Справа № 120/6810/25
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2026-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення позовної заяви

м. Вінниця

16 березня 2026 р. Справа № 120/6810/25

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Жданкіна Наталія Володимирівна, розглянувши матеріали позовної заяви за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої військовослужбовцем під час проходження служби,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої військовослужбовцем під час проходження служби.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Ухвалою від 23.05.2025 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу у 5-ти денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду, а саме запропоновано позивачу в якості викладу обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги, навести законодавчо визначені підстави, які надають чи передбачають можливість звернення позивача з даним позовом до суду, а також привести у відповідність наведені в позовній заяві обґрунтування заявлених позовних вимог із доказами, які надаються на їх підтвердження. Крім того, зазначено, що в межах даного адміністративного позову позивачем заявлено позовну вимогу щодо стягнення з військовослужбовця коштів. Втім не надано доказів на підтвердження того, що відповідач обізнаний з результатами проведеного відносно нього службового розслідування та доказів відмови у добровільному відшкодування завданих державі збитків (в тому числі доказів отримання пропозиції добровільно відшкодувати завдану шкоду).

Суддя звернув увагу позивача на те, що відсутність відповідних доказів (інформації) унеможливлює встановлення дати, з якої необхідно здійснювати відлік строку звернення до суду з даним позовом, що також перешкоджає вирішити питання щодо відкриття провадження у справі.

На виконання вимог ухвали суду від 23.05.2025 від відповідача засобами поштового зв`язку 02.06.2025 отримано позовну заяву в оновленій редакції.

Дослідивши зміст оновленої редакції позовної заяви встановлено, що остання також містить суперечливі відомості в частині повідомлення відповідача про результати службового розслідування, позаяк з одного боку позивач не заперечує того, що відповідач ще до закінчення службового розслідування був переведений до іншої військової частини, в підтвердження чого до позовної заяви долучає наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №358 від 15.12.2023, а з іншого боку стверджує наступне: "Необхідність звернення до суду із даним позовом обумовлена тим, що на сьогодні Відповідач самовільно залишив службу у військовій частині НОМЕР_1 ...". Також позивач вказує на відсутність можливості ознайомити відповідача із наказом про результати службового розслідування через те, що військовослужбовець самовільно залишив службу у військовій частині НОМЕР_1 .

З огляду на встановлені під час дослідження матеріалів позовної заяви суд дійшов висновку, що військова частина НОМЕР_2 , з якої позивач переведений до нового місця служби, не наділена правом на звернення до суду з даними позовними вимогами.

Ухвалою суду від 05.06.2025 відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої військовослужбовцем під час проходження служби.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2026 апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задоволено. Ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 05.06.2025 у справі за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої військовослужбовцем під час проходження служби скасовано. Справу направлено до Вінницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства (надалі - КАС України) передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, вважаю, що наявні підстави для її повернення з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 10 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону.

Особа, яка завдала шкоду, за згодою командира (начальника) може добровільно відшкодувати її розмір повністю або частково, передати для відшкодування завданої шкоди рівноцінне майно або відремонтувати чи відновити пошкоджене, про що видається відповідний наказ. Не допускається відшкодування завданої шкоди рівноцінним майном у разі втрати чи пошкодження зброї, боєприпасів, спеціальної техніки та іншого майна, що відповідно до закону вилучене з цивільного обороту або обмежене в обороті.

Згідно з ч. 5 ст. 10 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" у разі притягнення особи, яка завдала шкоду, до кримінальної відповідальності відшкодування шкоди здійснюється шляхом пред`явлення військовою частиною, установою, організацією, закладом цивільного позову в кримінальному провадженні в порядку, встановленому законом.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Статтею 13 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі", якою визначено порядок стягнення сум завданої шкоди, в частині першій встановлено, що стягнення сум завданої шкоди в разі притягнення винної особи до матеріальної відповідальності здійснюється щомісяця із грошового забезпечення особи в розмірі до 20 відсотків її місячного грошового забезпечення.

З доданого до матеріалів позовної заяви Витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної роботи) від 17.03.2025 за №872 "Про результати проведеного службового розслідування за фактом несвоєчасного повернення з лікувального закладу до розташування підрозділу солдата ОСОБА_1 ", окрім іншого, встановлено наступне:

"В ході службового розслідування встановлено наступне, що згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15 березня 2023 року №77, солдат ОСОБА_2 , який знаходиться у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , вибув у відпустку для лікування у зв`язку із хворобою строком на 30 (тридцять) діб, з 16 березня 2023 року по 14 квітня 2023 року.

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14 квітня 2023 року №107, а також, згідно виписки від 13 квітня 2023 року №5520 з медичної карти хворого, солдат ОСОБА_2 , який знаходиться у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , під час відпустки для лікування у зв`язку із хворобою був госпіталізований у КНП «Міську клінічну лікарню швидкої медичної допомоги» м. Вінниця, 13 квітня 2023 року.

Для встановлення періоду лікування в медичному закладі солдата ОСОБА_3 , було надіслано запит від 01 березня 2025 року за №7322, з проханням вказати період лікування вищевказаного військовослужбовця.

Згідно відповіді від 03 березня 2025 року №4765, від КНП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» м. Вінниця, солдат ОСОБА_2 13 січня 2023 року звернувся лікувальний заклад, де йому була надана медична допомога. На стаціонарному лікуванні вищевказаний військовослужбовець не перебував.

Відповідно рапорту майора ОСОБА_4 , командира 50 запасної роти військової частини НОМЕР_1 від 27 липня 2023 рок вх. №46720, стало відомо, що 27 липня 2023 року до розташування 50 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокується за адресою АДРЕСА_1 , прибув солдат ОСОБА_2 , який знаходиться у розпоряджені командира військової частини НОМЕР_1 .

Таким чином, службовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_2 , який знаходиться у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 :

- з 16 березня 2023 року по 14 квітня 2023 року, перебував у відпуст для лікування у зв?язку із хворобою;

- перебував у самовільному залишенні місця служби з 15 квітня 2023 року по 27 липня 2023 року;

- 27 липня 2023 року прибув після самовільного залишення місця служ до розташування 50 запасної роти військової частини НОМЕР_1 ."

В зв`язку із встановленими обставинами, наказано за завдані державі збитків, віднести на рахунок солдата ОСОБА_1 , в повному обсязі, та стягнути з останнього суму в розмірі 151199,12 грн.

Також, відповідно до наданих позивачем матеріалів, судом встановлено, що згідно наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 24.11.2023 №625-РС ОСОБА_1 призначено командиром стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_3 військової частини НОМЕР_4 .

В зв`язку з цим командиром військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) прийнято наказ від 15.12.2023 №358, яким ОСОБА_1 виключено із списків військової частини НОМЕР_1 , оскільки такий вибув до нового місця служби АДРЕСА_2 .

Таким чином, з доданих до матеріалів позовної заяви документів слідує, що за період проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_3 за відповідачем обліковується заборгованість в розмірі 151199,12 грн., яка виникла внаслідок самовільного залишення військовослужбовцем місця служби в період з 15.04.2023 по 27.07.2023. Також встановлено, що на час звернення до суду з даним позовом ОСОБА_1 виключений із списків військової частини в зв`язку з переведенням до нового місця служби, а саме: Військової частини НОМЕР_4 .

В той же час, позивачем до позовної заяви не додано доказів звільнення відповідача з військової служби, зокрема з Військової частини НОМЕР_4 , так і доказів звернення до відповідача для досудового врегулювання спору шляхом надсилання вимоги про добровільне відшкодування завданих збитків, а також доказів відмови відповідача відшкодувати завдану шкоду.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно з ч. 5 ст. 10 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" у разі притягнення особи, яка завдала шкоду, до кримінальної відповідальності відшкодування шкоди здійснюється шляхом пред`явлення військовою частиною, установою, організацією, закладом цивільного позову в кримінальному провадженні в порядку, встановленому законом.

Також статтею 11 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" визначено порядок відшкодування шкоди в разі переведення особи до іншого місця служби чи перебування в розпорядженні відповідного командира (начальника).

Так, у разі переведення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, до іншого місця служби чи зарахування в розпорядження відповідного командира (начальника) до повного відшкодування завданої нею шкоди стягнення сум завданої шкоди здійснюється за новим місцем служби чи місцем перебування в розпорядженні.

Якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її переведення до іншого місця служби чи зарахування в розпорядження, командир (начальник) надсилає у п`ятиденний строк із дня закінчення розслідування, аудиту (перевірки), інвентаризації чи надходження рішення суду відповідні матеріали до нового місця служби чи місця перебування в розпорядженні особи для вирішення питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності.

Командир (начальник) за новим місцем служби чи місцем перебування в розпорядженні особи видає у п`ятнадцятиденний строк із дня надходження матеріалів щодо завданої шкоди наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності. У такому разі відшкодування шкоди здійснюється в порядку, визначеному статтею 10 цього Закону.

Отже, чинним законодавством передбачений окремий порядок відшкодування шкоди в разі переведення військовослужбовця до іншого місця служби, який не передбачає звернення до суду з відповідним позовом.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не надав доказів звернення до відповідача для досудового врегулювання спору у випадках, в яких законом визначено обов`язковість досудового врегулювання, або на момент звернення позивача із позовом не сплив визначений законом строк для досудового врегулювання спору.

Таким чином, суд приходить до висновку про повернення позовної заяви на підставі п. 4 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Суд звертає увагу на те, що в силу положень частини восьмої статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

За правилами, передбаченими частинами п`ятою та шостою статті 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що інститут повернення позовної заяви позивачу передбачений для усунення недоліків позовної заяви і таке повернення не позбавляє позивача права на повторне звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом після усунення недоліків.

Керуючись ч. 4 ст. 169, ст.ст. 248, 256 КАС України, -

у х в а л и в :

Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої військовослужбовцем під час проходження служби разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна