Справа № 160/29340/23
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2026-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 березня 2026 року

м. Київ

справа №160/29340/23

адміністративне провадження № К/990/9326/26

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Загороднюка А.Г.,

суддів: Єресько Л.О., Соколова В.М.,

перевіривши касаційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2026 року у справі №160/29340/23 за позовом ОСОБА_1 до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування постанов, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просила:

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, Кеди Михайла Валентиновича , від 14 березня 2013 року про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 1026121,15 гривень;

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, Циганко Олександра Васильовича, від 26 вересня 2013 року про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_2 з примусового виконання стягнення виконавчого збору;

- зобов`язати Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вчинити всі необхідні дії для закінчення виконавчого провадження ВП № НОМЕР_2 та зняття всіх публічних обтяжень у зв`язку з таким закінченням;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на мою, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), користь 10581,15 гривень відшкодування безпідставно стягнутих коштів.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року, залишеним без змін постановою постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2026 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кеди Михайла Валентиновича від 14 березня 2013 року про стягнення з боржника виконавчого збору, що постановлена в рамках виконавчого провадження НОМЕР_3.

Визнано протиправною та скасувати постанову державного виконавця Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Циганко Олександра Васильовича від 26 вересня 2013 року про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_4.

Зобов`язано Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вчинити усі необхідні дії для закінчення виконавчого провадження НОМЕР_4, а також вжити пов`язаних з цим заходів, в тому числі щодо зняття накладених в ході здійснення виконавчого провадження обтяжень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

02 березня 2026 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, у якій скаржник просив скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2026 року у справі №160/29340/23, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування постанов, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Дослідивши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів прийшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

З 08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», яким внесено зміни до розділу 3 Глави 2 "Касаційне провадження", зокрема, щодо визначення підстав касаційного оскарження судових рішень та порядку їхнього розгляду.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Статтями 280, 281 287, 288 КАС України передбачено: особливості провадження у справах за адміністративними позовами органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування про встановлення обмеження щодо реалізації права на свободу мирних зібрань; особливості провадження у справах за адміністративними позовами про усунення перешкод та заборону втручання у здійснення права на свободу мирних зібрань; особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця; особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу примусового повернення чи примусового видворення іноземців або осіб без громадянства за межі території України.

У свою чергу, стаття 287 КАС України передбачає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Предметом розгляду цієї справи є визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору.

За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження рішення суду апеляційної інстанції в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Так, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.

Таким чином, скаржник не надає докази того, що в провадженні судів перебувають справи з аналогічним предметом та підставами позовів. Доводи щодо можливості впливу висновків у цій справі на інші судові справи у майбутньому, ґрунтуються на припущеннях. Аналіз доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики в такій категорії адміністративних справ і скаржник таких принципів не наводить, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 287, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2026 року у справі №160/29340/23 за позовом ОСОБА_1 до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування постанов, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіА.Г. Загороднюк Л.О. Єресько В.М. Соколов