Справа № 560/1229/25
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2026-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1229/25

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шевчук О.П.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

16 березня 2026 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Курка О. П. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України в особі Центральної військово-лікарської комісії про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся із позовом до Хмельницького окружного адміністративного суду в якому просив: визнати протиправним рішення Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, оформлене витягом із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії ЗС України від 02.01.2025 №29 щодо встановлення причинного зв`язку травми, захворювань, позивача. Зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України прийняти рішення, яким встановити причинний зв`язок отриманої позивачем травми з виконанням обов`язків військової служби.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.04.2025 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, оформлене витягом із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії ЗС України від 02.01.2025 №29 щодо встановлення причинного зв`язку травми, захворювань, ОСОБА_1 .

Зобов`язано Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо встановлення причинного зв`язку травми від 29.03.1981 та діагностованих захворювань з військовою службою, з урахуванням висновків суду згідно вказаного рішення суду.

В задоволення інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач в 1980-1982 роках проходив військову службу у лавах Радянської армії у військовій частині НОМЕР_1 з місцем знаходження в АДРЕСА_1 . В період проходження військової служби, а саме 29 березня 1981 року позивач отримав закриту, черепно-мозкову травму, струс головного мозку з втратою свідомості при виконанні обов`язків з військової служби в наслідок автомобільної аварії. Після чого лікувався у військовій частині стаціонарно.

Позивач звернувся до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України щодо встановлення причинного зв`язку травми від 29.03.1981 року та діагностованих у нього захворювань, з військовою службою.

Відповідач листом від 08.05.2024 року №598/0110144 запропонував позивачу надати ЦВЛК ЗС України засвідчені належним чином копії: медичних документів (за наявності): виписок із медичних карт стаціонарного хворого закладів охорони здоров`я та довідок ВЛК за-час проходження військової служби та під час одержання травми від 28.03.1981, медичну карту амбулаторного хворого та медичну книжку військовослужбовця, постанову про закриття кримінального провадження та матеріалів розслідування військової частини з приводу дорожньо-транспортної пригоди.

На підставі вище викладеного позивачем були надані Центральній військово-лікарській комісії вказані документи, а саме: копія довідки від 15.04.1981 року №133 про отримання травми; копія санітарно-курортної карти; копія амбулаторної карти 1981-2020, копія амбулаторної карти 1980-2024.

Також, встановлено, що позивач звертався з Анкетою-запитом про надання інформації та підтверджуючих документів в Центральний архів Міністерства оборони російської федерації, але жодних відомостей не отримав.

За результатами розгляду заяви позивача Центральна військово-лікарська комісія надіслала витягу з засідання Центральної військово-лікарської комісії від 02.01.2025 №29, щодо встановлення причинного зв`язку його травми, захворювань.

Згідно вказаного витягу встановлено, що захворювання особи звільненої з військової служби, ОСОБА_1 , 1961 року народження "Змішана (дисциркуляторна, посттравматична) енцефалопатія II ст., стійкий помірний вестибулоатактичниий, лікворо-гіпертензивний синдром, стійкий цефалгічний синдром, помірне когнітивне зниження. Повторна ТІА у ВББ (11.01.2024). Гіпертензивна (гіпертонічна) хвороба серця без застійної серцевої недостатності. Гіпертонічна, хвороба III ст. 1-2 ст., ризик 4,- ГЛШ. ІХС: кардіосклероз. Кальциноз. АК. Аневризма МПП. Синусова брадікардія. БПГЛНПГ. НАК І. НМК І ст. СН На (ФВ 54%). ФК II. Стан після ГПМК. Радикулопатія. Хронічний дискогеннний попереково-крижовий радикуліт з стійким помірним больовим та м`язево-тонічним синдромами, стійким помірним порушенням функції. Часті загострення, що підтверджується військово-обліковою та медичною документацією - захворювання, ні не пов`язані з проходженням військової служби.

Таким чином, відповідач прийняв рішення про відмову пов`язати 29 березня 1981 року отриману позивачем закриту черепно-мозкову травму струс головного мозку з втратою свідомості, при виконанні обов`язків військової служби в наслідок автомобільної аварії, оформлене витягом з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 02.01.2025 №29.

Позивач вважає, що жодних законних підстав для такої відмови не було, та таке рішення є незаконними та необґрунтованим, а тому звернувся до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції при ухваленні рішення в оскаржуваній частині виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі вказаної норми апеляційний суд не надає правової оцінки рішенню суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позову за такими доводами.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 затверджено Положення (далі - Положення №402).

Відповідно до п.1.1 роз.1 Положення №402, це положення визначає процедуру проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями, визначеними у главі 2 цього розділу. Це Положення поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, членів їх сімей, призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно п.1.2 роз.1 Положення №402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців, які проходять базову військову службу); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби; визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ; встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.

Згідно п.1.3 роз.1 Положення №402, основними завданнями військово-лікарської експертизи є: добір громадян України, придатних за станом здоров`я до військової служби, для укомплектування Збройних Сил України; аналіз результатів медичного огляду та розробка заходів щодо комплектування Збройних Сил України особовим складом, придатним до військової служби за станом здоров`я; контроль за організацією і станом лікувально-оздоровчої роботи серед призовників, аналіз результатів і розроблення пропозицій із удосконалення цієї роботи; контроль за організацією, проведенням і результатами лікувально-діагностичної роботи у закладах охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності (далі - заклади охорони здоров`я (установи) та медичних підрозділах військових частин, що стосується військово-лікарської експертизи; надання методичної та практичної допомоги з питань військово-лікарської експертизи військово-лікарським комісіям, закладам охорони здоров`я (установам); визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть; розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства охорони здоров`я України (далі - МОЗ України) і Міністерства оборони України вимог щодо стану здоров`я призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, резервістів для найдоцільнішого використання їх на військовій службі; визначення ступеня придатності військовослужбовців до військової служби у зв`язку з їх звільненням; проведення наукової роботи з питань військово-лікарської експертизи; підготовка кадрів для військово-лікарських комісій; формування висновку про необхідність забезпечення особи з обмеженнями повсякденного функціонування допоміжними засобами реабілітації (технічними та іншими засобами реабілітації) за формою, наведеною в додатку до Порядку забезпечення допоміжними засобами реабілітації (технічними та іншими засобами реабілітації) або з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення і виплати грошової компенсації вартості за самостійно придбані такі засоби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2012 року № 321.

Відповідно до п.1.1 роз.ІІ Положення №402, визначено, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний час та під час дії особливого періоду. При встановленні діагнозу насамперед враховуються результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень. Якщо дані попередньої медичної документації не співпадають з результатами актуального обстеження, проводиться спільний огляд (консиліум) за участі провідних (головних) медичних фахівців, під час якого може прийматись рішення про неврахування контраверсійних результатів попередніх досліджень (документів, виписок, заключень тощо) та госпіталізацій при винесенні експертного рішення.

Згідно п.2.1 п.2 роз.І Положення №402, для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.

ВЛК приймають постанови у тому числі на виїзних засіданнях та, в окремих випадках (лікування за кордоном) - дистанційно.

Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Постанови ВЛК можуть бути відмінені або скасовані штатними ВЛК.

Постанова ВЛК скасовується у випадках, коли попередня постанова ВЛК на дату її прийняття не відповідала законодавству та/або була прийнята на підставі недійсних документів.

Постанова ВЛК відміняється у випадках, коли необхідно привести зміст попередньої постанови ВЛК (яка була прийнята правильно) у відповідність до чинного законодавства.

Документація, яка створюється (заповнюється) в процесі військово-лікарської експертизи, ведеться в паперовій або в електронній формі. Документування в електронній формі здійснюється із застосуванням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги".

Відповідно до пп.2.3 п.2 роз. І, Положення №402, ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.

Начальник ЦВЛК безпосередньо підпорядковується командувачу Медичних сил Збройних Сил України. Усі штатні ВЛК Збройних Сил України безпосередньо підпорядковуються начальнику ЦВЛК.

Порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та колишніх військовослужбовців зі службою у Збройних Силах України встановлений у главі 2 Розділу 2 Положення.

Згідно пп.21.1-.21.3. п 21 роз. 2 Положення №402, у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено, діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.

Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних військовими, комісаріатами на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби штатні ВЛК.

Причинний зв`язок захворювань; поранень, контузій, травм; каліцтв у колишніх військовослужбовців визначають штатні ВЛК; у колишніх військовослужбовців інших військових формувань, утворених, відповідно до законів України, та військових формувань колишнього СРСР, правонаступниками яких вони стали, штатні ВЛК цих військових формувань та оформлюють протоколом.

Відповідно до пп."б" п.21.5 Положення №402, постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях: б) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини в період громадянської та Другої світової воєн" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби у складі діючої армії і флоту у роки громадянської війни, Другої світової війни, участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Другої світової війни.

Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, у випадках, передбачених частиною 3 статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Згідно п.п. д) п.21.5 глави. 21 Розділу 2. Положення "Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" якщо воно виникло в період служби у військових, частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність, або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.

У такому самому формулюванні приймаються постанови при медичному огляді військовослужбовців за результатами поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних ними в період проходження військової служби, коли документи про обставини їх одержання на момент медичного огляду відсутні.

Пунктами 21.7.-21.8. глави 21 розділу 2 Положення №402 передбачено, що постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року №36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за №169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва). На військовослужбовців довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) оформляється у 2 примірниках, перший подається у госпітальну (гарнізонну) ВЛК, а другий зберігається постійно в особовій справі військовослужбовця. У виняткових випадках допускається розгляд ВЛК копії, вказаної довідки, засвідченої відповідною посадовою особою та скріпленої гербовою печаткою військової частини (закладу охорони здоров`я Збройних Сил України).

При медичному огляді військовослужбовців, колишніх військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) до введення в дію Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 4 січня 1994 року №2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 липня 1994 року за №177/386, і не мають довідки, виданої військовою частиною, ВЛК можуть бути прийняті до уваги достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем поранення (контузії, травми, каліцтва) (записи про первинне звернення по медичну допомогу із зазначенням обставин одержання поранення (травми), витяг із історії хвороби, матеріали службового розслідування, дізнання, досудового слідства за фактом поранення (травми) та інші медичні або військово-облікові документи).

Матеріалами справи підтверджується, що травму позивач отримав під час проходження військової служби у лавах Радянської армії у військовій частині НОМЕР_1 за місцем знаходження в АДРЕСА_1 . Водночас, позивач для отримання додаткової інформації з приводу вказаної події звертався із відповідними анкетами-запитами до начальника Центрального архіву Міністерства оборони російської федерації, однак жодної відповіді не отримав з приводу запитуваних відомостей.

При цьому визначений причинний зв`язок захворювання згідно вказаного витягу із протоколу засідання, що "Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби" є таким, що визначений відповідачем без урахування усіх наявних доказів, та без дослідження усіх обставин на які вказує позивач, оскільки саме вказана травма була отримана ним під час проходження військової служби.

Разом з тим, погіршення стану здоров`я та інші захворювання, які виникли у позивача в подальшому пов`язані саме з проходженням військової служби, коли позивач безпосереньо отримав закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку з втратою свідомості при виконанні обов`язків військової служби.

Суд також зауважує, що Військово-лікарською комісією не були враховані захворювання, які виникли у позивача як наслідок отриманої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку з втратою свідомості.

Отже, під час дослідження даного питання комісією не було застосовано метод індивідуальної оцінки відповідно до вимог пункту 6.9 глави 6 Розділу II Положення ВЛК, ВЛК не враховувало медичні документи про стан здоров`я позивача та виписки із картки амбулаторного (стаціонарного) хворого щодо попереднього лікування.

А тому, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що винесене рішення Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, оформлене витягом із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії ЗС України від 02.01.2025 №29 щодо встановлення причинного зв`язку травми, захворювань позивача є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги про те, що витяг із протоколу засідання ВЛК не може бути предметом судового оскарження, апеляційний суд вважає необґрунтованими. Хоча протокол засідання комісії за своєю формою фіксує перебіг засідання та результати голосування, однак у спірних правовідносинах саме витяг із протоколу є документом, яким оформлюється та доводиться до відома заінтересованих осіб рішення військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку захворювання, поранення чи інших ушкоджень. Такий документ безпосередньо породжує правові наслідки для позивача, оскільки використовується органами військового управління та іншими суб`єктами владних повноважень як офіційне підтвердження прийнятого ВЛК рішення, а відтак впливає на обсяг прав та гарантій особи. За таких обставин саме цей документ є формою реалізації владного управлінського рішення суб`єкта владних повноважень, що відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України може бути предметом судового контролю.

Також колегія суддів відхиляє посилання апелянта на дискреційний характер повноважень ВЛК щодо визначення причинного зв`язку захворювань та формулювань постанов. Надання суб`єкту владних повноважень дискреції не виключає можливості судового контролю за реалізацією таких повноважень, оскільки суд перевіряє, чи діяла комісія в межах наданих повноважень, чи дотримано процедуру прийняття рішення, а також чи є воно обґрунтованим, пропорційним та таким, що прийняте з урахуванням усіх істотних обставин справи. Отже, сам по собі дискреційний характер відповідних повноважень не позбавляє суд права перевіряти законність рішення ВЛК та, у разі встановлення порушень, скасовувати документ, яким таке рішення оформлено.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.4 ст.245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У разі якщо ухвалення рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що за для відновлення порушеного права позивача необхідно зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо встановлення причинного зв`язку травми від 29.03.1981 та діагностованих захворювань з військовою службою, з урахуванням висновків суду згідно вказаного рішення суду.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Курко О. П. Боровицький О. А.