Справа № 360/364/26
Суддя: С.В. Кисіль
Дата ухвалення: 2026-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про продовження строку усунення недоліків

16 березня 2026 року м. ДніпроСправа № 360/364/26

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Кисіль С. В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними та скасування постанов, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2026 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла сформована 22 лютого 2026 року в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач), в інтересах якого звернувся адвокат Гребенар Олексій Володимирович (далі представник позивача), до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Харківській області), в якій представник позивача просить суд:

- визнати протиправними та скасувати постанови ГУ ПФУ в Харківській області від 31 грудня 2025 року № /-2025-1, від 08 січня 2026 року № /-2026-1, від 13 січня 2026 року № /-2026-2 про відмову у здійсненні страхових виплат/наданні соціальних послуг позивачу;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області поновити нарахування та виплату позивачу за його заявою від 28 грудня 2025 року щомісячних страхових виплат з 01 липня 2022 року, з виплатою заборгованості, яка виникла за період невиплати по дату відновлення щомісячних страхових виплат.

Ухвалою суду від 02 березня 2-26 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху і запропоновано представнику позивача протягом десяти днів з дати отримання даної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду позовної заяви, оформленої з дотриманням вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України, з доказами направлення відповідачу; заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

09 березня 2026 року від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заява від 07 березня 2024 року, до якої додана уточнена позовна заява від 07 березня 2026 року, в якій представник позивача просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову ГУ ПФУ в Харківській області № /-2026-2 від 13 січня 2026 року про відмову у здійсненні страхових виплат/наданні соціальних послуг позивач;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області поновити нарахування та виплату позивачу за його заявою від 28 грудня 2025 року щомісячних страхових виплат з 01 липня 2022 року, з виплатою заборгованості, яка виникла за період невиплати по дату відновлення щомісячних страхових виплат.

Представником позивача також надана заява про поновлення строку звернення до суду від 07 березня 2026 року.

Розглянувши надані представником позивача матеріали в сукупності з позовною заявою, суддя дійшов висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), у зв`язку з чим суд вважає за необхідне продовжити позивачу строк для усунення недоліків.

Поновлення та продовження процесуальних строків врегульовано статтею 121 КАС України.

Відповідно до частини третьої статті 121 КАС України якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, судом, який встановив строк, у письмовому провадженні.

Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою (частина шоста статті 121 КАС України).

Частиною другою статті 121 КАС України визначено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Представником позивача надана заява про поновлення строку звернення до суду від 07 березня 2026 року, в обґрунтування якої зазначено наступне.

На момент початку збройної агресії російської федерації позивач знаходився за зареєстрованим місцем свого проживання м. Антрацит Луганської області, куди він виїхав до початку бойових дій для перевірки схоронності свого майна, яке там залишилося, а вже після 24 лютого 2022 року він не зміг повернутися на підконтрольну українській владі територію України у зв`язку із закриттям усіх пунктів пропуску з тимчасово окупованою територією Луганської області. Крім того, країною-агресором на тимчасово окупованій території України, а саме в м. Антрацит, де саме зареєстрований та проживає позивач, з 2021 року було були припинено роботу будь-яких українських операторів мобільного зв`язку та відсутнє покриття українського мобільного зв`язку.

Також на тимчасово окупованій території України було відключено або заблоковано інтернет-зв`язок з абонентами, що знаходяться на підконтрольній території України та був заборонений вільний доступ до офіційних сторінок в мережі інтернет державних органів України в тому числі Фонду соціального страхування України та Пенсійного Фонду України, а саме порталу ПФУ та банківського застосунку АТ «Ощадбанк».

Таким чином, особи, які здійснили тимчасову окупацію даних територій, відключили будь-який зв`язок з територією України. Вказані факти є загальновідомими для всіх із засобів масової інформації.

Позивач намагався зв`язатися з територіальним органом ПФУ, де він отримує пенсію та щомісячні страхові виплати, але зробити це, не будучи спеціалістом в інформаційних технологіях, практично неможливо.

Так, з жовтня 2024 року позивач звертався до органів ПФУ з проблемою поновлення соціальних виплат, але його питання не було вирішено.

Крім того, на момент звернення не було передбачено порядку поновлення щомісячних виплат, крім особистого звернення до органів Пенсійного фонду України, але особисто звернутися у позивача не було можливості у зв`язку з тим, що він перебував на тимчасово окупованій території України та виїхати через європейські країни не було фінансової можливості.

Такий порядок поновлення без особистого прибуття до органів ПФУ з`явився тільки в лютому 2025 року, а саме після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 року № 299, яка набрала чинності з 20 березня 2025 року.

Але при цьому, необхідно враховувати, що у відповідача є в наявності уся необхідна інформація для поновлення щомісячних страхових виплат. Але відповідач посилається на те, що нібито відсутня інформація, що підтверджує право на страхову виплату (документи), тому позивач повинен особисто звернутися до територіальних органів Пенсійного фонду України, що вбачається із відповідей відповідача.

Отже, позивач, сподіваючись на належне виконання своїх посадових обов`язків державним органом, який здійснює виплату пенсії та щомісячних страхових виплат, чекав відновлення цих виплат, які йому призначені безстроково та без обмеження будь-якими строками. Тобто держава в особі державного органу, керуючись тим, що особа перебуває на тимчасово окупованій території України позбавила позивача права на отримання цих соціальних виплат, розуміючи що у пенсіонера та потерпілого на виробництві будуть труднощі у поновленні цих виплат.

Вказані дії є неприпустимими та порушують право потерпілого на виробництві на виплати, які йому належать від держави.

Крім того, у відповіді відповідача від 31 грудня 2025 року повідомлено, що виплата щомісячних страхових виплат не проводиться з 01 липня 2022 року, тобто це не відноситься до терміну «не нарахування», а тому відповідно на позивача продовжує розповсюджуватися приписи частини сьомої статті 41 Закону № 1105, якими передбачено, що якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхових виплат, з вини уповноваженого органу управління або його територіальних органів своєчасно не призначено або не виплачено суму страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку з підвищенням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України «Про оплату праці». З цього можна дійти висновку, що у цих випадках адміністративний позов з відповідними вимогами може бути подано без обмеження будь-яким строком.

Тобто норми вищевказаного закону чітко вказано, що якщо є вина державного органу, то право потерпілого на виробництві на отримання виплат не втрачається.

У даних спірних правовідносинах є протиправні дії пенсійного органу, який обмежує позивача у отриманні виплати пенсії та щомісячних страхових виплат у спосіб, не передбачений законом, тобто порушуючи саме норми законодавчого акту, який регламентує виплати соціальних допомог.

Щодо заявленого представником позивача клопотання про поновлення строку звернення до суду з цим позовом суд зазначає наступне.

Статтею 122 КАС України визначені строки звернення до адміністративного суду.

Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частинами першою, другою статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, за змістом наведеної процесуальної норми законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

На думку суду, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, яка звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 грудня 2020 року у справі № 510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі № 340/1019/19).

Пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31 березня 2021 року у справі № 240/12017/19 відступила від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29 жовтня 2020 року у справі № 816/197/18, від 20 жовтня 2020 року у справі № 640/14865/16-а, від 25 лютого 2021 року у справі № 822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави (постанови Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі № 816/197/18 (касаційне провадження № К/9901/50050/18), від 20 жовтня 2020 року у справі № 640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період (постанова Верховного Суду від 25 лютого 2021 року у справі № 822/1928/18) та дійшла такого правового висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. Водночас триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів;

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Отже, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/ помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/ несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Отже, з дня отримання / неотримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія, вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Суд зазначає, що ці ж правила щодо обчислення строків звернення до суду застосовуються і до щомісячної страхової виплати.

Процесуальна природа та призначення строків звернення до суду зумовлюють при вирішенні питання їх застосування до спірних правовідносин необхідність звертати увагу не лише на визначені в нормативних приписах відповідних статей загальні темпоральні характеристики умов реалізації права на судовий захист - строк звернення та момент обчислення його початку, але й природу спірних правовідносин щодо захисту прав, свобод та інтересів, у яких особа звертається до суду.

Визначення строку звернення до адміністративного суду в системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

КАС України не пов`язує право суду поновити пропущений строк звернення до адміністративного суду з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Таким чином, у кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та робить висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості. Відповідно з цим, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів судом установлено, що позивач ставить перед судом питання про поновлення їй виплати щомісячної страхової виплати з липня 2022 року.

Не отримуючи з липня 2022 року щомісячні страхові виплати, позивач повинний був дізнатися про припинення виплати такої щомісячної страхової виплати, а отже, й про порушення своїх прав.

Суд зазначає, що твердження представника позивача про те, що правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі № 240/12017/19, не є релевантною до спірних правовідносин, є помилковим.

Також треба зазначити, що з жовтня 2024 року позивач звертався до органів ПФУ з проблемою поновлення соціальних виплат, але його питання не було вирішено. Але тільки у грудні 2025 року позивач звернувся до адвоката для захисту свого порушеного права щодо поновлення нарахування та виплату щомісячних страхових виплат з 01 липня 2022 року.

З позовом до суду позивач через свого представника звернувся 22 лютого 2026 року. Тобто з дня, коли позивачу стало відомо про припинення виплати страхової виплати, минуло більше трьох років.

З урахуванням вказаного підстави, зазначені представником позивача для поновлення строку звернення до адміністративного суду, визнаються судом неповажними.

Згідно з частинами першою, другою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Отже, згідно з частиною першою статті 123 КАС України позивач має право подати суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати інші підстави для поновлення пропущеного строку.

Враховуючи встановлені обставини, суд вважає за необхідне продовжити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви на п`ять днів з дня отримання ухвали про продовження строку на усунення недоліків позовної заяви.

Керуючись статтями 123, 160, 161, 169, 256 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Продовжити представнику ОСОБА_1 адвокату Гребенару Олексію Володимировичу строк для усунення недоліків позовної на п`ять календарних днів з дати отримання цієї ухвали.

Запропонувати представнику ОСОБА_1 адвокату Гребенару Олексію Володимировичу протягом п`яти календарних днів з дати отримання цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» зі скріпленням електронним підписом учасника справи (його представника) заяву про поновлення строку звернення до суду в частині позовних вимог про зобов`язання вчинити певні дії за період з 01 липня 2022 року до 21 серпня 2025 року включно та документальним підтвердженням наявності інших поважних причин пропуску строку звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовна заява буде повернута позивачеві та вважатиметься неподаною.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати представнику позивача.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя С.В. Кисіль