Справа № 360/2199/25
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2026-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
17 березня 2026 рокум. ДніпроСправа № 360/2199/25
Суддя Луганського окружного адміністративного суду Ірметова О.В., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом адвоката Штуць Наталі Григорівни в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,
14 листопада 2025 року через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему до Луганського окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви адвоката Штуць Наталі Григорівни в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким просить:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині не внесення відомостей про виключення ОСОБА_1 з військового обліку військовозобов`язаних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про виключення ОСОБА_1 з військового обліку військовозобов`язаних;
- визнати незаконним та скасувати висновок медичного огляду військово-лікарської комісії, проведеного ОСОБА_1 11.09.2025 комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою суду від 28 листопада 2025 року позовну заяву адвоката Штуць Наталі Григорівни в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії прийнято до розгляду та призначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою суду від 23 січня 2026 року витребувано у військової частини НОМЕР_1 наказ про зарахування до списків особового складу та прийняття на військову службу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Вказану ухвалу суду направлено через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему до військової частини НОМЕР_1 та доставлено до Електронного кабінету 23.01.2026 о 15 год. 11 хв., про що складено довідку.
Станом на 04 лютого 2026 року відповідачем не надано витребуваних судом документів.
Ухвалою суду від 04.02.2026 повторно витребувані у Військової частини НОМЕР_1 вищезазначені докази.
Вказану ухвалу суду направлено через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему до військової частини НОМЕР_1 та доставлено до Електронного кабінету 04.02.2026 о 16 год. 57 хв., про що складено довідку.
У строк, встановленим ухвалою суду від 04.02.2026 військовою частиною НОМЕР_1 не надано суду витребуваних документів. Жодних клопотань про продовження строку надання витребуваних судом документів також не подано.
Станом на 25.02.2026 документи, витребувані ухвалою суду від 23.01.2026 та від 04.02.2026 у Військової частини НОМЕР_1 , до суду не надійшли, суду не повідомлено про неможливість подати докази, витребувані судом у строк встановлений ч.ч. 7, 8 статті 80 КАС України, тобто протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.
Ухвалою суду від 25.02.2026 постановлено окрему ухвалу про наявність підстав для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, та розгляду питання щодо притягнення до відповідальності уповноважених осіб Військової частини НОМЕР_1 з метою недопущення їх в подальшому. Міністерству оборони України вжити заходи щодо виконання Військовою частиною НОМЕР_1 ухвал Луганського окружного адміністративного суду від 23 січня 2026 року та від 04 лютого 2026 року.
12 березня 2026 року від Міністерства оборони України надійшов лист від 12.03.2026 №1230/52 в якому зазначено, що статтею 3 Закону України "Про Збройні Сили України" № 1934-XII від 06.12.1991 визначено структуру Збройних Сил України, відповідно до якої військові частини підпорядковуються видам Збройних Сил України та окремим родам сил Збройних Сил України, які, своєю чергою, підпорядковуються Генеральному штабу Збройних Сил України. Таким чином, військові частини не є структурними підрозділами Міноборони. Вони підпорядковуються Генеральному штабу Збройних Сил України, який є складовою системи військового управління, а не безпосередньо адміністративної структури Міноборони. Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що Міноборони не має можливості вжити заходів щодо виконання Військовою частиною НОМЕР_1 ухвал Луганського окружного адміністративного суду від 23 січня 2026 року та від 04 лютого 2026 року.
Станом на 17 березня 2026 року ухвали суду від 23.01.2026 та від 04.02.2026 військовою частиною НОМЕР_1 не виконані.
Статтею 80 КАС України визначено, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду (ч. 6).
За вимогами частини 80 КАС України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.
Суд наголошує, що не надання витребуваних судом документів порушують принцип офіційного з`ясування обставин справи, встановлений ст. 9 КАС України та перешкоджає вчиненню судочинства, за наслідками якої особи можуть бути притягнуті до адміністративної або кримінальної відповідальності.
Також суд зазначає, що частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з частиною другої, третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Крім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 29 березня 1997 року у справі Горнсбі проти Греції (пункт 40 цього рішення) вказав, що відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду (див. рішення у справі Філіс проти Греції від 27 серпня 1991 року, серія А, № 209, с. 20, п. 59). Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію (995_690) (див., mutatis mutandis, рішення у справі Голдер проти Сполученого Королівства від 21 лютого 1975 року (980_086), серія А, № 18, с. 16 - 18, п. 34 - 36). Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.
Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.
Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.
Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.
Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 09.04.2020 у справі № 816/2026/18.
Відповідно до частини першої статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктами владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання (ч. 5 ст. 249 КАС України).
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 671 "Про затвердження Положення про Міністерство оборони України" основу структури Міністерства оборони України становлять: керівництво (Міністр оборони України, перший заступник та заступники Міністра оборони України, Державний секретар Міністерства оборони України), апарат Міноборони (департаменти, управління, відділи), а також окремі підрозділи та установи, що підпорядковуються Міноборони (центральні органи управління Збройних Сил України, військові навчальні заклади, державні підприємства, установи й організації в системі Міноборони, науково-дослідні та медичні установи Міноборони).
Статтею 3 Закону України "Про Збройні Сили України" № 1934-XII від 06.12.1991 визначено структуру Збройних Сил України, відповідно до якої військові частини підпорядковуються видам Збройних Сил України та окремим родам сил Збройних Сил України, які, своєю чергою, підпорядковуються Генеральному штабу Збройних Сил України.
Враховуючи наведені норми права та те, що Військова частина НОМЕР_1 протягом тривалого часу не виконує вимог суду щодо надання доказів, зазначених в ухвалах суду від від 23 січня 2026 року та від 04 лютого 2026 року, суд дійшов висновку щодо порушення Військовою частиною НОМЕР_1 вимог ст. 80 КАС України, що є підставою для винесення окремої ухвали.
З метою належного контролю виконання ухвал суду від 23 січня 2026 року та від 04 лютого 2026 року, суд вважає за необхідне направити копію цієї ухвали до Військової частини НОМЕР_1 та Генеральному штабу Збройних Сил України для здійснення контролю та організації виконання вимог ухвал суду, та вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
Також суд наголошує, що постановлення судом окремої ухвали не позбавляє обов`язку Військової частини НОМЕР_1 виконання ухвал суду від 23 січня 2026 року та від 04 лютого 2026 року.
Керуючись статтями 9, 72, 77, 80, 241, 243, 248, 249, 256, 293, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Постановити окрему ухвалу про наявність підстав для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, та розгляду питання щодо притягнення до відповідальності уповноважених осіб Військової частини НОМЕР_1 з метою недопущення їх в подальшому.
Генеральному штабу Збройних Сил України вжити заходи щодо виконання Військовою частиною НОМЕР_1 ухвал Луганського окружного адміністративного суду від 23 січня 2026 року та від 04 лютого 2026 року.
Встановити строк для наданні відповіді про вжиті заходи протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з дня отримання окремої ухвали.
Постановлення судом окремої ухвали не позбавляє обов`язку Військової частини НОМЕР_1 виконання ухвал суду від 23 січня 2026 року та від 04 лютого 2026 року.
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Ірметова