Справа № 554/12466/24
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2026-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року м. ПолтаваСправа № 554/12466/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення коштів.

Позовні вимоги:

стягнути з Державного бюджету України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з відповідного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 у сумі 124 300,54 грн, з яких 3% річних 23 548,41 грн та інфляційні збитки у сумі 100752, грн.

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

11.11.2024 ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Октябрського районного суду м.Полтави (надалі перейменований у Шевченківський районний суд м.Полтави) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі також відповідач, ГУ ПФУ в Полтавській області) про стягнення коштів.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Полтави від 20.05.2025 позов було задоволено.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 02.12.2025 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області було задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду м.Полтави від 20.05.2025 скасовано. Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення 3% річних, інфляційних збитків за невиконання грошового зобов`язання за рішенням суду закрито.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 05.06.2025 заяву ОСОБА_1 про направлення справи за встановленою юрисдикцією задоволено. Передано справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Полтавській області про стягнення 3% річних, інфляційних збитків за невиконання грошового зобов`язання за рішенням суду до Полтавського окружного адміністративного суду, як суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд справи.

Справа надійшла до Полтавського окружного адміністративного суду 08.01.2026, що підтверджується даними реєстрації на вхідному штампі.

08.01.2026 справа №554/12466/24 за результатами автоматизованого розподілу була передана для розгляду судді Полтавського окружного адміністративного суду Шевякову І.С.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13.01.2026 справу прийнято до провадження, позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 16.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, а також призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Аргументи учасників справи

В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що він є пенсіонером органів внутрішніх справ МВС України, який набув право з 2000 року на державне пенсійне забезпечення та перебуває на обліку у ГУПФУ і отримує пенсію за вислугою років, відповідно до норм Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII, що підтверджується пенсійним посвідченням. Пенсія призначена та виплачується виходячи з грошового забезпечення в основному розмірі 58% грошового забезпечення, про що свідчать матеріали пенсійної справи.

17.11.2021 Полтавський окружний адміністративний суд у справі №440/13932/21 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Полтавській області прийняв рішення про часткове задоволення позовних вимог. Рішенням у вказаній справі суд, крім іншого, зобов`язав ГУ ПФУ в Полтавській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області» від 23.06.2021 №33/37-4/10118 про розмір грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського станом на 19.11.2019, а також провести виплати з урахуванням раніше сплачених сум. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив. Дане рішення суду 18.12.2021 набрало законної сили.

ГУ ПФУ в Полтавській області згідно до прийнятого рішення суду проведено перерахунок пенсії та нараховано доплату (заборгованість) пенсії з 01.12.2019 по 31.12.2021 у розмірі 159 244,50 грн. Рішення суду виконано не в повному обсязі, ГУ ПФУ в Полтавській області не проведено виплату нарахованої доплати (заборгованості) пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 у визначеному розмірі. У зв`язку із тривалим невиконанням вказаного рішення суду, позивач звернувся до суду.

На думку позивача, оскільки рішення суду у справі №440/13932/21 не виконане тривалий час, що підтверджується матеріалами справи, то відповідачем, ГУ ПФУ в Полтавській області має бути сплачено суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також, 3 (три) проценти річних від простроченої суми, за невиконання грошового зобов`язання за рішенням суду у справі №440/13932/21, яке набрало законної сили, що й зумовило позивача звернутись за захистом своїх прав соціальних і конституційних та охоронюваних законом інтересів за даним позовом.

Відповідач правом відзиву на позов не скористався. копію ухвали з пропозицією подання відзиву отримав 17.02.2026 шляхом доставки ухвали в електронний кабінет, зареєстрований в системі Електронний суд.

Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Обставини справи, встановлені судом

ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ МВС України, який набув право з 2000 року на державне пенсійне забезпечення та перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Полтавській області і отримує пенсію за вислугою років, відповідно до норм Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII, що підтверджується пенсійним посвідченням. Пенсія призначена та виплачується виходячи з грошового забезпечення в основному розмірі 58% грошового забезпечення, про що свідчать матеріали пенсійної справи. Даний факт не заперечується сторонами.

17.11.2021 Полтавський окружний адміністративний суд у справі №440/13932/21 прийняв рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . Визнав протиправним розпорядження відділу з питань призначення пенсій та перерахунків пенсій військовослужбовців та деяких інших категорій громадян управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ в Полтавській області від 01.10.2021 №37/1600-0207-15. Зобов`язав ГУ ПФУ в Полтавській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" від 23.06.2021 №33/37-4/10118 про розмір грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського станом на 19.11.2019, а також провести виплати з урахуванням раніше сплачених сум. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.

Дане рішення суду 18.12.2021 набрало законної сили.

На виконання вказаного рішення ГУ ПФУ в Полтавській області проведено перерахунок пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" №33/37- 4/10118 від 23.06.2021 про розмір грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум та нараховано доплату пенсії за рішенням суду у розмірі 159 244,50 грн, яку обліковано в реєстрі судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

Вказана сума позивачу станом на дату розгляду справи не виплачена.

ОСОБА_1 , посилаючись на статтю 625 ЦК України, зазначає, що оскільки виконання грошового зобов`язання відповідачем порушено, рішення суду у справі №440/13932/21 не виконується, то у позивача виникло право про стягнення у разі невиконання грошового зобов`язання 3% річних та інфляційних збитків.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувсь до суду з даним позовом.

Норми права, які підлягають застосуванню

Положеннями частини другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено відповідальність за порушення грошового зобов`язання.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Висновки щодо правозастосування

Отже стягнення з боржника інфляційних втрат внормовується статтею 625 ЦК України.

Таке стягнення є різновидом цивільно-правової відповідальності за неналежне виконання цивільно-правового зобов`язання.

В обставинах цієї справи немає спору щодо фактів несвоєчасного виконання державним органом, ГУ ПФУ в Полтавській області, судового рішення в частині виплати нарахованої заборгованості за пенсійними виплатами; щодо розміру заборгованості та тривалості невиконання обов`язку виплатити заборгованість.

Ключовим питанням цієї справи є те, чи може бути застосовано відповідальність цивільно-правового характеру, передбачену відповідними нормами Цивільного кодексу України, за прострочення виконання зобов`язання державного органу перед громадянином, що виникло з виконання функції держави відповідним органом.

Верховний Суд у постанові від 08.02.2018 у справі №826/22867/15 зазначив, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами належними до сплати кредиторові.

У постанові від 18.03.2020 у справі №711/4010/13-ц Великою Палатою Верховного Суду було сформовано висновок, відповідно до якого приписи статті 625 ЦК України не застосовуються до трудових правовідносин, сімейних та інших правовідносин, які регулює спеціальне законодавство.

В силу частини другої статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Беручи до уваги відсутність договірних зобов`язань між позивачем та відповідачем, суд вважає, що підстави виникнення цивільних прав та обов`язків в даному випадку відсутні. Отже, між позивачем та відповідачем в межах спірних правовідносин не існують цивільні правовідносини, у тому числі й зобов`язального характеру.

Передбачене частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входить до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, як спосіб захисту майнового права та інтересу у цивільно-правових відносинах.

За таких обставин норми Цивільного кодексу України, зокрема, ті, що регулюють наслідки порушення зобов`язань, до спірних правовідносин, які виникли у зв`язку з виконанням судового рішення, не застосовуються.

Отже, у цій справі відсутні підстави для застосування цивільно-правової відповідальності до відповідача, оскільки правовідносини, що склались між позивачем та відповідачем, є публічними, а не цивільно-правовими.

У сукупності викладених обставин, суд дійшов висновку про відсутність цивільно-правового порушення з боку відповідача, яке мало б складатися з протиправної поведінки (умисне протиправне користування відповідачем коштами, належними позивачеві), що спричинила збитки, вини заподіювача шкоди та причинно-наслідкового зв`язку між ними.

Оскільки пенсійний орган не є боржником, що прострочив виконання грошового зобов`язання, у розумінні статті 625 ЦК України, то положення статті 625 ЦК України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, які в даному випадку виникли у зв`язку з виконанням судового рішення.

Вказаний висновок щодо застосування статті 625 ЦК України узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 27.08.2020 у справі №804/871/16, від 18.07.2018 у справі №2а-11853/10/1570, яка враховується судом при вирішенні даної справи відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України.

Отже, відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання пенсійного органу нарахувати та виплатити позивачу інфляційних втрат та 3% річних.

Принагідно суд зазначає, що у сфері публічних правовідносин питання знецінення грошових виплат та майнових втрат, пов`язаних з несвоєчасними виплатами, внормовується іншими законами, які використовують інші правові механізми, зокрема, компенсації втрати частини доходів, тощо.

Таким чином, позовні вимоги є безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) про стягнення коштів.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.С. Шевяков