Справа № 320/61016/25
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2026-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2026 року Справа№320/61016/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабіча С.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державної судової адміністрації України до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулася Державна судова адміністрація України (далі - позивач) з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - відповідач), в якому просить:

визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про накладання штрафу, винесену у виконавчому провадженні від 29.09.2025 року ВП № 75587879 про накладення штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 29.09.2025 ВП № 75587879 прийнято постанову про накладення на ДСА України штрафу в розмірі 10 200 гривень за невиконання без поважних причин рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.12.2023 року у справі № 200/5554/23.

За доводами позивача вказана постанова про накладення штрафу є протиправною, оскільки він повідомляв державного виконавця, що спосіб, визначений у рішенні суду є об`єктивно неможливим та просив утриматися від накладення штрафу.

Так, листом від 14.08.2025 року № 10-16596/25 позивачем повідомлено про неможливість виконання рішення суду з огляду на те, що дана категорія рішень має виконуватись в порядку передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845.

Зазначено, що виконання судових рішень, ухвалених на користь суддів, здійснюється згідно із законодавством України за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя», головним розпорядником якої є ДСА України, у межах передбачених асигнувань на відповідний бюджетний період. Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» за програмою 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя» затверджені видатки в розмірі 10,0 млн грн, що розподілені між судами, органами та установами системи правосуддя.

У 2024- 2025 ДСА України неодноразово зверталась до Комітету Верховної Ради України з питань бюджету із пропозицією щодо внесення змін до ЗУ "Про державний бюджет України на 2024" у частині збільшення бюджетних призначень за бюджетною програмою 0501150.

Позивач зауважив, що державний виконавець не врахував, що рішення суду не виконано з поважних причин.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.12.2025 року адміністративну справу №320/61016/25 передано за підсудністю до Донецького окружного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.02.2026 року позовну заяву розподілено судді Бабіч С.І.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10.02.2026 року прийнято до розгляду позовну заяву Державної судової адміністрації України до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови та відкрито провадження в адміністративній справі №320/61016/25. Розгляд даної справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного провадження у письмовому провадженні, з урахуванням вимог статті 287 КАС України.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого він просив відмовити у задоволенні позовних вимог, з тих підстав, що рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.12.2023 року у справі № 200/5554/23, на підставі якого був виданий виконавчий лист, саме Державну судову адміністрацію України зобов`язано здійснити фінансування Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області з єдиного рахунку Державного бюджету України, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, коштів для проведення виплати судді Дружківського міського суду Донецької області ОСОБА_1 .

З наданого позивачем листа від 14.08.2025 № 10-16596/25 не можливо встановити, чи здійснено фінансування Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області коштами для проведення виплати судді Дружківського міського суду Донецької області ОСОБА_1 за період зазначений в рішенні.

Відсутність зазначеної інформації ускладнює подальше виконання рішення суду в порядку передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" з урахуванням вимог Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», а отже боржником не вжито заходів направлених на виконання рішення суду, а інформація зазначена у вищевказаному листі містить загальну інформацію, що ніяк не впливає на подальше виконання рішення суду та вказує на формальний підхід до виконання рішення суду.

Таким чином, на думку, відповідача, боржником не надано державному виконавцю доказів фактичного і повного виконання рішення суду та не наведено поважних причин його невиконання. Боржник умисно не виконує судове рішення, вдаючись до безпідставних посилань на Державну казначейську службу як нібито орган, уповноважений здійснити їх виконання, незважаючи що Казначейство не є стороною відповідного судового спору, не є боржником за змістом виконавчого документа та не наділене повноваженнями щодо виконання рішень зобов`язального характеру.

Відповідач зазначав, що рішення, на виконання якого Донецьким окружним адміністративним судом 17.06.2024 виданий виконавчий лист № Документ сформований в системі 200/5554/23, та яке перебуває на виконанні у Відділі в межах ВП № 75587879, дійсно належить до категорій рішень зобов`язального характеру, зокрема, рішенням зобов`язано ДСА України здійснити фінансування ТУ ДСА в Донецькій області коштів для проведення виплати судді Дружківського міського суду Донецької області ОСОБА_1 .

Про конкретну суму у даному рішенні не йдеться. Відтак, посилання позивача на обов`язок ДКСу виконати рішення суду є безпідставним.

Разом з тим, відповідно до пункту 1 Положення про Державну судову адміністрацію України, затверджену рішенням Вищої Ради Правосуддя від 17.01.2019 № 141/0/15-19, ДСА України є державним органом у системі правосуддя, який здійснює організаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади в межах повноважень, установлених законом. ДСА України підзвітна Вищій раді правосуддя у межах, визначених законом.

Відповідно до пункту 2 Положення, ДСА України здійснює організаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади з метою створення належних умов функціонування судів і діяльності суддів.

Одним з основних завдань ДСА України є організаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади в межах повноважень, установлених законом (підпункту 1 пункту 5 Положення). З огляду на визначені завдання ДСА готує бюджетний запит (підпункт 3 пункт 6 Положення).

Згідно пункту 17 частини 1 статті 13 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» Вища рада правосуддя затверджує за поданням Державної судової адміністрації України нормативи кадрового, фінансового, матеріально-технічного та іншого забезпечення судів. ДСА України не надало жодних доказів звернення з бюджетним запитом (поданням) до Вищої ради.

Відповідно до частини 4 статті 287 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом двадцяти днів після відкриття провадження у справі.

У виняткових випадках для належної підготовки справи до розгляду цей строк може бути продовжений не більше ніж на двадцять днів за вмотивованим клопотанням однієї зі сторін або з ініціативи суду.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду 18.12.2023 року у справі 200/5554/23 частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, Державної судової адміністрації України про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Добровольського, 2, ) щодо не нарахування та не виплати судді Дружківського міського суду Донецької області ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) суддівської винагороди за період з 01 січня 2021 року по 18.12.2023, обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, з 1 січня 2021 року у розмірі 2270,00 грн., з 1 січня 2022 у розмірі 2481,00 грн. та з 1 січня 2023 року у розмірі 2684,00 грн.

Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Добровольського, 2, ) провести нарахування та виплату суддівської винагороди судді Дружківського міського суду Донецької області ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за період з 01 січня 2021 року по 18.12.2023, на підставі частин 2, 3, 4 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого на 1 січня 2021 року складає 2270,00 грн., на1 січня 2022 року складає 2481,00 грн., на 1 січня 2023 року складає 2684,00 грн., з урахуванням надбавки за вислугу років та матеріальної допомоги за 2021 рік, 2022 рік та 2023 рік, з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті.

Зобов`язано Державну судову адміністрацію України (юридична адреса: 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ) здійснити фінансування Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Добровольського, 2, ) з єдиного рахунку Державного бюджету України, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, коштів для проведення виплати судді Дружківського міського суду Донецької області ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) недоплачену суддівську винагороду за період з 01 січня 2021 року по 18.12.2023 включно.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду у справі 200/5554/23 набрало законної сили 05.06.2024 року.

17.06.2024 року по справі №200/5554/23 видано виконавчі листи.

09.04.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою про примусове виконання виконавчого листа № 200/5554/23, виданого 17.06.2024 року, про зобов`язання ержавну судову адміністрацію України здійснити фінансування Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області з єдиного рахунку Державного бюджету України, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, коштів для проведення виплати судді Дружківського міського суду Донецької області ОСОБА_1 недоплачену суддівську винагороду за період з 01 січня 2021 року по 18.12.2023 включно.

На підставі вказаної заяви 22.07.2025 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № ВП № 75587879. Даною постановою боржнику надано десятиденний термін для виконання рішення суду. Копію даної постанови направлено сторонам.

25.07.2025 року № 75587879/27 державним виконавцем було винесено вимогу, якою зобов`язано надати інформацію щодо стану виконання судового рішення, а також заходів, які вживались боржником з метою його фактичного виконання.

ДСА України на вимогу державного виконавця направило до органу державної виконавчої служби листа від 14.08.2025 року № 10-16596/25 (з додатками) щодо надання інформації про виконання рішення суду ДСА України, в якому зокрема зазначило, що виконання зазначеного рішення суду можливо лише за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя», головним розпорядником якої є ДСА України, у межах передбачених асигнувань на відповідний бюджетний період.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» за бюджетною програмою 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя» затверджені видатки в розмірі 10,0 млн гривень, що розподілені між судами, органами та установами системи правосуддя. ДСА України 04.01.2024 затверджений кошторис на 2024 рік Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Донецькій області за бюджетною програмою 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя» у сумі 23,8 тис гривень.

ДСА України листами від 30.04.2024 № 11-10400/24, від 22.07.2024 № 11- 14862/24 та від 11.10.2024 № 11-19998/24 неодноразово зверталась до Комітету Верховної Ради України з питань бюджету з пропозицією щодо внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» у частині збільшення бюджетних призначень за бюджетною програмою 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя» на суми 1 318,0 млн гривень, 1 428, 43 млн гривень та 1 502,98 млн гривень відповідно (копії додаються).

Однак Міністерством фінансів України у листах від 10.05.2024 № 1-20279/24, від 06.08.2024 № 1-30431/24, від 24.10.2024 № 1-39504/24 зазначені пропозиції не були підтримані, так як у період дії воєнного стану наявні фінансові ресурси держави насамперед спрямовуються на виконання завдань щодо відсічі збройної агресії, забезпечення недоторканості державного кордону та захисту держави, забезпечення життєво необхідних потреб жителів, реалізації заходів територіальної оборони та захисту безпеки населення (копії додаються).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» за бюджетною програмою 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя» затверджені видатки в розмірі 10,0 млн гривень, що розподілені між судами, органами та установами системи правосуддя. ДСА України 09.01.2025 затверджений кошторис на 2025 рік Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Донецькій області за бюджетною програмою 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя» у сумі 23,4 тис гривень (копія додається). При цьому, рівень забезпечення потреби апеляційних і місцевих судів, органів та установ в системі ДСА України у фінансових ресурсах на 2025 рік за напрямком «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя» складає 0,6%.

З огляду на зазначене, ДСА України листами від 03.02.2025 № 11-2404/25, від 06.03.2025 № 11-4566/25, від 07.04.2025 № 11-6770/25, від 12.05.2025 № 11-9437/25, від 17.06.2025 № 11-12026/25 та від 16.07.2025 № 11-14135/25 звернулась до Комітету Верховної Ради України з питань бюджету із пропозицією щодо внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» у частині збільшення бюджетних призначень за бюджетною програмою 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя» на суми 1 495,2 млн гривень, 1 503,6 млн гривень, 1 525,2 млн гривень, 1 538,6 млн гривень, 1 551,6 млн гривень та 1568,6 млн гривень відповідно.

У відповідь Міністерство фінансів України листами від 17.02.2025 № 08020-01- 2/5032, від 02.04.2025 № 08020-09-6/9609, від 30.04.2025 № 08020-09-6/12329, від 28.05.2025 № 08020-09-6/15313 та від 30.07.2025 № 08020-09-6/21433 повідомило, що у період продовження дії воєнного стану наявні фінансові ресурси держави насамперед спрямовуються на виконання завдань щодо відсічі збройної агресії, забезпечення недоторканості державного кордону та захисту держави, забезпечення життєво необхідних потреб жителів, реалізації територіальної оборони та захисту населення і позиція Мінфіну з порушеного питання є незмінною (копії додаються).

Ураховуючи викладене, ДСА України в межах своїх повноважень вживає всіх необхідних заходів, спрямованих на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.12.2023 року у справі №200/5554/23, тому просимо утриматися від накладення штрафів на ДСА України у зв`язку з відсутності відповідного фінансування.

29.09.2025 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савкою Ліаною Олегівною керуючись статтями 63, 75 Закону за невиконання без поважних причин рішення суду винесено постанову ВП № 75587879 про накладення штрафу на користь держави у розмірі 10 200,00 грн.

У вказаній постанові зокрема зазначено, що 22.07.2024 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Даною постановою роз`яснено боржнику про необхідність виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження. державного У встановлені строки інформація щодо виконання рішення суду боржником не надана, вимога виконавця проігнорована та залишена без виконання.

Відповідно до статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання які рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, встановлені виконавчим документом і цим Законом. Розділом VIII Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон), встановлено спосіб та порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення. Згідно вимог статті 63 Закону, у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно вимог статті 75 Закону, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника- юридичну особу 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення. Поважними причинами невиконання боржником рішення можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення у встановлений виконавцем строк та повинні бути підтверджені належними доказами. При цьому, застосування такого заходу реагування як винесення постанови про накладення штрафу є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

З огляду на те, що станом на 12.09.2025 року боржником не здійснено жодних заходів направлених на виконання рішення суду, а відтак рішення суду залишається не виконаним без поважних підстав, державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника в сумі 5100 грн. Даною постановою боржнику надано повторно десятиденний термін для виконання рішення суду. Станом на 29.09.2025 року рішення суду залишається не виконаним.

Позивач, вважаючи вказану постанову про накладення штрафу протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з такого.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 2 червня 2016 року №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404- VIII).

Положеннями статті 1 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 2 статті 74 Закону №1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Положеннями статті 63 Закону №1404- VIII встановлено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно із статтею 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З викладеного вище слідує, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин.

Також з наведених норм видно, що державний виконавець зобов`язаний провести перевірку виконання рішення боржником. Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати судове рішення, проте не зробив цього.

Разом з тим, відповідачем на надано у даній справі докази на підтвердження факту проведення державним виконавцем перевірки стану виконання рішення суду та встановлення факту відсутності поважних причин його невиконання, тобто не обґрунтовано необхідні підстави для винесення оскаржуваної постанови.

Як підтверджується матеріалами справи позивачем направлявся лист відповідачу від 14.08.2025 року № 10-16596/25 (з додатками) щодо надання інформації про виконання рішення суду ДСА України, в якому зокрема зазначило, що виконання зазначеного рішення суду можливо лише за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя», головним розпорядником якої є ДСА України, у межах передбачених асигнувань на відповідний бюджетний період.

Так, Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» за бюджетною програмою 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя» затверджені видатки в розмірі 10,0 млн гривень, що розподілені між судами, органами та установами системи правосуддя. ДСА України 04.01.2024 затверджений кошторис на 2024 рік Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Донецькій області за бюджетною програмою 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя» у сумі 23,8 тис гривень.

ДСА України листами від 30.04.2024 № 11-10400/24, від 22.07.2024 № 11- 14862/24 та від 11.10.2024 № 11-19998/24 неодноразово зверталась до Комітету Верховної Ради України з питань бюджету із пропозицією щодо внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» у частині збільшення бюджетних призначень за бюджетною програмою 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя» на суми 1 318,0 млн гривень, 1 428, 43 млн гривень та 1 502,98 млн гривень відповідно

Міністерством фінансів України зазначені пропозиції ДСА України не були підтримані, так як у період дії воєнного стану наявні фінансові ресурси держави насамперед спрямовуються на виконання завдань щодо відсічі збройної агресії, забезпечення недоторканості державного кордону та захисту держави, забезпечення життєво необхідних потреб, реалізації заходів оборони та захисту безпеки населення.

Отже, про заходи, спрямовані на отримання бюджетних призначень на виконання рішень суду на користь суду, а також щодо не виділення коштів на вказані цілі та відсутності відповідного фінансування з боку Міністерства фінансів України було повідомлено орган виконавчої служби.

Верховний Суд у постанові від 31.05.2021 року № 560/594/20 зазначив, що невиконання боржником рішення суду дозволяє державному виконавцю вжити заходи реагування у вигляді накладення штрафу, проте необхідно встановити, що послугувало причиною до невиконання рішення суду на момент накладення штрафу. Якщо встановлено, що невиконання відбулось без поважних причин, то наявні підстави для накладення штрафу, а у протилежному випадку (наявні реальні обставини, що є перешкодою до виконання), необхідно враховувати їх поважність та у кожному конкретному випадку виходити з цих обставин.

Також у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 року у справі № 420/70/19, від 18.02.2020 року у справі 0640/3719/18-а, від 23.04.2020 року у справі № 560/523/19 викладено правовий висновок про те, що відсутність бюджетного та іншого фінансування та коштів на виплату грошових сум на виконання судового рішення є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат. Крім того, підставами юридичної відповідальності є сукупність обставин, наявність яких робить юридичну відповідальність можливою та повинною.

Відсутність сукупності таких обставин виключає її. Можливість звільнення від відповідальності зафіксована нормами права, а саме статтею 75 Закону № 1404, відповідно до якої особа не несе відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, у разі якщо таке невиконання, сталося з поважних причин.

Зазначений вище правовий висновок викладений також в постановах Верховного Суду від 15.05.2020 року у справі № 812/1813/18, від 19.05.2020 року у справі №140/784/19, від 09.12.2020 року у справі № 522/19758/18.

Згідно частиною статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно частини 1 статті 151 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Державна судова адміністрація України є державним органом у системі правосуддя, який здійснює організаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади у межах повноважень, установлених законом.

Згідно вимог частини 1, 3, 6 статті 148, статті 149 "Про судоустрій і статус суддів" фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності апеляційних судів здійснюються Державною судовою адміністрацією України. Видатки кожного місцевого та апеляційного суду всіх видів та спеціалізації визначаються у Державному бюджеті України в окремому додатку. Суди фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, визначених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України.

Суд вважає, що відсутність бюджетного фінансування у розмірі, достатньому для виконання позивачем судового рішення об`єктивно унеможливлює виконання, не залежить від волевиявлення боржника та не може бути ним усунута.

Висновок державного виконавця про наявність підстав для накладення штрафу за невиконання рішення суд вважає необґрунтованим. Правомірність постанови про накладення штрафу відповідачем належними та допустимими доказами не доведена.

Як вже було зазначено, що зі змісту оскаржуваної постанови, з матеріалів виконавчого провадження не вбачається встановлення державним виконавцем причин невиконання рішення суду та відсутність поважних причин такого невиконання.

При цьому, суд не погоджується з твердженням відповідача щодо протиправної бездіяльності з боку ДСА України з огляду на відсутність звернення з бюджетним запитом (поданням) до Вищої ради правосуддя, оскільки підпункт 3 пункту 6 «Положення Державну судову адміністрацію України», затверджене Рішенням Вищої Ради правосуддя від 17.01.2019 року, не передбачає надання вказаного запиту Вищій раді правосуддя.

За таких обставин, суд вважає необхідним визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 29.09.2025 про накладання штрафу, винесену у виконавчому провадженні ВП № 75587879, у розмірі 10200,00 грн.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При звернення до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

З огляду на задоволення позову в повному обсязі сплачений судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп., підлягає стягненню на користь позивача за рахунок відповідача.

Керуючись Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Державної судової адміністрації України (00020, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ) до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 29.09.2025 про накладання штрафу, винесену у виконавчому провадженні ВП № 75587879 у розмірі 10200,00 грн.

Стягнути з Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на користь Державної судової адміністрації України понесені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2422 грн. 40 коп.

Рішення складене у повному обсязі 02 березня 2026 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження

Суддя С.І. Бабіч