Справа № 160/32945/25
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2026-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області
про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
18.11.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому позивач просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з ч.3 ст.114 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: - період навчання в Професійно-технічному училищі №41 м.Тернівка Дніпропетровської області з 01.09.1997 року по 18.09.2000 року, з 28.09.2000 року по 30.09.2000 року та з 30.12.2000 року по 09.01.2001 року; - період роботи з повним робочим днем в шахті з 07.02.2005 року по 10.08.2007 року, з 06.07.2010 року по 30.09.2010 року, з 14.10.2010 року по 30.12.2012 року, з 02.01.2013 року по 13.12.2013 року, з 03.01.2014 року по 30.12.2014 року, з 03.01.2015 року по 01.07.2015 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.08.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8 та призначити пільгову пенсію за віком.
В обґрунтування позовних вимог вказано, що позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, при цьому рішенням відповідача було відмовлено у такому призначенні та вказано, що стаж роботи на підземних роботах, який дає право на призначення пенсії незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV (25 років), становить 14 років 0 місяців 22 дні. Результати розгляду наданих документів, доданих до заяви: до страхового стажу не зараховано періоди навчання: з 01.09.1997 по 09.01.2001, згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 20.02.2007, оскільки в підставах внесення запису не зазначено дату видачі диплому; згідно з дипломом НОМЕР_2 від 09.01.2001 та додатком до диплому, оскільки не зазначено дату початку навчання; - до пільгового стажу на підземних роботах зараховано періоди роботи з 18.09.2000 по 29.12.2000, з 01.02.2001 по 29.10.2004, з 29.07.2015 по 11.08.2025, без урахування періодів держзобов`язання та відсутності на роботі з невідомих причин, згідно з довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 23.07.2025 № 667, від 11.08.2025 № 1168, та з урахуванням довідки від 23.07.2025 № 666; - довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відповідно до п. 20 Порядку № 637, які б підтверджували пільговий характер роботи за інші періоди роботи, не надано. Позивач вважає вказане рішення протиправним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки записи трудової книжки та надані документи підтверджують наявність у позивача необхідного пільгового стажу. З огляду на вказане позивач просив задовольнити позовні вимоги.
20.11.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.
30.01.2026 року та 10.03.2026 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду продовжено строк розгляду справи.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 15.08.2025 року ОСОБА_1 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно частини 3 статті 114 до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №89 від 22.08.2025 року відмовлено позивачу у призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу та вказано, що стаж роботи на підземних роботах, який дає право на призначення пенсії незалежно від віку, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 (25 років) становить 14 роки 0 місяці 22 днів. За результати розгляду наданих документів, доданих до заяви: - до страхового стажу не зараховано періоди навчання: з 01.09.1997 по 09.01.2001, згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 20.02.2007, оскільки в підставах внесення запису не зазначено дату видачі диплому; згідно з дипломом НОМЕР_3 від 09.01.2001 та додатком до диплому, оскільки не зазначено дату початку навчання; До пільгового стажу на підземних роботах зараховано періоди роботи з 18.09.2000 по 29.12.2000, з 01.02.2001 по 29.10.2004, з 29.07.2015 по 11.08.2025, без урахування періодів держзобов`язання та відсутності на роботі з невідомих причин, згідно з довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 23.07.2025 №667, від 11.08.2025 № 1168, та з урахуванням довідки від 23.07.2025 № 666; - довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відповідно до п. 20 Порядку № 637, які б підтверджували пільговий характер роботи за інші періоди роботи, не надано.

Позивач не погоджується із вказаним рішенням відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та вважає його таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, що і стало підставою для звернення з даною позовною заявою до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV).

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» врегульовані питання щодо пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Так, частиною 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 1, 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом, що відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, є Закон України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII).

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Згідно з пунктами 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637(далі - Порядок № 637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Судом встановлено, що трудова книжка позивача НОМЕР_1 позивач

- з 01.09.1997 року по 09.01.2001 року навчався в Професійно-технічному училищі №41 м. Тернівка за кваліфікацією електрослюсар підземний (диплом НР №14280801);

- 21.08.2000 року прийнято ВСП ШАХТА Західно-Донбаська прийнято учнем електрослюсаря (слюсаря) по ремонту обладнання на період виробничої практики (розпорядження №122к від 18.08.2000 року);

-18.09.2000 року переведено учнем електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті на період виробничої практики (наказ №136ок від 18.09.2000 року);

- 29.12.2000 року звільнено по ст.36 п.2 КЗпП України (розпорядження №2к від 04.01.2001 року);

- 01.02.2001 року ВСП ШАХТА Західно-Донбаська прийнято підземним електрослюсарем 3 розряду з повним робочим днем в шахті (розпорядження №16к від 01.02.2001 року);

- 29.10.2004 року звільнено по ст.40 п.4 КЗпП України (розпорядження №1451к від 09.12.2004 року);

- 21.04.2008 року прийнято у Відкрите акціонерне товариство «Дніпроважмаш» обрубщик 3 розряду зайнятого на обробці лиття наждаком та вручну молотками, зубилами, пневмоінструментом обрубної дільниці летійного виробництва тюбингів (наказ №1567к від 18.04.2008 року);

- 01.01.2009 року переведено обрубщиком зайнятим обробкою лиття наждаком та вручну (наказ №67к від 19.01.2009 року);

- 06.07.2010 року прийнято до Товариства з обмеженою відповідальністю Інтеркомплект електрослюсарем підземним 4 розряду з повним робочим днем в шахті (наказ №3к від 06.07.2010 року);

- 30.09.2010 року звільнено за власним бажанням ст.38 КЗпП України (наказ №9-к від 30.09.2010 року);

- 14.10.2010 року прийнято в ТОВ «Сігма-ком» прийнято електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті (наказ №10014 від 14.10.2010 року);

- 30.12.2012 року звільнено у зв`язку з закінченням виконання робіт (наказ №12/к12030 від 30.12.2012 року);

- 02.01.2013 року прийнято в ТОВ «Сігма-ком» прийнято електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті (наказ №13/к-01002 від 02.01.2013 року);

- 13.05.2013 року переведено учнем підземного прохідника (наказ №13/к0501 від 13.05.2013 року);

- 01.08.2013 року переведено підземним прохідником з повним робочим днем в шахті (наказ №13/к08001 від 01.08.2013 року);

- 30.12.2013 року звільнено у зв`язку із закінченням виконання робіт (наказ №13/к1203 від 30.12.2013 року);

- 03.01.2014 року прийнято в ТОВ «Сігма-ком» підземним прохідником з повним робочим днем в шахті (наказ №14/к01003 від 03.01.2014 року);

- 30.12.2014 року звільнено у зв`язку із закінченням виконання робіт (наказ №14/к-12030 від 30.12.2014 року);

- 03.01.2015 року прийнято в ТОВ «Сігма-ком» підземним прохідником з повним робочим днем в шахті (наказ №15/к-01003 від 03.01.2015 року);

- 27.04.2015 року переведено учнем машиніста гірних машин з повним робочим днем в шахті (наказ №15/к-04027 від 27.04.2015 року);

- 30.06.2015 року виконував обов`язки підземного прохідника (наказ №15/к-06030 від 30.06.2015 року);

- 01.07.2015 року звільнено у зв`язку із закінченням виконання робіт (наказ №15/к-07001 від 01.07.2015 року);

- 29.07.2015 року прийнято в Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля» виробничий структурний підрозділ ВСП Шахтоуправління імені Героїв Космосу» машиністом гірничих виїмкових машин п`ятого розряду з повним робочим днем в шахті (розпорядження №133/1-п від 27.07.2015 року);

- за підсумками атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пенсію на пільгових умовах за списком №1 розділ 1 пункт 1.1а відповідно Постанови КМУ від 16.01.2003 року №36, розпорядження за підсумками атестації №922 від 08.12.2014 року

- робоче місце атестовано підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до списку №1;

- 01.07.2023 переведено машиністом гірничих виїмкових машин по 6 розряду (наказ від 28.06.2023 року №126/22к)

- робоче місце атестовано з пільгових умов праці, підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно списку №1.

Відповідно до довідки Приватного акціонерного товариства ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ від 05.09.2025 року №14/6-2051 про підтвердження пільгового трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або відсутніх записів у ній ОСОБА_1 працював повний робочий день в Виробничому Структурному Підрозділі «Шахта «Тернівська» Відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля за наступних професій (посад):

- за період з 07.02.2005 року (наказ №17в/к від 07.02.2005 року) по 10.08.2007 року (розпорядження №1338 від 23.11.2007 року) виконував в гірничому виробництві ведення гірничих та інших видів робіт з метою видобутку вугілля з повним робочим днем в шахті (під землею) професія, посада електрослюсар підземний на дільниці конвеєрного транспорту №1 дана професія дає право виходу на пенсію на пільгових умовах що передбачена списком №1 розділ 1 підрозділ 1 пункт а позиція 1.1а, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36, згідно Постанови №202 від 31.03.1994 року, відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, суд зазначає, що відповідачем-2 не вказано будь-які посилання щодо невідповідності даних щодо вказаного періоду, зазначеного у трудовій книжці, помилок у їх оформленні.

Суд звертає увагу, що зазначені записи в трудовій книжці позивача чітко містять відомості щодо характеру роботи позивача у спірні періоди. Також, в трудовій книжці є посилання на відповідні накази, записи завірені підписом повноважної особи та печаткою, які оформлені належним чином та містяться відомості про проведення атестації робочого місця. Даний факт відповідачами не оспорюється.

Крім того, вказані професія позивача включені до Списку №1, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України, №162 від 11.03.1994 року від 16.01.2003 року №36, згідно Постанови №202 від 31.03.1994 року та відносяться до Списку робіт і професій, що дають право на пенсію на пільгових умовах.

Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо того, що відповідачем вчинялись будь-які дії щодо витребування необхідних документів, а не вчинення органами Пенсійного фонду України таких дій, на думку суду, не покладає надмірного тягаря та обов`язку на позивача.

Щодо посилань відповідача на протиправність наданих позивачем довідок про підтвердження наявного трудового стажу, суд зазначає, що надані позивачем довідки засвідчена печаткою підприємства та підписом посадової особи, містить обов`язкові відомості та підстави для її видачі з посиланням на первинні документи та містить інформацію, що підтверджує пільговий стаж позивача.

Таким чином, зокрема, вищевказаними довідками підтверджено пільговий період роботи, у зв`язку з чим позивачем виконано всі вимоги щодо підтвердження стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах.

Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо того, що відповідачем вчинялись будь-які дії щодо витребування необхідних документів, а не вчинення органами Пенсійного фонду України таких дій, на думку суду, не покладає надмірного тягаря та обов`язку на позивача.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно пункту 4.7 вказаного Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Оскільки відповідачем-2 не зазначено висновок щодо періоду пільгового стажу позивача, не зазначено причини неврахування відомостей трудової книжки позивача, суд дійшов висновку, що відповідач неповно розглянув надані позивачем документи, не визначився щодо спірних періодів.

Крім того, відповідач у спірному рішенні взагалі не визначив та не обрахував пільговий стаж позивача, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, в пункті 8 Порядку № 637 визначено, що час навчання підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Відповідно до Положення про порядок призначення та виплату державних пенсій, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 №590 період навчання в ПТУ прирівнюється до роботи, яка дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або в пільгових розмірах (п.»з» ч.1 та ч. 3 п. 109 розділу VIII)

Відповідно до положень ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» час навчання в професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учнів, слухачів, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що надає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Так, згідно з довідкою Тернівського професійного гірничого ліцею від 11.11.2025 року №1159 та записом у трудовій книжці серії НОМЕР_1 позивач навчався в Професійно-технічному училищі з 01.09.1997 по 09.01.2001 та здобув кваліфікацію електрослюсаря підземного та машиніста підземних установок, що визнається Відповідачем в формі РС-право та цей період зараховано лише до загального страхового стажу.

Згідно записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 в період навчання проходів виробничу практику на підприємстві вугільної промисловості ВСП Шахта «Західно-Донбаська» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на посадах електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті та після закінчення 09.01.2001 року навчання Професійно-технічному училищі №41 м. Тернівка за кваліфікацією електрослюсар підземний і отримання диплому кваліфікованого робітника з 01.02.2001 року був прийнятий на ВСП Шахта «Західно-Донбаська» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» за набутою професією електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті.

3 огляду на викладене, період навчання в Професійно-технічному училищі №41 м. Тернівка з 01.09.1997 по 18.09.2000, з 28.09.2000 по 30.09.2000, та з 30.12.2000 по 09.01.2001 за кваліфікацією електрослюсар підземний має бути зарахований до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування мене на роботу за набутою професією електрослюсаря підземного не перевищує трьох місяців.

Тобто, позивач працював на посаді, що дає право на пільгову пенсію за Списком №1, що підтверджується трудовою книжкою позивача та пільговими довідками.

Крім того, згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу - довідка форми ОК-5, спеціального, пільгового стажу на вказаних вище підприємствах зараховано всі періоди роботи з 2012 року по січень 2025 року, код підстави для обліку спецстажу ЗП3013А1, ЗП301442).

Відповідно до Постанов Правління ПФУ №26-1 від 05.11.2009 "Про Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування органам ПФУ", № 25-2 від 03.12.2013 "Про визнання такою, що втратила чинність, Постанови Правління ПФУ від 08.10.2010 року №22-2", якими затверджено "Довідники кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства", код підстав для обліку спецстажу за №ЗП3013А1, №3П301442 - працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці.

Також, за даними довідки ОК-5 за період з 2000 по вересень 2025 підприємствами страхувальниками ВСП «Шахта «Тернівська» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», ТОА «Інтеркомплект» та ТОВ «Сігма-Ком» сплачені страхові внески до Пенсійного фонду України та прозвітовано про спецстаж позивача.

Отже, підприємства страхувальники прозвітували до Пенсійного фонду щодо обліку до спеціального стажу за №ЗП3013A1 та за №3П3014A2, як працівника, зайнятого повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, що є підставою для зарахування вказаного періоду роботи до мого пільгового стажу роботи з повним робочим днем підземно.

Щодо зарахування спірних періодів роботи за основними професіями прохідника та машиніста виїмкових машин у кратності відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8.

Так, згідно з записами моєї трудової книжки позивач з 13.05.2013 року по 15.08.2025 (день подачі заяви на призначення пенсії) працював за основними професіями (роботи підземні, провідні - 20) прохідником підземним з повним робочим днем під землею та машиністом гірничих виїмкових машин з повним робочим днем в шахті.

Так, відповідачем не зараховано позивачу у кратності періоди роботи на провідних професіях на посадах прохідника та машиніста гірничих виїмкових машин з повним робочим днем під землею.

Проте, згідно з записами трудової книжки позивач з 2013 року по 2025 рік працює за основними професіями (роботи підземні, провідні - 20) прохідником та машиністом гірничих виїмкових машин з повним робочим днем під землею, тобто більш ніж 10 років.

Згідно з ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» прохідники, машиністи гірничих виїмкових машин є робітниками провідної професії на підземних роботах, зайнятість працівників провідних професій на підземних роботах надає право на призначення пенсії на більш пільгових умовах, ніж зайнятість працівників інших професій на підземних гірничих роботах

Частиною 5 ст. 114 Закону України №1058-IV встановлено можливість взаємного зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Роз`ясненням Міністерства соціального забезпечення №8 від 20.01.1992 встановлено можливість врахування кожного повного року роботи гірничим очисного забою за 1 рік роботи як 1 рік 3 місяці до пільгового підземного стажу.

Згідно з п.5 Постанови Верховної Ради України від 06.12.1991 року №1931-ХІІ «Про порядок введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» Міністерству соціального забезпечення України було надано право давати роз`яснення про порядок застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», обов`язкові для всіх підприємств, установ і організацій, розташованих на території України.

Відповідно до п. 6 зазначеної Постанови Міністерством соціального забезпечення України видано роз`яснення від 20.01.1992 №8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону №1788-ХІІ».

Кабінет Міністрів України 22.02.1992 прийняв Постанову №81 «Про заходи щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», у якій є Додаток, який містить Перелік проектів нормативних актів щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», який у свою чергу включає Документи, що затверджуються міністерствами. Серед цих документів є Роз`яснення від 20.01.1992 №8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення». На даний час Постанова КМУ №81 від 22.02.1992 є чинною.

02.10.2018 Мінсоцполітики України на адресу Пенсійного фонду України надіслало лист, яким підтверджує доцільність застосування Роз`яснення №8.

Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8, працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювавши повного стажу, передбаченою зазначеною статтею

Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього, зокрема: -кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату за 1 рік роботи 3 місяці.

Вказане роз`яснення спрямоване на забезпечення найбільш сприятливого обрахування стажу окремим категоріям громадян, що були зайняті на роботах з особливо важкими умовами праці та забезпечує реалізацію державної політики щодо створення пільгових умов для осіб, які працювали на професіях, які справляють особливий вплив на здоров`я, в зв`язку з чим застосування Роз`яснення №8 відповідає вимогам верховенства права. В зворотному випадку для осіб, які працювали на відповідних посадах протягом часу, якого не достатньо для призначення пенсії, не було б передбачено державних гарантій в зв`язку зі шкодою здоров`ю на таких посадах.

Крім того, «підземний» стаж на провідних професіях зараховується із збільшеною кратністю.

Так, стаж на провідних професіях зараховується до «підземного» із збільшеною кратністю 1.25 (1 рік роботи за 1 рік роботи 3 місяці).

Аналогічні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду від 09.04.2025 v справі №200/6443/23.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, позивач має право на застосування до розрахунку мого пільгового стажу роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8, оскільки позивач має більше 10 років стажу роботи за провідними професіями, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі ст. 14 Закону №1788-XII.

Оскільки стаж роботи позивача згідно з трудовою книжкою на провідних посадах прохідником та машиністом гірничих виймальних машин з повним робочим днем в шахті (провідні професії - 20) складає більше 12 років, тобто більше ніж 10 років, як зазначено в роз`ясненні Міністерства соціального захисту населення України від 20.01.1992 № 8, то відповідач повинен застосувати вказане вище роз`яснення та зараховувати до стажу кожного повного року роботи на посаді машиніста гірничих виймальних машин - за 1 рік роботи 3 місяці.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що рішення відповідача №89 від 22.08.2025 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з ч.3 ст.114 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо вимог в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з ч.3 ст.114 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: - період навчання в Професійно-технічному училищі №41 м.Тернівка Дніпропетровської області з 01.09.1997 року по 18.09.2000 року, з 28.09.2000 року по 30.09.2000 року та з 30.12.2000 року по 09.01.2001 року; - період роботи з повним робочим днем в шахті з 07.02.2005 року по 10.08.2007 року, з 06.07.2010 року по 30.09.2010 року, з 14.10.2010 року по 30.12.2012 року, з 02.01.2013 року по 13.12.2013 року, з 03.01.2014 року по 30.12.2014 року, з 03.01.2015 року по 01.07.2015 року, суд зазначає наступне.

Згідно ч.4 ст.245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Тобто, законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкт владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Як слідує зі змісту Рекомендації № К (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980р. під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції. При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.

Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Натомість, у даному випадку суд не вважає повноваження відповідача, як дискреційними, оскільки відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд.

Згідно судової практики Європейського суду з прав людини (рішення по справі «Олссон проти Швеції» від 24 березня 1988 року) запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців, водночас, суди повинні відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, у тому числі колегіальний орган, прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика ЄСПЛ підлягає застосуванню судами як джерело права.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне, зобов`язати оловне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з ч.3 ст.114 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: - період навчання в Професійно-технічному училищі №41 м.Тернівка Дніпропетровської області з 01.09.1997 року по 18.09.2000 року, з 28.09.2000 року по 30.09.2000 року та з 30.12.2000 року по 09.01.2001 року; - період роботи з повним робочим днем в шахті з 07.02.2005 року по 10.08.2007 року, з 06.07.2010 року по 30.09.2010 року, з 14.10.2010 року по 30.12.2012 року, з 02.01.2013 року по 13.12.2013 року, з 03.01.2014 року по 30.12.2014 року, з 03.01.2015 року по 01.07.2015 року.

Щодо вимог в частині зобов`язання відповідача призначити пенсію позивачу, суд зазначає наступне.

Статтею 58 Закону № 1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пільговий та страховий стаж позивача.

При цьому, суд враховує ту обставину, що у силу абзацу 13 пункту 4.2 Порядку №22-1 (у редакції постанови Пенсійного фонду від 16.12.2020 №25-1) після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

А відповідно до абзацу 1 пункту 4.10 Порядку №22-1, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

За таких обставин, оскільки у спірних відносинах компетентним органом для розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, то саме цей орган і має завершити процедуру розгляду заяви про призначення позивачу пенсії за віком.

З огляду на неналежне виконання визначеним пенсійним органом його повноважень щодо розгляду заяви позивача, що потягло за собою порушення прав позивача, з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд дійшов висновку повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8 відповідно до заяви про призначення пенсії від 15.08.2025 року.

Суд звертає увагу, що відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Згідно ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 1211,20 грн., що документально підтверджується квитанцією №269561855 від 11.11.2025 року.

Враховуючи, що адміністративний позов задоволено частково, частина судових витрат пов`язана зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду підлягає стягненню в сумі 605,60 грн., що становить 50 відсотків від суми сплаченого судового збору, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 139, 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (54008, м.Миколаїв, вул.Морехідна, буд.1, ) про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №89 від 22.08.2025 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з ч.3 ст.114 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з ч.3 ст.114 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: - період навчання в Професійно-технічному училищі №41 м.Тернівка Дніпропетровської області з 01.09.1997 року по 18.09.2000 року, з 28.09.2000 року по 30.09.2000 року та з 30.12.2000 року по 09.01.2001 року; - період роботи з повним робочим днем в шахті з 07.02.2005 року по 10.08.2007 року, з 06.07.2010 року по 30.09.2010 року, з 14.10.2010 року по 30.12.2012 року, з 02.01.2013 року по 13.12.2013 року, з 03.01.2014 року по 30.12.2014 року, з 03.01.2015 року по 01.07.2015 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.08.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8, з урахування правової оцінки наданої судом у даному рішенні.

У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв