За таких обставин, суд доходить висновку про часткове задоволення клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 від 12.03.2026.

Керуючись статтями 122, 123, 161, 171, 248 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити частково.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін) про визнання протиправним та скасування рішення залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність у п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки та роз`яснити, що у разі не усунення у визначений судом строк недоліків, позов буде визнаний неподаним та повернутий позивачу.

Ухвала набирає законної сили у строки, визначені ст.256 КАС України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Дмитро БАБЕНКО