Справа № 480/5885/24
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2026-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 березня 2026 року

м. Київ

справа №480/5885/24

адміністративне провадження № К/990/8304/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Жука А.В.,

суддів Білак М.В., Уханенка С.А.,

перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2026 року

у справі №480/5885/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково:

- визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не зарахування ОСОБА_1 періоду безпосередньої участі у участь заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту з безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з 24 лютого 2022 року по 28 лютого 2022 року, з 30 березня 2022 року по 20 серпня 2022 року та з 27 серпня 2022 року по 31 грудня 2022 року до пільгової вислуги років, виходячи з розрахунку один місяць служби за три місяці;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 зарахувати до пільгової вислуги років ОСОБА_1 період безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту з безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з 24 лютого 2022 року по 28 лютого 2022 року, з 30 березня 2022 року по 20 серпня 2022 року та з 27 серпня 2022 року по 31 грудня 2022 року, виходячи з розрахунку один місяць служби за три місяці;

- визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо оподаткування військовим збором грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 09 липня 2022 року по 20 серпня 2022 року та з 27 серпня 2022 року по 31 грудня 2022 року;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 повернути ОСОБА_1 суму утриманого військового збору за період з 09 липня 2022 року по 20 серпня 2022 року та з 27 серпня 2022 року по 31 грудня 2022 року.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з указаним рішенням Військова частина НОМЕР_1 звернулась із апеляційною скаргою до Другого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 05 січня 2026 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишено без руху. Скаржнику надано десятиденний строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання до суду доказів направлення копій апеляційної скарги іншим учасникам справи, та документу про сплату судового збору.

Копію указаної ухвали доставлено до електронного кабінету скаржника у системі «Електронний суд» 05 січня 2026 року о 17:27 год.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2026 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 повернуто особі, яка її подала, у зв`язку із неусуненням недоліків апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції установив, що в установлений судом строк недоліки апеляційної скарги не усунуто. Будь-яких заяв чи клопотань на виконання ухвали суду або про продовження строку для усунення недоліків від скаржника не надійшло.

Не погоджуючись із указаної ухвалою суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги Військова частина НОМЕР_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Суд зазначає таке.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали..

Водночас, відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

За такого правового врегулювання та обставин справи оскарження ухвалених у цій адміністративній справі судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд відповідної касаційної скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.

Оскаржуючи ухвалу суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги, відповідач не зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Доводи відповідача, викладені у касаційній скарзі, зводяться виключно до незгоди з ухвалою суду апеляційної інстанції.

Як зазначено вище, з оскаржуваного судового рішення установлено, що ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 05 січня 2026 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишено без руху.

Копію указаної ухвали доставлено до електронного кабінету скаржника у системі «Електронний суд» 05 січня 2026 року о 17:27 год, що не заперечується Військовою частиною НОМЕР_1 у тексті касаційної скарги.

З огляду на те, що Військова частина НОМЕР_1 не усунула недоліки апеляційної скарги у строк, установлений судом, апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала, ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2026 року.

Колегія суддів не бере до уваги доводи скаржника про те, що суд апеляційної інстанції допустив помилку при обрахунку десятиденного строку, протягом якого відповідач мав усунути недоліки, оскільки у тексті касаційної скарги заявником, також, не заперечується, що на виконання вимог ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 05 січня 2026 року ним не було надано до суду доказів сплати судового збору та заяви про усунення інших недоліків апеляційної скарги або заяви/клопотання із зазначенням обставин, які перешкоджають виконанню процесуальних дій в установлений строк.

Тобто, з моменту отримання копії ухвали суду апеляційної інстанції по дату ухвали про повернення апеляційної скарги [з 05 січня 2026 року по 26 січня 2026 року] відповідач не направив до суду жодної заяви на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Так, зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права та не викликають сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Суд наголошує, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, установленому законом.

Таким чином, аналіз ухвалених у цій справі судових рішень і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики в такій категорії адміністративних справ, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Ураховуючи викладене, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з огляду на оскарження відповідачем ухвали про повернення позовної заяви та у силу положень статті 333 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись частинами першою, третьою статті 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2026 року у справі №480/5885/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук

М.В. Білак

С.А. Уханенко

Судді Верховного Суду