Справа № 500/7236/25
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2026-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/7236/25

16 березня 2026 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

визнати протиправною відмову Військової частини НОМЕР_1 в оформленні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн. гривень, передбаченої пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №153 Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану (далі Постанова №153);

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити оформлення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн гривень, передбаченою пунктом 4 Постанови №153.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 17.11.2022 проходив військову службу за контрактом у Військовій частині НОМЕР_1 , має звання - старший солдат, брав безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій на дату набрання чинності Постановою №153 від 11.02.2025, не притягався до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення.

08.12.2023 ОСОБА_1 отримав поранення і 06.04.2024 госпітальна ВЛК Військової частини НОМЕР_2 визнала його непридатним до військової служби з переоглядом через 6 місяців; 01.05.2024 позивач був звільнений з військової служби у зв`язку з тимчасовою непридатністю до військової служби на 6 місяців внаслідок поранення, пов`язаного з захистом Батьківщини; 22.09.2025 позивач був визнаний інвалідом 3 групи у зв`язку з захистом Батьківщини.

26.10.2025 ОСОБА_1 подав заяву на виплату 1 млн. грн згідно з Постановою № 153 через Генеральний штаб Збройних Сил України до командування Військової частини НОМЕР_1 . Проте отримав відмову, з якою не погоджується та вважає, що має право на оформлення одноразової грошової виплати в повному обсязі відповідно до абзацу четвертого пункту 4 Постанови №153 як військовослужбовець (з переліку, наведеному в абзаці другому цього пункту), який брав безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у нього захворювання, поранення (травм, контузій, каліцтв), одержаного під час захисту Вітчизни.

Ухвалою суду від 01.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

У відзиві на позовну заяву відповідач проти позову заперечує з посиланням на положення Постанови №153, окремі доручення Міністра оборони України від 20.02.2025 за №999/уд та від 26.09.2025 за №5601/уд, які визначають, що для отримання одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах обов`язковим критерієм, серед іншого є проходження дійсної військової служби станом на день набрання чинності Постановою №153, тобто 13.02.2025.

ОСОБА_1 був звільнений з військової служби 01.05.2024 і станом на 13.02.2025 військову службу в Збройних Силах України не проходив, відповідно права на отримання винагороди передбаченої Постановою №153 не набув.

Ще зазначає, що одноразова грошова винагорода військовослужбовцям, які у віці до 25 років були призвані (прийняті) на військову службу під час дії правового режиму воєнного стану, станом на 13.02.2025 проходили військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, перебуваючи у відрядженні до інших військових частин, виплачується на підставі Довідок про безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, відсутність (наявність) випадків притягнення до відповідальності та інших особливих обставин, форма яких визначена дорученням Міністра оборони України від 20.02.2025 за №999/уд або у додатку №1 окремого доручення Міністра оборони України від 26.09.2025 за №5601/уд. Такі довідки на адресу Військової частини НОМЕР_1 від Військової частини НОМЕР_3 , у складі якої позивач виконував бойові завдання на надходили, у зв`язку із тим, що права на отримання одноразової грошової винагороди позивач не набував.

Представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

У відповіді на відзив представник позивача вважає трактування відповідачем Постанови № 153 таким, що дискримінує право на отримання одноразової грошової винагороди 1 млн гривень інваліда війни, оскільки він не за власним бажанням звільнився з військової служби, а за рішенням НОМЕР_4 Регіональної ВЛК ЗСУ та внаслідок поранення, яке унеможливлювало подальше проходження ним військової служби і захист Батьківщини від збройної агресії російської федерації.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 17.11.2022 по 01.05.2024 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , про що свідчать записи його військового квитка серії НОМЕР_5 (а.с.6 зворот-10).

Згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 17.04.2024 №118 позивач брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та національних інтересів держави у зв`язку з широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України. Зокрема в період 28.10.2023, 08.12.2023 брав учать у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та національних інтересів держави у зв`язку з широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в с. Кринки Херсонського району Херсонської області (а.с.14 зворот-15).

08.12.2023 ОСОБА_1 отримав поранення: мінно-вибухову травму, множинні вогнепально-уламкові сліпі поранення правого передпліччя та правої кисті. Вогнепально-уламкові в/3 лівої гомілки. Вогнепальний перелом н/3 правої гомілки. Вогнепально-уламкові сліпі поранення правого стегна с/3, про що Військовою частиною НОМЕР_3 видано довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 30.12.2023 за №5801 (а.с.10 зворот).

Відповідно до свідоцтва про хворобу №876 від 06.04.2024 госпітальною ВЛК Військової частини НОМЕР_2 винесена постанова, якою ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби з переоглядом через 6 місяців. Ця постанова затверджена 09.04.2024 16 Регіональною військово-лікарською комісією (а.с.11-12).

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 01.05.2024 №129 старшого солдата ОСОБА_1 , старшого такелажника такелажного взводу, звільненого з військової служби у запас наказом начальника 3 арсеналу авіаційних засобів ураження від 01.05.2024 № 15-РС, відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" з урахуванням вимог пункту третього частини п`ятої цієї самої статті цього самого закону, за підпунктом "б" на підставі висновку військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з переглядом через 6 місяців та направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 з 01.05.2024 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с.28).

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до командування Військової частини НОМЕР_1 про виплату одноразової грошової винагороди 1 млн. грн згідно з Постановою №153.

Відповідач листом від 10.11.2025 №982/143/2071 повідомив про результати розгляду цієї заяви, відмовивши у виплаті одноразової грошової винагороди. Така відмова мотивована посиланням на окреме дорученням Міністра оборони України від 20.02.2025 за №999/уд та окреме доручення Міністра оборони України від 26.09.2025 за №5601/уд, за якими право на винагороду мають виключно громадяни України, які до набрання чинності Постанови (до 13.02.2025) у віці до 25 років (яким не виповнилося 25 років) були прийняті або призвані на військову службу (під час мобілізації або за контрактом) під час воєнного стану, проходили військову службу станом на день набрання чинності Постановою (станом на 13.02.2025) та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (далі - військовослужбовці) строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на 13.02.2025, з числа осіб: рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення; які були прийняті на військову службу за контрактом під час воєнного стану, з числа осіб, які проходили строкову військову службу; які проходили військову службу і були атестовані до присвоєння первинного офіцерського звання офіцерського складу "молодший лейтенант"; які проходили військову службу, мали спеціальні звання або класні чини та були переатестовані до присвоєння офіцерського звання. Також право на винагороду мають військовослужбовці з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, а також інших утворених відповідно до законів України військових формувань, що відповідають умовам Постанови, яким після набрання чинності Постанови (13.02.2025) присвоєно офіцерське звання".

У зв`язку з тим, що заявник звільнений з військової служби 01.05.2024 і станом на 13.02.2025 військову службу не проходив, то не має права на отримання зазначеної винагороди.

Ще у відповіді зазначено, що одноразова грошова винагорода військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 , які у віці до 25 років були призвані (прийняті) на військову службу під час дії правового режиму воєнного стану, станом на 13.02.2025 проходили військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, перебуваючи у відрядженні до інших військових частин, виплачується на підставі Довідок про безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, відсутність (наявність) випадків притягнення до відповідальності та інших особливих обставин, форма яких визначена дорученням Міністра оборони України від 20.02.2025 за №999/уд або у додатку №1 окремого доручення Міністра оборони України від 26.09.2025 за №5601/уд. Такі довідки не надані на адресу Військової частини НОМЕР_1 ні заявником, ні Військовою частиною НОМЕР_3 , у складі якої позивач виконував бойові завдання (а.с.15 зворот 16).

Не погоджуючись з діями і рішенням відповідача про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд застосовує такі правові положення.

Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 64/2022, який затверджено Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан, який триває й до теперішнього часу.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснюється Законом України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-ХІІ).

Відповідно до частини другої статті 2 Закону № 2232-ХІІ проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом.

Згідно з частиною шостою статті 2 Закону № 2232-ХІІ передбачені види військової служби, зокрема, базова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу.

Відповідно до частин першої та другої статті 15 Закону № 2232-ХІІ для проходження базової військової служби направляються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі (жіночої статі - добровільно), яким до дня відправлення на базову військову службу виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 25-річного віку. Зазначені громадяни України можуть один раз обрати рік проходження базової військової служби до досягнення ними 24-річного віку.

Громадяни України, які перебувають на військовому обліку призовників, у добровільному порядку можуть бути прийняті на військову службу за контрактом на умовах, передбачених частиною першою статті 20 цього Закону, та в порядку, визначеному положеннями про проходження військової служби громадянами України.

На підставі частини першої статті 20 Закону № 2232-ХІІ на військову службу за контрактом приймаються громадяни, які пройшли професійно-психологічний відбір і відповідають установленим вимогам проходження військової служби: особи рядового складу з числа військовослужбовців базової військової служби, які пройшли базову загальновійськову підготовку, проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, резервісти, військовозобов`язані, які не мають військових звань сержантського, старшинського і офіцерського складу, особи віком від 18 років, які мають вищу, фахову передвищу, професійну (професійно-технічну), повну або базову загальну середню освіту, та не досягли граничного віку перебування на військовій службі та/або пройшли базову загальновійськову підготовку - на військову службу за контрактом осіб рядового складу.

11.02.2025 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 153 Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану, якою затверджено Порядок реалізації експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану (далі Порядок № 153).

Підпунктом 1 пункту 3 Постанови № 153 (в редакції на час її прийняття) установлено, що учасниками експериментального проекту є: громадяни України віком від 18 до 25 років, які приймаються на військову службу за контрактом до Збройних Сил на посади рядового складу, Збройні Сили, Міністерство оборони, військові частини, визначені Генеральним штабом Збройних Сил.

В подальшому Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 01.04.2025 № 387 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 р. № 153» (чинна з 08.04.2025), якою розширено коло учасників вказаного експериментального проекту та, серед іншого, підпункт 1 пункту 3 Постанови № 153 викладено в такій редакції: « 1) учасниками експериментального проекту є: громадяни України віком від 18 до 25 років, які приймаються на військову службу за контрактом до Збройних Сил, Національної гвардії або Державної прикордонної служби на посади рядового складу; Збройні Сили; Національна гвардія; Державна прикордонна служба; Міністерство оборони; Міністерство внутрішніх справ; військові частини, визначені Генеральним штабом Збройних Сил, Головним управлінням Національної гвардії та Адміністрацією Державної прикордонної служби».

Також пунктом 4 Постанови № 153 (в редакції на час її прийняття) установлено, що

особам рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 р. № 64, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 р. № 2102-IX, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - винагорода) у розмірі 1 млн. гривень (абзац другий);

військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, винагорода виплачується пропорційно часу проходження військової служби із розрахунку 1/6 від 1 млн. гривень за кожні 30 днів безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (сумарно обчислених) (абзац третій);

військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) винагорода виплачується в повному обсязі (абзац четвертий);

військовослужбовцям, зазначеним в абзацах другому та третьому цього пункту у разі, коли вони два або більше разів за сукупністю притягувалися до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни і строк дії дисциплінарних стягнень за які не закінчився, винагорода не виплачується (абзац п`ятий).

У подальшому постановами Кабінету Міністрів України від 01.04.2025 № 387 та від 30.07.2025 № 942 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 р. № 153» внесено зміни, зокрема, у пункт 4 Постанови № 153.

Відповідно до абзаців другого-дев`ятого пункту 4 Постанови № 153 (в редакції з урахуванням вищенаведених змін) установлено, що:

громадянам України з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 р. № 64, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 р. № 2102-IX, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - винагорода) у розмірі 1 млн. гривень;

військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, винагорода виплачується пропорційно часу проходження військової служби із розрахунку 1/6 від 1 млн. гривень за кожні 30 днів безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (сумарно обчислених);

військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) винагорода виплачується в повному обсязі;

військовослужбовцям, зазначеним в абзацах другому та третьому цього пункту у разі, коли вони притягувалися до кримінальної відповідальності, два або більше разів притягувалися до адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни і строк дії дисциплінарних стягнень за які не закінчився, винагорода не виплачується;

виплата винагороди здійснюється також військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які відповідають вимогам щодо виплати винагороди, зазначеним в абзаці другому цього пункту, та: були прийняті на військову службу за контрактом під час воєнного стану, з числа осіб, які проходили строкову військову службу;

проходили військову службу і були атестовані до присвоєння первинного офіцерського звання офіцерського складу «молодший лейтенант»;

проходили військову службу, мали спеціальні звання або класні чини та були переатестовані до присвоєння офіцерського звання.

Аналізуючи вище вказані положення пункту 4 Постанови № 153 (в редакціях як на час її прийняття, так і з урахуванням вищевказаних змін), суд зазначає, що для виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої вказаними нормами, мають бути дотримані такі умови:

громадянин України з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, мав бути прийнятий (в тому числі за контрактом) або призваний на військову службу у віці до 25 років під час воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні»;

така особа проходить військову службу (тобто є діючими військовослужбовцями на дату набрання чинності Постанови № 153 - 13.02.2025) та брала безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій РФ території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора;

вказана особа не входить до кола військовослужбовців, які визначені абзацом п`ятим пункту 4 Постанови № 153, яким винагорода не виплачується.

При цьому, розмір вказаної грошової винагороди залежить від строку безпосередньої участі вищевказаних військовослужбовців у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій та інших обставин, а саме:

якщо такий строк сукупно становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності Постановою № 153, то одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах виплачується у розмірі 1 млн. гривень (про що й просить позивач у позовній заяві);

якщо такий строк сукупно становить менше шести місяців станом на дату набрання чинності Постановою № 153 у зв`язку із наявністю у вказаних військовослужбовців захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) винагорода виплачується в повному обсязі, тобто також у розмірі 1 млн. гривень;

якщо такий строк сукупно становить менше шести місяців станом на дату набрання чинності Постановою № 153 та за відсутності наведених вище обставин щодо захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), винагорода виплачується пропорційно часу проходження військової служби із розрахунку 1/6 від 1 млн. гривень за кожні 30 днів безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (сумарно обчислених).

Метою експериментального проекту було підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану.

Як слідує з матеріалів справи, позивач у віці 20 років з 17.11.2022, тобто під час дії воєнного стану, укладав контракт про проходження громадянами України військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського складу.

Позивачем надано витяг Міністерства внутрішніх справ України з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості" в якому, зазначено, що ОСОБА_1 станом на 21.10.2025 є особою, стосовно якої відомості про наявність незнятої чи непогашеної судимості відсутні (а.с.17 зворот).

Однак, судом встановлено, що позивача, відповідно до наказу командира військової частини (по стройовій частині) від 01.05.2024 № 129 виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Позивач проходив військову службу лише до 01.05.2024, тобто на дату набрання чинності Постановою №153 (13.02.2025) не був діючим військовослужбовцем у розумінні приписів Постанови №153, а тому не підпадає під її дію.

Позивач реалізував своє право на звільнення з військової служби у травні 2024 року, тобто задового до запровадження експериментального проекту. При цьому звільнення з військової служби не за власним бажанням, а згідно з висновком ВЛК після отриманого 08.12.2023 поранення, не є достатньої підставою вважати, що позивач підпадає під дію Постанови №153.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності оскаржуваних дій та докази, надані сторонами у справі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 90, 241-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено та підписано 16 березня 2026 року.

Суддя Чепенюк О.В.