Справа № 440/10932/24
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2026-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року м. ПолтаваСправа № 440/10932/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Головка А.Б.,

за участю: секретаря судового засідання Гаврильєва С.С.,

представника позивача Лазоренка Р.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання бездіяльності Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області щодо не реєстрації згідно Закону України "Про адміністративну процедуру" заяви ОСОБА_1 про прийняття адміністративного акту та не направлення письмового підтвердження реєстрації заяви із зазначенням дати та номера реєстрації протиправною; зобов`язання Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області згідно Закону України "Про адміністративну процедуру" заяву ОСОБА_1 про прийняття адміністративного акту зареєструвати, направити письмове підтвердження реєстрації заяви із зазначенням дати та номера реєстрації та розпочати адміністративне провадження.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 05.06.2024 року позивач звернувся до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області в порядку Закону України "Про адміністративну процедуру" із заявою, в якій просив прийняти адміністративний акт про переведення нежитлового приміщення (майстерні обладнання кабельного телебачення), яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 у категорію житлового - квартири з присвоєнням адреси: АДРЕСА_2 . Проте, відповідач в порушенням вимог Закону України "Про адміністративну процедуру" не розглянув вказану заяву та рішення не прийняв.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.09.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/10932/24 за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечував задоволення позову. Зазначав, що 04.04.2024 року на засіданні виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області проєкт рішення "Про присвоєння адреси квартирі в житловому будинку по АДРЕСА_1 " було виключено з порядку денного. Зазначає, що позивачу було направлено повідомлення листом від 04.07.2024 року № М02-28/2239-2. Крім того, наголошував на тому, що позовні вимоги у частині зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії є втручанням у його дискреційні повноваження.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.02.2026 року прийнято рішення перейти до розгляду адміністративної справи № 440/10932/24 в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні 26.02.2026 року представник позивача позовні вимоги підтримав, а представник відповідача заперечив задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у заявах по суті справи.

Заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини справи.

ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення (майстерні обладнання кабельного телебачення), яке розташоване в багатоквартирному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яке відповідно до рішення Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області № 468 від 08.08.2008 року "Про реконструкцію квартири АДРЕСА_3 " переведене з житлового фонду в нежитловий.

05.06.2024 року позивач звернувся до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області в порядку Закону України "Про адміністративну процедуру" із заявою, в якій просив прийняти адміністративний акт про переведення нежитлового приміщення (майстерні обладнання кабельного телебачення), яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 у категорію житлового - квартири з присвоєнням адреси: АДРЕСА_2 .

Позивач не погодився із бездіяльністю відповідача щодо розгляду його заяви від 05.06.2024 року в порядку Закону України "Про адміністративну процедуру" та звернувся з позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. При цьому використання власності не може завдати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Статтею 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено зміст права власності, зокрема це право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном.

За правилами частини першої статті 320 цього ж Кодексу власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з статтею 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

Житло є специфічним об`єктом права власності, тому свобода використання житла його власниками обмежується нормами, спрямованими на схоронність жилих приміщень та не порушення прав інших осіб, зокрема, інших мешканців жилого будинку. При цьому, право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності в порядку та з обмеженнями, встановленими законом, прямо закріплене статтею 320 ЦК України.

Згідно з положеннями статті 6 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного або тимчасового проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Надання приміщень у жилих будинках для потреб промислового характеру забороняється.

Відповідно до статті 8 ЖК України переведення придатних для проживання жилих будинків і жилих приміщень в нежилі, як правило, не допускається. У виняткових випадках переведення жилих будинків і жилих приміщень у нежилі може здійснюватися за рішенням органів, зазначених у частині другій статті 7 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 7, частини першої статті 8 ЖК України у виняткових випадках переведення жилих будинків і жилих приміщень у нежилі може здійснюватися за виконавчого комітету обласної, міської (міста республіканського підпорядкування) ради.

Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі Закон № 280/97-ВР) визначено систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

За приписами пункту 1-1 частини першої статті 37 Закону № 280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать такі власні (самоврядні) повноваження: прийняття рішень про присвоєння, зміну, коригування, анулювання адрес об`єктів нерухомого майна у випадках та порядку, встановлених Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Частиною першою статті 51 Закону № 280/97-ВР визначено, що виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради.

Відповідно до частини шостої статті 59 Закону № 280/97-ВР виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Нормативно - правовим актом, який встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів, є Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 № 3038-VI (далі Закон № 3038-VI).

За правилами частини першої статті 26-3 Закону № 3038-VI адресою об`єкта нерухомого майна (далі - адреса) є унікальна структурована сукупність реквізитів, що використовуються для ідентифікації об`єкта та визначення місця його розташування на місцевості.

Відповідно до частини другої статті 26-3 Закону № 3038-VI порядок присвоєння адрес об`єктів нерухомого майна затверджується Кабінетом Міністрів України. Порядок не може передбачати обов`язок фізичних та юридичних осіб щодо отримання будь-яких дозволів, погоджень або інших документів дозвільного характеру, а також повноважень державних органів, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, підприємств, установ, організацій, утворених такими органами, видавати зазначені документи.

Рішення про присвоєння, зміну, коригування адреси об`єкта нерухомого майна, про відмову у присвоєнні, скасування адреси об`єкта нерухомого майна приймається відповідно до положень Закону України "Про адміністративну процедуру".

Відповідно до частини третьої статті 26-3 Закону № 3038-VI адреса присвоюється об`єктам будівництва, будинкам, будівлям, спорудам, квартирам, гаражним боксам, машиномісцям, іншим житловим та нежитловим приміщенням, які є самостійними об`єктами нерухомого майна.

Відповідно до частини четвертої статті 26-3 Закону № 3038-VI реквізитами адреси є: 1) назва держави (Україна); 2) назва адміністративно-територіальної автономії у складі України - для об`єктів, розташованих на території Автономної Республіки Крим; 3) назва області (крім Автономної Республіки Крим, міст Києва та Севастополя); 4) назва району - для населених пунктів районного підпорядкування; 5) назва населеного пункту, а для об`єктів, розташованих за його межами, - назва найближчого населеного пункту (об`єднаної територіальної громади), розташованого у межах відповідного району (об`єднаної територіальної громади); 6) назва гідрографічного, соціально-економічного, природно-заповідного або іншого подібного об`єкта (за наявності); 7) назва вулиці, площі, майдану, шосе, проспекту, бульвару, алеї, провулку, узвозу тощо (далі - вулиця) (за наявності); 8) номер об`єкта (будинку, будівлі, споруди); 9) номер корпусу - для об`єктів, які складаються з декількох корпусів; 10) номер квартири, гаражного боксу, машиномісця, іншого житлового та нежитлового приміщення, яке є самостійним об`єктом нерухомого майна (за наявності).

Реквізит адреси об`єкта, передбачений пунктом 10 частини четвертої цієї статті, визначається замовником у проєктний документації на будівництво об`єкта (на планах поверхів).

За приписами абзацу 2 частини п`ятої статті 26-3 Закону № 3038-VI адреса (крім реквізиту, визначеного пунктом 10 частини четвертої цієї статті) присвоюється, змінюється, коригується, скасовується: виконавчим органом сільської, селищної, міської ради - у разі, якщо об`єкт знаходиться у межах території, на яку поширюються повноваження сільської, селищної, міської ради.

За приписами частини шостої статті 26-3 Закону № 3038-VI виконавчий орган сільської, селищної, міської та районної у місті ради, місцева державна адміністрація або районна у місті Києві державна адміністрація (далі - орган з присвоєння адреси) протягом п`яти робочих днів з дня отримання повідомлення про необхідність присвоєння адреси об`єкту нового будівництва, визначеного частиною дев`ятою статті 36 та частиною третьою статті 37 цього Закону:

1) приймає рішення про присвоєння адреси, що повинно містити відомості про ідентифікатор об`єкта будівництва;

2) оприлюднює рішення про присвоєння адреси на своєму офіційному веб-сайті (у разі наявності);

3) вносить інформацію про присвоєння адреси (у тому числі копію рішення про присвоєння адреси) до Реєстру будівельної діяльності.

Адреса вважається присвоєною з дня внесення до Реєстру будівельної діяльності інформації про її присвоєння.

Відповідно до частини 10 статті 26-3 Закону № 3038-VI програмні засоби Реєстру будівельної діяльності у день реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката забезпечують автоматичне направлення відповідному органу з присвоєння адреси повідомлення про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта до відома. Прийняття додаткових розпорядчих документів щодо присвоєння адреси, крім визначених цією статтею, не вимагається.

Відповідно до частини двадцятої статті 26-3 Закону № 3038-VI органу з присвоєння адреси забороняється вимагати від замовника додаткові документи для прийняття рішення про присвоєння, зміну, коригування адреси, якщо вони не передбачені цим Законом.

Додаткові документи та інформацію, необхідні для прийняття рішення про присвоєння, зміну, коригування адреси, орган з присвоєння адреси отримує відповідно до частини восьмої статті 9 Закону України "Про адміністративні послуги".

Орган з присвоєння адреси при виконанні повноважень, визначених цією статтею, має право доступу до інформаційних ресурсів та баз даних в обсязі та порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України в Порядку визначення адрес.

Частинами 1-3 статті 26-4 Закону №3038-VI передбачено, що після запровадження електронної системи присвоєння, зміна, коригування, скасування адреси щодо об`єктів, право на виконання будівельних робіт щодо яких набуто до запровадження цієї системи, здійснюються у порядку, визначеному статтею 26-3 цього Закону, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею і Законом України "Про адміністративну процедуру".

Документи для присвоєння, коригування адреси подаються відповідно до статті 26-1 цього Закону.

Присвоєння адреси здійснюється за вибором замовника після отримання права на виконання будівельних робіт або після прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію.

Частиною п`ятої статті 26-4 Закону № 3038-VI визначено, що для присвоєння адреси подаються такі документи:

1) заява про присвоєння адреси щодо об`єкта будівництва або закінченого будівництвом об`єкта із зазначенням прізвища, імені, по батькові заявника та реєстраційного номера облікової картки платника податків (за наявності) - для фізичної особи або найменування та ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - для юридичної особи, відомостей про ідентифікатор закінченого будівництвом об`єкта (для об`єктів, яким присвоєно ідентифікатор до подання заяви);

2) копія документа, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій споруджується (споруджено) об`єкт (крім випадків, встановлених Кабінетом Міністрів України в Порядку присвоєння адрес), - у разі, якщо право власності або користування земельною ділянкою не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

3) генеральний план об`єкта будівництва (у разі спорудження об`єкта на підставі проектної документації на будівництво) - у разі подання заяви про присвоєння адреси щодо об`єкта будівництва;

4) копія документа, що дає право на виконання будівельних робіт, - у разі подання заяви про присвоєння адреси щодо об`єкта будівництва (якщо відомості про такий документ не внесено до електронної системи);

5) копія документа, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, - у разі подання заяви про присвоєння адреси щодо закінченого будівництвом об`єкта (якщо відомості про такий документ не внесено до електронної системи);

6) копія документа, що посвідчує особу заявника, - у разі подання документів поштовим відправленням;

7) копія документа, що засвідчує повноваження представника, - у разі подання документів представником поштовим відправленням або в електронній формі.

Копії документів, що подаються для присвоєння адреси, засвідчуються замовником (його представником).

Відповідно до частини сьомої статті 26-4 Закону № 3038-VI орган з присвоєння адреси протягом п`яти робочих днів з дня отримання заяви про присвоєння, коригування адреси:

1) приймає рішення про присвоєння, коригування адреси/відмову у присвоєнні, коригуванні адреси, яке повинно містити відомості про ідентифікатор закінченого будівництвом об`єкта (для об`єктів, яким присвоєно ідентифікатор до подання заяви);

2) оприлюднює рішення про присвоєння, коригування/відмову у присвоєнні, коригуванні адреси на своєму офіційному веб-сайті (у разі наявності);

3) вносить інформацію про присвоєння, коригування адреси/відмову у присвоєнні, коригуванні адреси (у тому числі копію рішення про присвоєння, коригування адреси/відмову у присвоєнні, коригуванні адреси) до Реєстру будівельної діяльності.

Рішення про відмову у присвоєнні, коригуванні адреси повинно містити посилання на відповідну норму (пункт, статтю) законодавства із зазначенням, що саме порушено під час оформлення та подання документів, а також відомості про те, яке саме положення поданого заявником документа не відповідає вимогам законодавства.

Відповідно до частини восьмої статті 26-4 Закону № 3038-VI підставами для відмови у присвоєнні, коригуванні адреси є:

1) подання неповного пакета документів;

2) виявлення неповних або недостовірних відомостей у поданих документах, що підтверджено документально;

3) подання заяви особою, яка не є замовником, або його представником - у разі подання заяви щодо присвоєння, коригування адреси щодо об`єкта будівництва;

4) подання заяви до органу з присвоєння адреси, який не має повноважень приймати рішення про присвоєння, коригування адреси на відповідній території.

Відмова у присвоєнні, коригуванні адреси з підстав, не передбачених цією частиною, не допускається.

На виконання частини другої і третьої статті 26-3 Закону № 3038-VI, Кабінет Міністрів України 07.07.2021 постановою № 690 затвердив Порядок присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна (далі - Порядок № 690).

За приписами пункту 3, пункту 3-1, пункту 5, пункту 8 Порядку № 690 перелік документів, що подаються для присвоєння, зміни, коригування, анулювання адреси, строки їх розгляду, підстави для відмови у присвоєнні адреси визначаються відповідно до положень статей 26-3, 26-4, 26-5 Закону.

Документи для присвоєння, зміни, коригування, анулювання адреси подаються уповноваженим органом з присвоєння адрес:

виключно в електронній формі через електронний кабінет Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками;

особисто через центр надання адміністративних послуг або в електронній формі через електронний кабінет Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, або надсилаються рекомендованим листом з описом вкладення центру надання адміністративних послуг - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1).

Присвоєння, зміна, коригування, анулювання адреси об`єкта будівництва, об`єкта нерухомого майна здійснюються виключно з використанням Реєстру будівельної діяльності.

Присвоєння адреси з реквізитом "номер окремої частини об`єкта" (номер квартири, гаражного боксу, машиномісця, іншого житлового та нежитлового приміщення, яке є самостійним об`єктом права на нерухоме майно у складі іншого об`єкта) здійснюється уповноваженими органами з присвоєння адрес за поданням забудовника:

під час присвоєння адреси об`єкту нового будівництва, частинами якого є зазначені окремі частини об`єкта, - відповідно до затвердженої проєктної документації та пропозицій замовника щодо нумерації окремих частин об`єкта;

під час присвоєння адреси закінченому будівництвом об`єкту, частинами якого є зазначені окремі частини об`єкта, - відповідно до затвердженої проєктної документації, матеріалів технічної інвентаризації та пропозицій замовника щодо нумерації окремих частин об`єкта;

у випадку, визначеному абзацом тринадцятим частини четвертої статті 26-3 Закону, для об`єктів з існуючим поділом на окремі частини, - відповідно до матеріалів технічної інвентаризації та пропозицій замовника щодо нумерації окремих частин об`єкта;

у порядку, визначеному частиною восьмою статті 26-3 Закону.

Аналіз наведених вище нормативних актів дає підстави для висновків, що присвоєння адреси об`єкту нерухомого майна належить до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, яким за змістом статті 37 та статті 51 Закону № 280/97-ВР є виконавчий комітет ради.

Виконавчий комітет ради реалізує такі повноваження у формі прийняття рішення про присвоєння адреси чи про відмову у присвоєнні у випадках та порядку, встановленому статтями 26-3, 26-4, 26-5 Закону № 3038-VI та частиною 6 статті 59 Закону № 280/97-ВР.

Визначений порядок реалізації повноважень з присвоєння адреси визначає обов`язок виконавчого комітету ради протягом п`яти робочих днів з дня отримання заяви про присвоєння адреси прийняти рішення про присвоєння або відмову у присвоєнні адреси, а також внести інформацію про присвоєння або відмову у присвоєнні адреси (у тому числі копію рішення про присвоєння/відмову у присвоєнні адреси) до Реєстру будівельної діяльності.

Присвоєння адреси може здійснюватися після отримання замовником будівництва права на виконання будівельних робіт або після прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію за його вибором.

Предметом спору, що виник у цій справі, є бездіяльність відповідача в процесі виконання своїх управлінських функцій щодо прийняття рішення за заявою позивача від 05.06.2024 року про переведення нежитлового приміщення у категорію житлового - квартири з присвоєнням адреси, тому спірні публічно - правові відносини є відносинами адміністративної процедури, які регулюються Законом України "Про адміністративну процедуру" від 17.02.2022 № 2073-ІХ (далі - Закон № 2073-ІХ) з урахуванням, зокрема, положень Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Адміністративний орган здійснює адміністративне провадження виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, Законом № 2073-ІХ та іншими законами України, а також на підставі міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно частини 1 статті 1 Закон № 2073-ІХ цей Закон регулює відносини органів виконавчої влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, інших суб`єктів, які відповідно до закону уповноважені здійснювати функції публічної адміністрації, з фізичними та юридичними особами щодо розгляду і вирішення адміністративних справ шляхом прийняття та виконання адміністративних актів.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 2 Закону № 2073-ІХ адміністративне провадження - сукупність процедурних дій, що вчиняються адміністративним органом, і прийнятих процедурних рішень з розгляду та вирішення справи, що завершується прийняттям і, в необхідних випадках, виконанням адміністративного акта.

Згідно статті 36 Закону №2073-IX адміністративне провадження відповідно до цього Закону розпочинається:

1) за заявою особи щодо забезпечення реалізації її права, свободи чи законного інтересу або виконання нею визначеного законом обов`язку, у тому числі щодо отримання адміністративної послуги;

2) за ініціативою адміністративного органу, у тому числі у порядку здійснення ним інспекційного (контрольного, наглядового) повноваження.

Процедура прийняття рішення у справі в адміністративному провадженні передбачена статтею 69 Закону № 2073-IX, відповідно до якої за результатами розгляду справи адміністративний орган у межах своїх повноважень приймає адміністративний акт.

Відповідно до статті 34 Закону №2073-IX граничний строк вирішення окремих категорій справ встановлюється законом. Граничний строк вирішення справи може визначатися сукупністю строків, визначених законом для окремих етапів адміністративної процедури.

У разі якщо законом не визначено граничний строк вирішення окремої категорії справ, справа за заявою особи вирішується протягом розумного строку, але не більше тридцяти календарних днів після надходження заяви, а в разі проведення слухання у справі - не більше сорока п`яти календарних днів з дня реєстрації заяви адміністративним органом.

Строк перегляду справи за скаргою не повинен перевищувати тридцяти календарних днів.

Якщо протягом граничного строку вирішити справу за заявою чи скаргою неможливо, за рішенням адміністративного органу строк її вирішення може бути одноразово продовжений, але не більше ніж на п`ятнадцять календарних днів, якщо інше не передбачено законом. Про таке продовження строку учасники адміністративного провадження повідомляються в письмовій формі з обґрунтуванням прийнятого рішення не пізніше ніж за три робочі дні до завершення граничного строку.

У разі неможливості вирішення справи, що розглядається колегіальним адміністративним органом, у строк, визначений частинами першою - четвертою цієї статті, така справа має бути вирішена на його першому засіданні після закінчення зазначеного строку. У такому разі посадова особа колегіального адміністративного органу або посадова особа його апарату (секретаріату, виконавчого органу), яка розглядає справу, повідомляє в письмовій формі учасників адміністративного провадження про причини, що унеможливлюють вирішення справи у визначений строк, не пізніше ніж за три робочі дні до завершення строку, визначеного частинами першою - четвертою цієї статті.

Строки вчинення процедурних дій і прийняття процедурних рішень встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - адміністративним органом.

Як слідує з матеріалів справи позивачем ініційоване адміністративне провадження шляхом подання заяви від 05.06.2024 року до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, початком адміністративного провадження є день отримання звернення, а саме його реєстрації.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази прийняття відповідачем адміністративного акту, передбаченого приписами Закону №2073-IX, щодо заяви позивача від 05.06.2024 року відповідно до Закону №2073-IX.

Таким чином, Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області не розглянув заяву позивача від 05.06.2024 року про переведення нежитлового приміщення у категорію житлового - квартири з присвоєнням адреси в строки та в порядку, передбаченому Законом №2073-IX.

Відповідно до положень частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд обирає належний спосіб захисту порушеного права позивача шляхом визнання протиправною бездіяльності Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 05 червня 2024 року відповідно до Закону України "Про адміністративну процедуру"; зобов`язання Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 05 червня 2024 року відповідно до Закону України "Про адміністративну процедуру".

Таким чином, адміністративний позов ОСОБА_1 слід задовольнити частково.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, при частковому задоволенні позову позивача суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 484,48 грн.

Також, представник позивача заявив до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15000,00 грн.

Питання, що стосуються витрат на професійну правничу допомогу, регулюються статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України, у силу положень якої за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Крім того, як визначено частиною дев`ятою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Отже, документально підтверджені судові витрати належить компенсувати стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу адвокатом у цій справі надані копії наступних документів: - договір про надання правничої допомоги від 12.08.2024 року, акт про надання правничої допомоги від 26.09.2024 року, платіжну інструкцію від 07.10.2024 року, ордер від 13.09.2024 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 457.

Суд, оцінивши надані представником позивача докази у їх сукупності, враховуючи принципи обґрунтованості, співмірності та пропорційності судових витрат, а також часткове задоволення позовних вимог, дійшов висновку про необхідність стягнення з Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу у цій справі у загальному розмірі 7500,00 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (площа Перемоги, 2, м.Кременчук, Полтавська область, 39600; ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 05 червня 2024 року відповідно до Закону України "Про адміністративну процедуру".

Зобов`язати Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 05 червня 2024 року відповідно до Закону України "Про адміністративну процедуру".

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 484,48 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 7500,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 16 березня 2026 року.

Головуючий суддя А.Б. Головко