Справа № 300/3417/24
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2026-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 березня 2026 року

м. Київ

справа №300/3417/24

адміністративне провадження № К/990/2803/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Васильєвої І.А.,

суддів: Юрченко В.П., Ханової Р.Ф.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.06.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.11.2025 у справі №300/3417/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика м`яса» до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.06.2025, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.11.2025, задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика м`яса» до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 09.04.2024 №008648/0705, №008650/0705, №008649/0705, №008652/0705, №008656/0705, №008658/0705 та №008660/0705. Справа розглядалася в порядку загального позовного провадження.

До Верховного Суду 19.01.2026 надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.06.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.11.2025 у справі №300/3417/24.

Ухвалою Верховного Суду від 09.02.2026 касаційну скаргу залишено без руху, встановлено скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання обґрунтованого клопотання про поновлення пропущеного строку касаційного оскарження, належного викладення підстав касаційного оскарження.

На виконання вимог вказаної ухвали контролюючим органом надіслано заяву про усунення недоліків, заявлено клопотання про поновлення строку касаційного оскарження.

Податковим органом заявлено клопотання про поновлення строку касаційного оскарження, в обґрунтування якого зазначено про право на повторне звернення з касаційною скаргою, повторне звернення до суду касаційної інстанції без зволікань, усунення встановлених недоліків.

Податковим органом вказано підставою касаційного оскарження пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України, зазначено, що суди попередніх інстанцій застосували норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду, зокрема: п. 2, п. 3 частини 2 ст. 32, п.4 ст.37 Закону України «Про ветеринарну медицину», ст. 5 Закону України «Про ідентифікацію і реєстрацію тварин», п. 3 Наказу Державного департаменту ветеринарної медицини Міністерства аграрної політики України від 07.06.2002 №28 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21.06.2002 за №524/6812), яким затверджено Правила передзабійного ветеринарного огляду тварин і ветеринарно-санітарної експертизи м`яса та м`ясних продуктів, п.1, п.2 розділу VІІ Порядку ідентифікації та реєстрації великої рогатої худоби, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 04.12.2017 №642.

Скаржником вчинено посилання на постанови Верховного Суду від 23.07.2024 у справі №2-а-4451/09/0770, від 24.12.2021 у справі №824/920/16-а, зауважено про нерелевантність постанов Верховного Суду, на які вчинено посилання судом апеляційної інстанції. Також скаржником зауважено, що судами не досліджено зібрані у справі докази та неналежним чином встановлено обставини, щодо порушень з податку на додану вартість та на прибуток, які стосуються технічної неможливості вироблення й поставки м`яса яловичини у зв`язку з відсутністю у контрагентів основних засобів, необхідних трудових ресурсів, наявності кримінальних проваджень.

Верховний Суд зауважує, що скаржником не доведено подібність правовідносин у справах, не взято до уваги, що судові рішення суду касаційної інстанції ґрунтуються на конкретних фактичних обставинах справи, які залежать від їх повноти, характеру, об`єктивності, юридичного значення. Посилання на постанови Верховного Суду у скарзі зроблено без аналізу та врахування обставин справ, за яких суд касаційної інстанції зробив ці висновки, які стосуються здебільшого оцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів.

Норми, на які податковим органом було вчинено посилання, не були предметом юридичної оцінки та правильності застосуванння в судах першої та апеляційної інстанції, а доводи касаційної скарги стосуються переоцінки доказів.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Як встановлено зі змісту оскаржуваних рішень, судами враховано правові висновки Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, зроблено висновки, що матеріали справи не містять жодних вказівок на безпосередню участь позивача у ймовірних зловживаннях, пов`язаних з поставкою товару та його оподаткуванням у ланцюгу поставок, чи будь-яких доказів, які могли б свідчити про опосередковану чи пряму обізнаність позивача стосовно ймовірного порушення вимог податкового законодавства у ланцюгу поставок. Неналежне виконання контрагентом своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаність платника податків із протиправним характером діяльності його контрагента та, відповідно, недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків. Станом на час розгляду справи відповідачем не надано вироків суду у кримінальних справах щодо контрагентів позивача. Скаржником такі висновки судів не спростовано.

Доводи касаційної скарги зводяться до викладення фактичних обставин справи, посилань на практику Верховного Суду, висловлення незгоди з наданою судами попередніх інстанцій правовою оцінкою наявних у матеріалах цієї справи доказів у сукупності зі встановленими у справі обставинами, переоцінки доказів, що не є належним викладенням підстав касаційного оскарження.

Верховний Суд зауважує, що посилання скаржника на порушення судами норм процесуального права не підміняють визначення підстав касаційного оскарження та також не можуть вважатися належним правовим обґрунтуванням касаційної скарги у розумінні частини 4 статті 328 цього Кодексу. Невстановлення судами обставин справи від яких, як вважає скаржник, залежить правильність вирішення спору, знаходиться у площині дослідження та оцінки судом доказів у справі, що може бути підставою касаційного оскарження, передбаченою пунктом 4 частини 4 статті 328 та відповідним пунктом частини 2 статті 353 КАС України, однак скаржником не вказано дану підставу касаційного оскарження.

Верховний Суд зазначає, що у касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження, а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частини 1, 3 статті 341 КАС України).

Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Таким чином, недоліки касаційної скарги, які стали підставою для залишення її без руху, скаржником не усунуто в повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно положень пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись статтями 121, 169, 330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.06.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.11.2025 у справі №300/3417/24 повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

Судді І.А. Васильєва
В.П. Юрченко Р.Ф. Ханова