Справа № 320/59129/24
Суддя: Войтович І. І.
Дата ухвалення: 2026-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2026 року Справа № 320/59129/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтович І. І., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОДІНВЕСТ-УКРАЇНА» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОДІНВЕСТ-УКРАЇНА» звернулося до Київського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень (з урахуванням збільшення позовних вимог) від 29.07.2024 № 2, від 29.07.2024 № 5, від 29.07.2024 № 5 та від 29.07.2024 № .

Позиції сторін

В обґрунтування вимог позивач вказує, що ні копія наказу про проведення документальної планової перевірки, ні письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення перевірки, не надіслані (вручені) позивачу вчасно.

Зазначає, що проведення документальної перевірки під час дії мораторію є незаконним.

Посилається, що платник податків не може бути обмежений у використанні первинного документа для цілей податкового обліку в тому разі, якщо безпосередньо він не вносив до такого документа неправдиві (недостовірні) відомості. Всі негативні наслідки, пов`язані з недостовірністю даних, зазначених у первинному документі, мають покладатися виключно на ту особу, яка їх внесла. Якщо іншою особою були внесені до документа відомості щодо учасника господарської операції, який має дефекти правового статусу, то добросовісний платник податків, який скористався відповідним документом для підтвердження даних свого податкового обліку, не може зазнавати жодних негативних наслідків у тому разі, якщо інші обставини, зазначені в первинному документі, зокрема рух відповідних активів, мали місце.

Вказує, що статус податкового агента може набуватися лише у разі виплати доходу на користь фізичних осіб. За приписами Податкового кодексу України фізична особа-підприємець є самостійним платником податку, який зобов`язаний самостійно нараховувати та сплачувати податки.

Крім того, зазначає, що відносини між позивачем та ФОП ОСОБА_1 ,. ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_6 не були трудовими.

Надані документи, які включають акти приймання-передачі, звіти, платіжні доручення та інші матеріали відповідають вимогам чинного законодавства.

Зазначає, що будь-яке автоматизоване співставлення чи дані, отримані з автоматизованих систем контролюючого органу, не є належними доказами в розумінні процесуального Закону.

Також, акцентує, що встановлені порушення є припущенням посадових осіб відповідача.

Відповідач проти позову заперечує та зазначає, що надані первинні документи по взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) , ФОП ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ), ФОП ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_5 ), ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) не розкривають зміст господарських операцій, не доводять їх вплив на отримання доходу від господарської діяльності, не відображають зміст та обсяг господарських операцій, та мають ознаки формального оформлення без мети реального здійснення господарських операцій.

Зазначає, що ФОП ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 здійснювалося залучення клієнтів, з якими позивач співпрацював з 2017 року.

Вказує, що за результатами перевірки не вдалося ідентифікувати, яким чином взаємовідносини з ФОП ОСОБА_1 ,. ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_6 , пов`язані з господарською діяльністю ТОВ «ПРОДІНВЕСТ-УКРАЇНА», в чому полягає їх реальний економічний зміст та ділова мета, оскільки не доведена ні доцільність придбання вищезазначених послуг, ні їх вплив на економічний ефект господарської діяльності платника податків.

У зв`язку із встановленням вищезазначених обставин, зазначає про неутримання податку на доходи фізичних осіб та військового збору із виплачених грошових коштів вказаним особам.

Просить суд відмовити у задоволенні позову.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.12.2024 у справі № 320/59129/24 відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати таку за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовку справи до судового розгляду та призначено підготовче засідання на 22 січня 2025 року об 09:30 год.

31.12.2025 відповідачем подано відзив із доказами.

22.01.2025, в судовому засіданні, за участі представника позивача Більчука О.О., представника відповідача Бондаря П.М., прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення позовних вимог та надано час представнику відповідача подати додаткові пояснення, у зв`язку із чим оголошено перерву у судовому засіданні.

Наступне судове засідання призначено на 19 лютого 2025 року об 09:30 год., про що сторони у справі повідомлені належним чином.

18.02.2025 відповідачем подано до суду додаткові пояснення.

19.02.2025, в судовому засіданні, за участі представника позивача Більчука О.О., представника відповідача Бондаря П.М., надано час представнику позивача ознайомитися із поданими додатковими поясненнями представника відповідача та оголошено перерву у судовому засіданні.

Наступне судове засідання призначено на 10 березня 2025 року об 11:30 год., про що сторони у справі повідомлені належним чином.

10.03.2025, в судовому засіданні, за участі представника відповідача Слуговини О.О., судом на місці ухвалено відкласти підготовче засідання за клопотанням представника позивача.

Наступне судове засідання призначено на 26 березня 2025 року об 09:30 год., про що сторони у справі повідомлені належним чином.

26.03.2025 позивачем подано до суду додаткові документи.

26.03.2025, в судовому засіданні, за участі представника позивача Більчука О.О., представника відповідача Бондаря П.М., судом оголошено перерву у судовому засіданні у зв`язку із поданням представником позивача додаткових документів.

Наступне судове засідання призначено на 09 квітня 2025 року об 14:00 год., про що сторони у справі повідомлені належним чином.

09.04.2025 позивачем долучено додаткові пояснення.

09.04.2025, в судовому засіданні, за участі представника позивача Більчука О.О., представника відповідача Бондаря П.М., судом оголошено перерву у судовому засіданні у зв`язку із поданням представником позивача додаткових пояснень та необхідністю ознайомлення із ними представником відповідача.

Наступне судове засідання призначено на 21 травня 2025 року об 12:30 год., про що сторони у справі повідомлені належним чином.

21.05.2025, за наслідками проведення підготовчих дій, за участі представника позивача Більчука О.О., представника відповідача Бондаря П.М., ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.05.2025 у справі № 320/59129/24 закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 25 червня 2025 року об 10:30 год.

25.06.2025 судове засідання знято з розгляду у зв`язку із перебуванням судді Войтовича І.І. у відпустці.

Наступне судове засідання призначено на 29 липня 2025 року об 10:00 год., про що сторони у справі повідомлені належним чином.

29.07.2025, в судовому засіданні, за участі представника позивача Більчука О.О., представника відповідача Тутика О.В., судом на місці ухвалено витребувати від представника позивача додаткову інформацію щодо кримінального провадження, у зв`язку із чим оголосити перерву у судовому засіданні.

Наступне судове засідання призначено на 25 серпня 2025 року об 12:30 год., про що сторони у справі повідомлені належним чином.

25.08.2025 позивачем подано до суду пояснення та витяг з ЄРДР.

25.08.2025, в судовому засіданні, за участі представника позивача Більчука О.О., представника відповідача Бондаря П.М., судом на місці ухвалено викликати для допиту у якості свідка податкового ревізора-інспектора Позняк О.М., у зв`язку із чим оголосити перерву у судовому засіданні.

Наступне судове засідання призначено на 22 вересня 2025 року об 11:30 год., про що сторони у справі повідомлені належним чином.

22.09.2025, в судовому засіданні, за участі представника позивача Більчука О.О., представника відповідача Бондаря П.М., свідка ОСОБА_8 , допитано свідка ОСОБА_8 та за клопотанням представника позивача, у зв`язку із необхідністю подати додаткові пояснення судом на місці оголошено перерву у судовому засіданні.

Наступне судове засідання призначено на 22 жовтня 2025 року об 09:30 год., про що сторони у справі повідомлені належним чином.

22.10.2025, в судовому засіданні, за участі представника відповідача Бондаря П.М., у зв`язку із неявкою представника позивача, судом на місці ухвалено відкласти розгляд справи на інші дату та час.

Наступне судове засідання призначено на 26 листопада 2025 року об 11:30 год., про що сторони у справі повідомлені належним чином.

22.10.2025 позивачем подано додаткові пояснення.

26.11.2025, в судовому засіданні, за участі представника позивача Більчука О.О., представника відповідача Вовкотруб Д.В., заслухавши пояснення сторін, за відсутності заперечень, судом ухвалено на місці ухвалено здійснювати подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Встановлені обставини судом

Головним управлінням ДПС у м. Києві відповідно до ст.ст. 20, 77, 82 Податкового кодексу України, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2022 рік, на підставі наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 12.01.2022 № 177-п, проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ «ПРОДІНВЕСТ-УКРАЇНА» (), з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2017 по 30.09.2021, валютного за період з 01.10.2017 по 30.09.2021, єдиного внеску на обов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2017 по 30.09.2021 та іншого законодавства за відповідний період, відповідно до затвердженого плану документальної перевірки.

Наказом від 23.02.2022 № 1453-п продовжено строк проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ПРОДІНВЕСТ-УКРАЇНА» з 24.02.2022 по дату завершення перевірки тривалістю 10 робочих днів.

Наказом від 03.08.2023 № 3877-п перенесено термін проведення розпочатої документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ПРОДІНВЕСТ-УКРАЇНА» з 03.08.2023 до дати отримання копій вилучених документів або забезпечення доступу до них.

13.06.2024, згідно із наказом № 4136-п, поновлено проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ПРОДІНВЕСТ-УКРАЇНА» тривалістю 8 робочих днів

03.07.2024 посадовими особами відповідача складено акт про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ПРОДІНВЕСТ-УКРАЇНА» № 80634/Ж5/26-15-07-02-03-03/38809674.

Посадовими особами відповідача встановлено порушення ТОВ «ПРОДІНВЕСТ-УКРАЇНА»:

- п. 44.1, п. 44.3, п. 44.6 ст. 44, п. 85.2 ст. 85, п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, п. 5, п. 6, п. 7 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку «Витрати» 16, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено заниження податку на прибуток на загальну суму в розмірі 10 570 343 грн, у тому числі за 4 кв. 2017 року на суму 367 871 грн, за 2018 рік на суму 3 139 223 грн, за 2019 рік 2 926 072 грн, за 2020 рік на суму 2 528 129 грн, за 3 кв. 2021 рік на суму 1 609 047 грн;

- пп. 168.1.1. п. 168.1 ст. 168 з урахуванням пп. 164.2.20 п. 164.2 ст. 164, п. 171.2 «а» ст. 171 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження суми податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2017 по 30.09.2021 рік на загальну суму 10 272 262,70 грн;

- пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 з урахуванням пп. 1.5 п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ, пп. 1.6. п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ, пп. 164.2.20 п. 164.2 ст. 164, п. 171.2 «а» ст. 171 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження суми військового збору за період з 01.01.2017 по 30.09.2021 рік на загальну суму 856 021,88 грн;

- пп. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України, в частині неподання Звіту про контрольовані операції за 2017 звітний рік;

- пп. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України, в частині несвоєчасного подання Звіту про контрольовані операції за 2019 звітний рік.

Листом ГУ ДПС у м. Києві від 26.07.2024 № 67446/6/26-15-07-02-03-09 «Про надання інформації ТОВ «ПРОДІНВЕСТ-УКРАЇНА» ()», в зв`язку із технічною помилкою, розділ IV «Висновок» акта перевірки викладено у новій редакції та зазначено (доповнено) про порушення позивачем пп. 266.7.5 п. 266.7 ст. 266, пп. 266.8.1 п. 266.8 ст. 266 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкові зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки: до ГУ ДПС у м. Києві (Дарницький район) на загальну суму 1 937,96 грн, а саме: за 2017 рік - 98,80 грн, за 2018 рік - 1 839,16 грн.

За результатом виявлених порушень, відповідачем складено, зокрема, наступні податкові повідомлення-рішення:

- від 29.07.2024 № 2, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств на загальну суму 10 570 343,00 грн;

- від 29.07.2024 № 5, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 10 272 262,70 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1 616 258,80 грн;

- від 29.07.2024 № , яким застосовано штрафні санкції у розмірі 480 000,00 грн.

Не погоджуючись з обґрунтованістю вищезазначених доводів контролюючого органу та, як наслідок, правомірністю спірних податкових повідомлень-рішень, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Застосовані судом норми права та висновки суду

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зокрема, в силу ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 3 статті 2 КАС України визначено, що основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; 5) обов`язковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

За ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 22 квітня 2021 року у справі № 826/15741/18, з метою безумовного дотримання конституційного принципу, визначеного у статті 129 Конституції України, в частині третій статті 2 та статті 9 КАС України закріплено, що до основних засад (принципів) адміністративного судочинства належить, зокрема, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Загалом принцип змагальності прийнято розглядати як основоположний компонент концепції "справедливого судового розгляду" у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що також включає споріднені принципи рівності сторін у процесі та ефективної участі.

Принцип змагальності судового провадження охоплює собою право особи, крім можливості подавати власні докази, знати про існування всіх представлених доказів та пояснень іншими учасниками справи, оскільки вони можуть вплинути на рішення суду, мати можливість знайомитись з матеріалами справи та робити з них копії, а також володіти відповідними знаннями (залучати професійного представника) та змогу коментувати представлені докази та пояснення у належній формі та у встановлений час.

Таким чином, принцип змагальності спільно з принципом рівності є одним з основних елементів поняття "право на справедливий суд", що гарантоване Конвенцією.

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч. 3 ст. 3 КАС України).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вказана норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Вирішуючи цей спір суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права, обов`язки платників податків та зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (в редакції, чинній на час виникнення між сторонами спірних відносин) (надалі - ПК України).

Що стосується доводів позивача про несвоєчасне повідомлення про проведення перевірки, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 77.1. ст. 77 ПК України, документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Згідно із п. 77.4. ст. 77 ПК України, про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано (вручено) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

У відповідності до п. 42.2. ст. 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

За положеннями п. 42.5. ст. 42 ПК України, у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

При цьому, у постанові від 16 квітня 2019 року у справі № 804/6279/16 Верховний Суд зазначав, що конструкція пункту 77.4 статті 77 ПК України передбачає два способи повідомлення особи про проведення перевірки - вручення під розписку копії наказу та письмового повідомлення не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки або надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення таких документів не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки. Таким чином, платник податків має право бути повідомлений належним чином про дату та час проведення перевірки до початку проведення такої. Однак, норма пункту 77.4 статті 77 Податкового кодексу України не містить застереження щодо ознайомлення платника з вказаними документами саме за 10 днів до початку проведення такої перевірки за умови надсилання платнику податків копії наказу та письмового повідомлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 20 березня 2020 року у справі № 804/1318/18. Додатково, у цій постанові Верховний Суд підтримав усталену правову позицію про те, що добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.

У постанові від 26 листопада 2018 року у справі № 817/697/17 Верховний Суд також зазначав, що задля встановлення дотримання податковим органом процедури повідомлення платника податку про проведення планової перевірки підлягає встановленню саме дата надсилання платнику податків оскаржуваних наказів у випадку надіслання платнику податків копії наказу та письмового повідомлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що повідомлення про проведення перевірки від 14.01.2022 № 74/26-15-02-03-09 з додатком (копією наказу про проведення документальної планової перевірки) надіслано за податковою адресою ТОВ «ПРОДІНВЕСТ-УКРАЇНА» 14.01.2022.

Водночас, перевірка мала розпочатися 27.01.2022, що свідчить про дотримання контролюючим органом строку направлення копії повідомлення та наказу про проведення перевірки.

Щодо посилань позивача на незаконність проведення перевірки, суд зазначає таке.

У відповідності до пункту 77.4 статті 77 ПК України, про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано (вручено) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

За нормами пункту 77.6 цієї ж статті допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

За правилами пункту 81.1 статті 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

18.03.2020 набрав чинності Закон України від 17.03.2020 № 533-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнено пунктами 52-1 - 52-5.

Положеннями пункту 52-2 установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня по 31 травня 2020 року, крім документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу. Інформація про перенесення документальних планових перевірок, які відповідно до плану-графіку проведення планових документальних перевірок мали розпочатися у період з 18 березня по 31 травня 2020 року та на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» не були розпочаті, включається до оновленого плану-графіку, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 30 березня 2020 року. Документальні та фактичні перевірки, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними, тимчасово зупиняються на період до 31 травня 2020 року. Таке зупинення перериває термін проведення перевірки та не потребує прийняття будь-яких додаткових рішень контролюючим органом. На період з 18 березня по 31 травня 2020 року зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Законом України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» внесено зміни, зокрема, до пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України і абзац перший пункту 52-2 замінено сімома новими абзацами такого змісту: Установити мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня по 31 травня 2020 року, крім: документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу; фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині: обліку, ліцензування, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального та спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу. У зв`язку з цим абзаци другий - четвертий слід вважати відповідно абзацами восьмим - десятим.

29.05.2020 набрав чинності Закон України від 13.05.2020 №591-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким внесено зміни, зокрема до пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, в абзацах першому і дев`ятому слова та цифри «по 31 травня 2020 року» замінено цифрами та словами « 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Крім того, 04.10.2020 набрав чинності Закон України від 17.09.2020 № 909-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», пунктом 4 розділу ІІ «Прикінцевих положень» якого встановлено, що у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, надано право Кабінету Міністрів України скорочувати строк дії обмежень, заборон, пільг та гарантій, встановлених відповідними законами України, прийнятими з метою запобігання виникненню і поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, крім випадків, коли зазначене може призвести до обмеження конституційних прав чи свобод особи.

За приписами названого пункту 4 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України від 17.09.2020 № 909-IX «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 03.02.2021 року №89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок», якою постановив скоротити строк дії обмежень, встановлених пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, дозволивши проведення перевірок юридичних осіб, зокрема: документальних перевірок, право на проведення яких надається з дотриманням вимог пункту 77.4 статті 77 Кодексу.

Зважаючи на встановлені у справі обставини і наведені правові норми, суд приходить до таких висновків.

Так, законодавець шляхом внесення змін до Податкового кодексу України запровадив мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок (крім чітко визначеного переліку видів перевірок) на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а також зупинив на цей період проведення документальних та фактичних перевірок, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними.

У той же час, після прийняття постанови Кабінету Міністрів України № 89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок» виникла колізія між нею та нормами Податкового кодексу України у частині можливості здійснювати контрольні заходи шляхом проведення деяких видів перевірок у період з дня набрання чинності такої постанови по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби.

Верховний Суд багато разів вирішував наведену вище колізію.

Зокрема, у постанові від 22.02.2022 у справі № 420/12859/21 Верховний Суд зазначив наступне: «мораторій на проведення податкових перевірок на період карантину прямо закріплений пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (в редакції на момент винесення спірного наказу) та вказана норма в частині обмежень на проведення планових перевірок, була чинною, її дія не зупинялась. Виходячи зі змісту пункту 2.1 статті 2 Податкового кодексу України, зміна приписів Податкового кодексу України здійснюється виключно законами про внесення змін до Кодексу, відповідно зміна строків дії мораторію може бути здійснена виключно шляхом прямого внесення змін до Податкового кодексу України. За наявності суперечливих правил і положень щодо дії мораторію на проведення перевірок, які містяться у Податковому кодексі України і в постанові Кабінету Міністрів України - застосуванню підлягають положення і правила саме Податкового кодексу України».

У постанові від 27.04.2022 року у справі № 140/1846/21 Верховний Суд наголосив на неможливості застосування постанови Кабінету Міністрів України №89 як такої, що змінила строки обмежень на проведення планових перевірок, встановлених пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України. Також зазначив і те, що постанова Кабінету Міністрів України №89 прийнята не на підставі та не на виконання Податкового кодексу України та законів з питань митної справи, у зв`язку з чим згідно з пунктом 3.1 статті 3 Податкового кодексу України не може вважатися складовою податкового законодавства і не підлягає застосуванню у питаннях, пов`язаних з оподаткуванням.

У постановах від 01.09.2022 у справі № 640/16093/21, від 12.10.2022 у справі № 160/24072/21, від 28.12.2022 у справах № 420/22374/21, № 540/5445/21, № 160/14248/21, від 28.10.2022 у справі № 600/1741/21-а, Верховний Суд констатував, що проведення перевірки на підставі постанови Кабінету Міністрів України №89 (в умовах чинності пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України) є протиправним і тягне за собою наслідки у вигляді скасування прийнятих за результатами такої перевірки податкових повідомлень-рішень.

Таку ж правову позицію викладено і у постанові Верховного Суду від 29.05.2024 у справі № 420/19741/21.

На час видання Головним управлінням ДПС у м. Києві наказу № 177-п від 12.01.2022 дія карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), не завершилася, а отже діяв і мораторій на проведення документальних планових перевірок. Цей мораторій був прямо закріплений пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Водночас, у 2024 році перевірку поновлено і продовжено, її проведено на підставі іншого наказу № 4136-п від 13.06.2024, винесеного на підставі абзацу другого п. 85.9 ст. 85 ПК України. Відтак, підстави для визнання незаконною перевірку відсутні.

Вказані висновки також спростовують доводи позивача щодо недопустимості акта перевірки як доказу у справі.

Щодо недопустимості листа ГУ ДПС у м. Києві № 67446/6/26-15 07-02-03-09 від 26.07.2024 як доказу, суд зазначає наступне.

Так, ТОВ «ПРОДІНВЕСТ-УКРАЇНА» зазначає, що листом № 67446/6/26-15-07-02-03-09 від 26.07.2024 ГУ ДПС у м. Києві внесено зміни та виклало в новій редакції розділ IV «Висновок» Акту про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ПРОДІНВЕСТ-УКРАЇНА» № 80634/Ж5/26-15-07-02-03 03/38809674 від 03.07.2024.

Позивач вказує, що такі дії позбавляють платників податків можливості подавати заперечення до акта перевірки та створюють ситуацію правової невизначеності, в якій не зрозуміло, якими ще порушеннями в майбутньому буде доповнено результати вже завершеної в минулому перевірки.

Водночас, як встановлено судом, листом ГУ ДПС у м. Києві від 26.07.2024 № 67446/6/26-15-07-02-03-09 «Про надання інформації ТОВ «ПРОДІНВЕСТ-УКРАЇНА» ()», в зв`язку із технічною помилкою, розділ IV «Висновок» акта перевірки викладено у новій редакції та зазначено (доповнено) про порушення позивачем пп. 266.7.5 п. 266.7 ст. 266, пп. 266.8.1 п. 266.8 ст. 266 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкові зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки: до ГУ ДПС у м. Києві (Дарницький район) на загальну суму 1 937,96 грн, а саме: за 2017 рік - 98,80 грн, за 2018 рік - 1 839,16 грн.

Суд звертає увагу, що вказане порушення відображене на сторінках 63-64 акта перевірки.

Крім того, в межах цієї справи товариство не оскаржує вказане порушення, а тому визнання листа ГУ ДПС у м. Києві від 26.07.2024 № 67446/6/26-15-07-02-03-09 «Про надання інформації ТОВ «ПРОДІНВЕСТ-УКРАЇНА» ()» недопустимим як доказу не впливає на обставини цієї справи, у зв`язку із чим суд вважає вказані доводи позивача необґрунтованими.

Разом з тим, суд зауважує, що позивачем збільшено позовні вимоги та прохається визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.07.2024 № яким до ТОВ «ПРОДІНВЕСТ-УКРАЇНА» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 480 000,00 грн за неподання звіту про контрольовані операції за 2017 звітний рік.

Водночас, єдиними підставами для визнання протиправним та скасування вказаного податкового повідомлення-рішення є процесуальні порушення, які на думку позивача допущено контролюючим органом та висновки щодо яких надано судом вище.

Таким чином, зважаючи на те, що ТОВ «ПРОДІНВЕСТ-УКРАЇНА» не заперечує факту вчинення зазначеного порушення, а посилання на процесуальні порушення спростовані в ході судового розгляду, підстави для скасування такого рішення відсутні.

Щодо мотивів оскарження по суті встановлених порушень, суд зазначає слідуюче.

Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.

Згідно із п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У відповідності до п. 44.2 ст. 44 ПК України, для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (надалі - Закон України № 996) та п. 2.1. глави 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 24.05.1995 № 88 (надалі - Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку), підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Статтею 2 Закону України № 996 визначено, що цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність, а також на операції з виконання державного та місцевих бюджетів і складання фінансової звітності про виконання бюджетів з урахуванням бюджетного законодавства.

Частиною 2 ст. 3 Закону України № 996 зазначено, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно із п. 1.2. глави 1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, первинні документи - це документи, створені у паперовій або в електронній формі, які містять відомості про господарські операції.

За приписами п. 1.3. глави 1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в регістрах бухгалтерського обліку провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

У відповідності до п. 2.4 глави 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Первинні документи підлягають обов`язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув`язка окремих показників. (п. 2.15 глави 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку)

Пунктом 2.16 глави 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку визначено, що у разі виявлення невідповідності первинного документа вимогам законодавства у сфері бухгалтерського обліку такі документи з письмовим обґрунтуванням передаються керівнику підприємства, установи. До окремого письмового рішення керівника такі документи не приймаються до виконання.

Таким чином, з аналізу вищезазначених положень слідує, що забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

У справах, предмет спору в яких стосується правомірності відображення платником податків у бухгалтерському та податковому обліках фінансових показників господарських операцій, які, за висновком контролюючого органу, є нереальними (фіктивними), сталою є практика правозастосування Верховним Судом, яка, полягає в тому, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту та витрат наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податків господарських договорах, що має підтверджуватись первинними документами відповідно до вимог, встановлених правовими нормами, зокрема й щодо змісту (обов`язкових реквізитів).

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту та витрат, якщо ж господарська операція фактично не відбулася, то платник податків не має права на податкову вигоду у вигляді податкового кредиту та/або врахування відповідних витрат при визначенні об`єкту оподаткування податком на прибуток.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.05.2025 у справі № 320/12569/23.

Так, судом встановлено, що 11.01.2018 між ТОВ «ПРОДІНВЕСТ-УКРАЇНА» (Замовник) та ФОП ОСОБА_5 (Посередник) укладено договір про надання посередницький послуг в сфері міжнародної торгівлі №/11-01-2018 (надалі - Договір №/11-01-2018).

Відповідно до преамбули Договору №/11-01-2018, Замовник спільно з UAB «PRODINVEST UA» (Литва), діючи в спільних інтересах та беручи до уваги наявність між ними Договору поставки № 1402-P-PIUA від 10.02.2014 зі змінами та доповненнями від 10 січня 2018 р., та відповідно до його умов, дійшли згоди залучити Посередника для досягнення спільних цілей щодо розвитку експортного потенціалу Товару та залучення нових споживачів (Покупців Товару).

Кандидатура Посередника, який бере на себе зобов`язання щодо залучення на свій ризик нових клієнтів споживачів Товару за межами Європейського Союзу та України, а також умови цього Договору на момент його підписання узгоджено UAB «PRODINVEST UA» (Литва) у письмовій формі.

Згідно із п. 1.1 Договору №/11-01-2018, Замовник доручає, а Посередник бере на себе обов`язок щодо залучення нових клієнтів - споживачів Товару та проведення переговорів щодо його (Товару) продажу, на користь Замовника.

Посередник має право здійснювати представництво інтересів Замовника у сфері міжнародної торгівлі на ринках азіатських та африканських країн (поза територією Європейського Союзу та України) у відносинах із установами, підприємствами та організаціями всіх форм власності на користь Замовника та на умовах, передбачених цим Договором.

У відповідності до п. 1.2 Договору №/11-01-2018, Сторони погоджують, що під Товаром вони матимуть на увазі:

Характеристики та обсяги Товару: Масло солодковершкове солоне, фасоване в пачки по 500 грам;

Кількість законтрактованого Товару не менше ніж 300 тон;

Умови постачання FCA Україна;

Ціна Товару не менше ніж 5400 (п`ять тисяч чотириста 00 центів) доларів США за 1 (одну) тонну.

Пунктом 4.1 Договору №/11-01-2018 передбачено, що за результатами надання послуг за цим Договором, на підставі письмового повідомлення UAB «PRODINVEST UA» (Литва) та копії відповідного договору поставки (купівлі-продажу) Товару, та письмового Звіту - інформації, наданої Посередником та затвердженого Замовником, Сторони підписують акти приймання-передач. В Акті приймання-передачі відповідних посередницьких послуг Сторони зазначають остаточну суму винагороди Посередника з урахуванням умов цього Договору.

За надання послуг, зазначених у цьому Договорі, Замовник виплачує Посереднику винагороду, розмір якої зазначається Сторонами в акті приймання-передачі наданих послуг, але не менше 10% від суми кожного першого підписаного договору поставки, між Замовником та/або UAB «PRODINVEST UA» (Литва) з новими клієнтами - споживачами Товару, місцезнаходження яких знаходиться за межами Європейського союзу та України. Сума винагороди Посередника, належна за цим Договором не залежить від загальної суми договору поставки. При тривалому співробітництві Замовника з новим клієнтом - споживачем Товару, Замовник зобов`язується оплачувати винагороду за послуги Посередника в наступному порядку: винагорода за всі наступні договори поставки Замовника з клієнтом - споживачем, вперше укладені Замовниками за посередництвом Посередника, оплачуються в розмірі не менше 50% від розміру винагороди, отриманої (яка підлягає сплаті) Посередником за перший договір поставки.

Також, 11.01.2019 між ТОВ «ПРОДІНВЕСТ-УКРАЇНА» (Замовник) та ФОП ОСОБА_5 (Посередник) укладено договір про надання посередницький послуг в сфері торгівлі № 1 (надалі - Договір № 1), згідно якого Замовник доручає, а Посередник бере на себе обов`язок із залучення клієнтів споживачів Товару та проведення з ними необхідних переговорів на користь Замовника по:

- введенню нових позицій у портфель споживача;

- збільшенню обсягів продажу торгових позицій у портфелі споживача;

- збільшенню маржинального доходу торгових позицій.

Посередник має право представляти інтереси Замовника у сфері торгівлі на ринку України у відносинах із установами, підприємствами та організаціями всіх форм власності на користь Замовника та на умовах, передбачених цим Договором (п. 1.1 Договору № 1).

Відповідно до п. 1.2 Договору № 1, Сторони узгодили, що під Товаром вони мають на увазі:

Характеристики товару: Молочна продукція (масло солодковершкове, сухе знежирене молоко, сухе незбиране молоко, суха молочна сироватка, молочний зневоднений жир).

У відповідності до п. 4.1 Договору № 1, за результатами надання послуг за цим Договором, на підставі копії відповідного договору поставки (купівлі-продажу) Товару або Запиту на поставку та письмового Звіту - інформації, наданої Посередником та затвердженого Замовником, Сторони підписують акти приймання-передачі відповідних посередницьких послуг. В Акті приймання-передачі відповідних посередницьких послуг Сторони зазначають остаточну суму винагороди Посередника з урахуванням умов цього Договору.

Також, 21.01.2019 між ТОВ «ПРОДІНВЕСТ-УКРАЇНА» (Замовник) та ФОП ОСОБА_5 (Посередник) укладено договір про надання посередницький послуг в сфері торгівлі № 2 (надалі - Договір № 2), відповідно до якого, Замовник доручає, а Посередник бере на себе обов`язок пошуку клієнтів виробників Товару, проведення з ними, а також дійсними клієнтами компанії, українськими виробниками, необхідних переговорів на користь Замовника:

- розширення продуктового портфеля товарів, що закуповуються;

- збільшення обсягів торгових позицій у портфелі споживача;

- отримання найбільш вигідних цін на продукти, що закуповуються;

- збільшення маржинального доходу при закупівлі торгових позицій.

Посередник має право представляти інтереси Замовника у сфері торгівлі на ринку України у відносинах із установами, підприємствами та організаціями всіх форм власності на користь Замовника та на умовах, передбачених цим Договором. (п. 1.1 Договору № 2)

Позивачем надано ряд актів прийому-передачі наданих послуг до вищезазначених договорів, в яких зазначається покупець товару, найменування товару, кількість товару, термін поставки та вартість товару.

Крім того, ТОВ «ПРОДІНВЕСТ-УКРАЇНА» надано звіти Посередника до вказаних договорів, які містять аналогічну інформацію, що й вищезазначені акти прийому-передачі наданих послуг.

Суд також звертає увагу, що ряд актів прийому-передачі наданих послуг містять дефекти форми, а саме, не місять підпису та печатки ТОВ «ПРОДІНВЕСТ-УКРАЇНА», зокрема, але не виключно, акти прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання посередницький послуг в сфері торгівлі № 1: № 1 від 10.02.2020, № 2 від 11.02.2020, № 3 від 14.02.2020, № 4 від 19.02.2020, від 10.07.2020, 13.07.2020, 14.07.2020, 22.07.2020, 23.07.2020, 06.08.2020, 07.08.2020 тощо.

Акти прийому-передачі наданих послуг № 5 від 20.02.2020 та № 3 від 13.07.2021 до Договору про надання посередницький послуг в сфері торгівлі № 1 містить печатку позивача, проте не містять підпису генерального директора.

Разом з тим, суд також зауважує, що низка звітів Посередника також не містить підписів та печатки ТОВ «ПРОДІНВЕСТ-УКРАЇНА», зокрема, але не виключно, від 10.02.2020, від 11.02.2020, від 14.02.2020, від 19.02.2020, від 20.02.2020, від 10.07.2020, 13.07.2020, 14.07.2020, 22.07.2020, 23.07.2020, 07.08.2020, 11.08.2020 тощо.

Також, судом встановлено, що 21.05.2018 між ТОВ «ПРОДІНВЕСТ-УКРАЇНА» (Замовник) та ФОП ОСОБА_1 (Посередник) укладено договір про надання посередницький послуг в сфері міжнародної торгівлі № 2105-2018 (надалі - Договір № 2105-2018).

Відповідно до преамбули Договору № 2105-2018, Замовник спільно з UAB «PRODINVEST UA» (Литва), діючи в спільних інтересах та беручи до уваги наявність між ними Договору поставки № 1805-S-PIUA/58 від 21.05.2018, та відповідно до його умов, дійшли згоди залучити Посередника для досягнення спільних цілей щодо розвитку експортного потенціалу Товару та залучення нових споживачів (Покупців Товару).

Кандидатура Посередника, який бере на себе зобов`язання щодо залучення на свій ризик нових клієнтів споживачів Товару за межами Європейського Союзу та України, а також умови цього Договору на момент його підписання узгоджено UAB «PRODINVEST UA» (Литва) у письмовій формі.

Згідно із п. 1.1 Договору № 2105-2018, Замовник доручає, а Посередник бере на себе обов`язок щодо залучення нових клієнтів - споживачів Товару та проведення переговорів щодо його (Товару) продажу, на користь Замовника.

Посередник має право здійснювати представництво інтересів Замовника у сфері міжнародної торгівлі на ринках азіатських та африканських країн (поза територією Європейського Союзу та України) у відносинах із установами, підприємствами та організаціями всіх форм власності на користь Замовника та на умовах, передбачених цим Договором.

У відповідності до п. 1.2 Договору № 2105-2018, Сторони погоджують, що під Товаром вони матимуть на увазі:

Характеристики та обсяги Товару: Масло солодковершкове солоне, фасоване в пачки по 500 грам;

Кількість законтрактованого Товару не менше ніж 150 тон;

Умови постачання FCA Україна;

Ціна Товару не менше ніж 5000 (п`ять тисяч 00 центів) доларів США за 1 (одну) тонну.

Пунктом 4.1 Договору № 2105-2018 передбачено, що за результатами надання послуг за цим Договором, на підставі письмового повідомлення UAB «PRODINVEST UA» (Литва) та копії відповідного договору поставки (купівлі-продажу) Товару, та письмового Звіту - інформації, наданої Посередником та затвердженого Замовником, Сторони підписують акти приймання-передач. В Акті приймання-передачі відповідних посередницьких послуг Сторони зазначають остаточну суму винагороди Посередника з урахуванням умов цього Договору.

За надання послуг, зазначених у цьому Договорі, Замовник виплачує Посереднику винагороду, розмір якої зазначається Сторонами в акті приймання-передачі наданих послуг, але не менше 2000 грн за кожну тону проданого товару, що підтверджується підписаним договором/або замовленням на поставку в рамках Договору поставки № 1805-S-PIUA/58 від 21.05.2018 між Замовником та UAB «PRODINVEST UA» (Литва) з новими клієнтами - споживачами Товару, місцезнаходження яких знаходиться за межами Європейського союзу та України (п. 4.2 Договору № 2105-2018).

26.11.2018 Сторонами підписано додаткову угоду до Договору № 2105-2018, якою внесено зміни, зокрема, до п. 1.2 зазначеного договору.

Позивачем надано ряд актів прийому-передачі наданих послуг до вищезазначеного договору, в яких зазначається покупець товару, найменування товару, кількість товару, термін поставки та вартість товару.

Крім того, ТОВ «ПРОДІНВЕСТ-УКРАЇНА» надано звіти Посередника до вказаного договору, які містять аналогічну інформацію, що й вищезазначені акти прийому-передачі наданих послуг.

Також, судом встановлено, що 01.04.2015 між ТОВ «ПРОДІНВЕСТ-УКРАЇНА» (Замовник) та ФОП ОСОБА_2 (Виконавець) укладено договір № 01/04/15 на надання юридичних послуг (надалі - Договір № 01/04/15), згідно якого Виконавець зобов`язується надати Замовникові юридичні послуги в режимі абонентського обслуговування з 8:00 до 22:00 без вихідних, в обсягах та на умовах цього Договору, а Замовник зобов`язується прийняти надані послуги та оплатити їх (п. 1.1 Договору № 01/04/15).

Відповідно до п. 2.1 Договору № 01/04/15, Виконавець зобов`язується: а) надавати юридичні послуги за цим Договором; б) повідомляти Замовника про виявлені при наданні послуг порушення чинного законодавства України; в) не розголошувати конфіденційну інформацію, отриману від Замовника в процесі виконання цього Договору.

Згідно із п. 3.1 Договору № 01/04/15, за послуги згідно цього Договору Замовник, починаючи з місяця його підписання на підставі відповідних рахунків, сплачує абонентську плату у розмірі 3% (три) від суми річного обороту коштів на поточному рахунку Замовника, але не більше ніж 5 000 000 (п`ять мільйонів) гривень на рік. Сторони домовились, що Замовник самостійно, протягом кожного календарного року (за весь період дії цього Договору), визначатиме обсяг обороту коштів на власному поточному рахунку, а до 20 лютого наступного за поточним, року надасть Виконавцю звіт про оборот коштів та Сторони спільно, на підставі Акту звірення, визначать остаточний розмір абонентської плати за відповідний рік.

ТОВ «ПРОДІНВЕСТ-УКРАЇНА» надано копії типових актів приймання-передачі наданих послуг, з яких лише вбачається, що «Виконавець належним чином здав, а Замовник прийняв юридичні послуги.». Будь якої деталізації наданих послуг зазначені акти не місять.

Також, матеріали справи не містять звітів про надані послуги.

Крім того, судом встановлено, що 07.10.2019 між ТОВ «ПРОДІНВЕСТ-УКРАЇНА» (Замовник) та ФОП ОСОБА_3 (Посередник) укладено договір про надання посередницький послуг в сфері торгівлі № 0711/2019 (надалі - Договір № 0711/2019), згідно якого Замовник доручає, а Посередник бере на себе обов`язок із залучення клієнтів споживачів Товару та проведення з ними необхідних переговорів на користь Замовника по:

- введенню нових позицій у портфель споживача;

- збільшенню обсягів продажу торгових позицій у портфелі споживача;

- збільшенню маржинального доходу торгових позицій.

Посередник має право представляти інтереси Замовника у сфері торгівлі на ринку України у відносинах із установами, підприємствами та організаціями всіх форм власності на користь Замовника та на умовах, передбачених цим Договором (п. 1.1 Договору № 0711/2019).

Відповідно до п. 1.2 Договору № 0711/2019, Сторони узгодили, що під Товаром вони мають на увазі:

Характеристики товару: Молочна продукція (масло солодковершкове, сухе знежирене молоко, сухе незбиране молоко, суха молочна сироватка, молочний зневоднений жир).

У відповідності до п. 4.1 Договору № 0711/2019, за результатами надання послуг за цим Договором, на підставі копії відповідного договору поставки (купівлі-продажу) Товару або Запиту на поставку та письмового Звіту - інформації, наданої Посередником та затвердженого Замовником, Сторони підписують акти приймання-передачі відповідних посередницьких послуг. В Акті приймання-передачі відповідних посередницьких послуг Сторони зазначають остаточну суму винагороди Посередника з урахуванням умов цього Договору.

Позивачем надано ряд актів прийому-передачі наданих послуг до вищезазначених договорів, в яких зазначається покупець товару, найменування товару, кількість товару, термін поставки та вартість товару.

Крім того, ТОВ «ПРОДІНВЕСТ-УКРАЇНА» надано звіти Посередника до вказаних договорів, які містять аналогічну інформацію, що й вищезазначені акти прийому-передачі наданих послуг.

Разом з тим, копії договору про надання посередницьких послуг № 1611/2020 від 16.11.2020 матеріали справи не містять, проте такий договір значиться в копіях актів прийому-передачі наданих послуг та звітах. Частина змісту вказаного договору встановлена судом із акта перевірки.

Суд також звертає увагу, що акт прийому-передачі наданих послуг від 14.10.2019 б/н містить дефекти форми, а саме, не містить підпису та печатки ТОВ «ПРОДІНВЕСТ-УКРАЇНА».

Також, судом встановлено, що 16.05.2017 між ТОВ «ПРОДІНВЕСТ-УКРАЇНА» (Замовник) та ФОП ОСОБА_4 (Виконавець) укладено договір № 16-05-2017 (надалі - Договір № 16-05-2017).

Відповідно до п. 1.1 Договору № 16-05-2017, предметом цього Договору є передача Замовником Виконавцю функцій забезпечення контролю за завантаженням контейнерів, автомобілів, залізничних вагонів.

Перелік функцій, що передаються Замовником Виконавцю:

- контроль процесу завантаження контейнерів, автомобілів, залізничних вагонів;

- контроль якості продукції та упаковки;

- супровід автомобільного транспорту до місця митного оформлення;

- надання фотозвіту після завантаження контейнерів, автомобілів, залізничних вагонів;

- надання інформації щодо кількості місць у контейнері, автомобілів, залізничних вагонів.

Згідно із п. 3.1 Договору № 16-05-2017, Виконавець кожного місяця надає Замовнику письмовий Акт виконаних робіт до цього Договору, який підписуються обидві сторони.

У відповідності до п. 3.2 Договору № 16-05-2017, Акт виконаних робіт надається Виконавцем до 15 числа місяця, наступного за звітним місяцем, і підписується Сторонами протягом 5 робочих днів з дня складання Акта.

Підписані Сторонами Акти виконаних робіт є підтвердженням надання послуг Виконавцем Замовнику (п. 3.3 Договору № 16-05-2017).

Позивачем надано ряд актів виконаних робіт до Договору № 16-05-2017, які в переважній більшості містять надання ідентичних послуг, а саме, організація відгрузки контейнеру. До вказаних актів також надано додатки, які містять опис товару, його кількість, вид упаковки та кількість місць.

Також, 01.03.2018 між ТОВ «ПРОДІНВЕСТ-УКРАЇНА» (Замовник) та ФОП ОСОБА_4 (Посередник) укладено договір про надання посередницький послуг в сфері торгівлі № 0103-2018 (надалі - Договір № 0103-2018), згідно якого Замовник доручає, а Посередник бере на себе обов`язок із залучення клієнтів споживачів Товару та проведення з ними необхідних переговорів на користь Замовника по:

- введенню нових позицій у портфель споживача;

- збільшенню обсягів продажу торгових позицій у портфелі споживача;

- збільшенню маржинального доходу торгових позицій.

Посередник має право представляти інтереси Замовника у сфері торгівлі на ринку України у відносинах із установами, підприємствами та організаціями всіх форм власності на користь Замовника та на умовах, передбачених цим Договором (п. 1.1 Договору № 0103-2018).

Відповідно до п. 1.2 Договору № 0103-2018, Сторони узгодили, що під Товаром вони мають на увазі: молочний зневоднений жир.

У відповідності до п. 4.1 Договору № 0103-2018, за результатами надання послуг за цим Договором, на підставі копії відповідного договору поставки (купівлі-продажу) Товару або Запиту на поставку та письмового Звіту - інформації, наданої Посередником та затвердженого Замовником, Сторони підписують акти приймання-передачі відповідних посередницьких послуг. В Акті приймання-передачі відповідних посередницьких послуг Сторони зазначають остаточну суму винагороди Посередника з урахуванням умов цього Договору.

Позивачем надано ряд актів прийому-передачі наданих послуг до вищезазначеного договору, в яких зазначається покупець товару, найменування товару, кількість товару, термін поставки та вартість товару.

Крім того, ТОВ «ПРОДІНВЕСТ-УКРАЇНА» надано звіти Посередника до вказаного договору, які містять аналогічну інформацію, що й вищезазначені акти прийому-передачі наданих послуг.

Суд також звертає увагу, що копії актів прийому-передачі наданих послуг від 28.10.2018 б/н та від 30.10.2018 б/н містять дефекти форми, а саме, не місять підпису та печатки ТОВ «ПРОДІНВЕСТ-УКРАЇНА».

Також, копії актів прийому-передачі наданих послуг до договору № 0103-2018 про надання посередницький послуг в сфері торгівлі містять ідентичні надані послуги, а саме, акти від 30.06.2021 № 6 та від 31.06.2021 № 0112/2020.

Водночас, суд звертає увагу, що копія акта прийому-передачі наданих послуг до договору № 0103-2018 про надання посередницький послуг містить номер такого акта, який збігається із номером іншого договору, а саме № 0112/2020, що може свідчити про створення такого документа без наміру здійснення господарських операцій та отримання послуг в дійсності.

Крім того, 01.12.2020 між ТОВ «ПРОДІНВЕСТ-УКРАЇНА» (Замовник) та ФОП ОСОБА_4 (Виконавець) укладено договір про надання маркетингових послуг № 0112/2020 (надалі - Договір № 0112/2020), згідно якого Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується надати Замовнику маркетингові послуги за напрямами, що цікавлять Замовника, а Замовник зобов`язується прийняти та сплатити надані послуги (п. 1.1 Договору № 0112/2020).

Відповідно до п. 1.2 Договору № 0112/2020, послуги, що надаються Виконавцем Замовнику за цим Договором, включають розробку та впровадження комплексної стратегії, призначеної для просування торгової марки Замовника, а також розміщення в Інтернет-мережі (зокрема соціальних мереж) матеріалів Замовника.

Згідно із п. 3.2 Договору № 0112/2020, при передачі результатів послуг сторони складають та підписують Акт приймання-передачі наданих послуг.

Позивачем надано копії типових актів приймання-передачі наданих послуг, які містять інформацію, щодо надання ідентичних послуг.

В матеріалах справи також наявні інші акти здачі-приймання робіт (наданих послуг), на які зазначаються в акті перевірки, зокрема, щодо оренди авто у ФОП ОСОБА_4 .

Крім того, судом встановлено, що 03.05.2017 між ТОВ «ПРОДІНВЕСТ-УКРАЇНА» (Замовник) та ФОП ОСОБА_7 (Виконавець) укладено договір про надання послуг № 20170503/1Пос (надалі - Договір № 20170503/1Пос), згідно якого Замовник дає завдання Виконавцеві, а Виконавець приймає на себе обов`язки надавати Замовникові відповідно до його завдання інформаційно-технічні послуги та обслуговування (надалі - Послуги) на підприємстві Замовника за плату (п. 1.1 Договору № 20170503/1Пос).

Відповідно до п. 2.1 Договору № 20170503/1Пос, вартість послуг Виконавця становить 500 (п`ятсот) гривень 00 копійок за годину, без ПДВ.

Згідно із п. 2.2 Договору № 20170503/1Пос, сплата винагороди Виконавцю за цим Договором здійснюється Замовником щомісяця, після підписання Сторонами акту наданих послуг, на рахунок Виконавця, що зазначений в п. 8 Договору.

Приймання-передача наданих послуг оформлюється актом (п. 3.1 Договору № 20170503/1Пос).

Також, 31.07.2018 Сторони уклали Додаткову угоду до договору про надання послуг № 20170503/1Пос від 03.05.2017, якою змінили п. 2.1 Договору № 20170503/1Пос та встановили вартість послуг Виконавця у розмірі 2 500 грн за годину.

Так, позивачем надано ряд копій актів здачі-приймання робіт (надання послуг), які в переважній більшості містять інформацію щодо надання ідентичних послуг, а саме, інформаційно-консультаційних послуг; обслуговування та адміністрування інформаційних систем, а також консультування з питань інформатизації.

Водночас, зазначені у актах здачі-приймання робіт (надання послуг) не містять жодної деталізації, а звітів про наданні послуги матеріали справи не містять.

Разом з тим, за результатами проведеної документальної перевірки, контролюючий орган не підтвердив здійснення господарських операцій із вищезазначеними фізичними особами-підприємцями.

Зі змісту акта перевірки вбачається, що відповідач вказав, що ФОП ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 здійснювалося залучення клієнтів, з якими позивач співпрацював з 2017 року, в той час як судом встановлено, що договори із вказаними фізичними особами-підприємцями укладено у 2018 та 2019 роках, а зі змісту актів приймання-передачі наданих послуг вбачається, що вказані ФОП надали послуги з пошуку потенційних клієнтів та "знайшли" цих же товариств вже після того, як вказані підприємства співпрацювали із ТОВ «ПРОДІНВЕСТ-УКРАЇНА», яке в свою чергу вже поставляло товар таким контрагентам.

Більш того, суд звертає увагу, що позивачем вказані обставини взагалі не оспорюються та не заперечуються, що свідчить про дійсність таких обставин.

Водночас, щодо посилань позивача неналеженість інформації в базах даних контролюючого органу, суд зазначає, що у постанові Верховного Суду від 07.10.2019 у справі № 1540/4792/18 колегія зазначила, що «При оцінці договорів, актів та накладних, на які посилався позивач як на докази, що підтверджують дані його фінансової звітності та податкового обліку, суди першої та апеляційної інстанцій відповідно до вимог статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України взяли до уваги дані інформаційної бази АІС «Податковий блок» стосовно господарської діяльності та податкової звітності ПАТ "Іллічівськзовніштранс" та ТОВ "Приор-Стил", які в силу статей 72, 73 зазначеного Кодексу також є належним доказом у справі, оскільки зафіксована в них інформація стосується обставин, які є предметом доказування.».

Разом з тим, податковий орган неодноразово в акті перевірки вказує, що у наданих до перевірки документах не зазначено мету, об`єктивну необхідність, економічну доцільність отримання відповідних послуг, не надано звіти про проведену роботу відповідними ФОП, які покупці/постачальники знайдені та зв`язки налагоджені, які логістичні питання були вирішені, які результати проведеного моніторингу цін тощо, інші документи, які містять дані про зміст і обсяг господарських операцій (деталізації об`єкта надання/отримання послуг), відомостей щодо виду наданих/отриманих послуг та їх якості, висновків, звітів та рекомендацій за результатами наданих/отриманих послуг, тощо.

Однак, вказаних відомостей позивачем контролюючому органу не надано. Правом на подання заперечень на акт перевірки ТОВ «ПРОДІНВЕСТ-УКРАЇНА» не скористалося та не надало додаткових документів, які не були враховані податковим органом під час перевірки.

У постанові Верховного Суду від 03.09.2019 у справі № 810/611/14-а Судом зазначено наступне: «Разом з тим, у справі, що переглядається, на підтвердження факту отримання спірних товарів та послуг від ПП ПВКФ «Проксин» та ТОВ «Демстрой» подано лише акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), банківські виписки, податкові та видаткові накладні, рахунки-фактури. Однак вони не розкривають змісту наданих послуг, оскільки не містять деталізованої інформації про фактично надані послуги, їх обсяг та характер, строки виконання та результати здійснених заходів, не містять інформації про хід виконання спірних операцій що, у свою чергу, виключає можливість оцінки подальшого використання спірних послуг у діяльності ТОВ «Тера Вінд».

Таким чином, факт придбання та подальше використання в господарській діяльності товарів та послуг від ПП ПВКФ «Проксин» та ТОВ «Демстрой» не підтверджено належними первинними документами, які б розкривали зміст операції та рух активів у процесі її здійснення.»

Разом з тим, у постанові Верховного Суду від 09.01.2024 по справі № 809/430/17 зазначено, що «…акти наданих послуг мають розкривати зміст та обсяг наданої послуги (давати можливість ідентифікувати яка саме послуга надавалась, дозволяти перевірити правильність формування цін за послуги, одиниці їх виміру), а не лише містити загальну назву послуги; в акті здачі - прийняття робіт має міститись визначений перелік обов`язкових реквізитів первинних та зведених облікових документів, які необхідні для надання цим документам юридичної сили, а caмe: обсяг виконаних робіт, зокрема скільки годин в переліченому періоді виконували роботу, вказівку на виконання якого договору він складений; ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлена. Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені (постанови Верховного Суду від 24 вересня 2019 року у справі № 826/22352/15; від 02 липня 2019 року по справі № 826/7836/17; від 10 травня 2018 року у справі № 820/1763/16; від 10 квітня 2020 року у справі № 816/4409/15).

З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції визнав, що первинні документи, які надав позивач за результатами операцій з придбання послуг маркетингу у ТОВ «Укрбарос» не відповідають сутності і не несуть доказовості відносно змісту здійсненої операції та не є документами, які можуть бути підставою для відображення в облікових регістрах бухгалтерського та податкового обліку, оскільки не містять будь-яких відомостей щодо інформації стосовно змісту наданих послуг, опису виконаних завдань; не розкрили змісту послуг, що обумовлені конкретними договорами; не містили відомості про те, яким чином формувалась вартість таких послуг, відсутній математичний або формально-логічний алгоритм її визначення; не відображали доцільності для позивача придбавати такі послуги; не містили факту підтвердження безпосереднього зв`язку таких послуг з господарською діяльністю позивача та наявністю економічного ефекту від таких послуг.»

Окрім того, у постанові Верховного Суду від 28.06.2023 у справі № 160/17647/21 Суд звертає увагу, що умовою належного документального підтвердження надання послуг є можливість зробити обґрунтований висновок про те, що витрати фактично понесені, а послуги - надані. З цією метою первинні документи мають містити достатній обсяг інформації щодо змісту та суті наданих послуг, розкривати їх господарську доцільність та спрямованість на досягнення економічного ефекту споживачем.

Такий же підхід застосовано Верховним Судом у постановах від 21 лютого 2023 року по справі №820/4281/18 та від 12 квітня 2023 року по справі №807/2118/16.

Разом з тим, у цій справі незрозумілим є необхідність залучення посередників, які здійснювали пошук контрагентів позивачу та які "знаходили" підприємства, які вже співпрацювали із ТОВ «ПРОДІНВЕСТ-УКРАЇНА», що знову ж таки не заперечується самим же позивачем.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 липня 2022 року у справі №160/3364/19 зазначила, що визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Самі по собі такі обставини, як-от: лише наявність вироку щодо контрагента платника податків; лише факт порушення кримінального провадження відносно контрагента та отримання під час таких свідчень особи щодо не прийняття участі у створенні і діяльності підприємства; лише податкова інформація щодо контрагентів по ланцюгу постачання; лише незначні помилки в оформленні первинних документів чи відсутність деяких із них - не є самостійними та достатніми підставами для висновку про нереальність господарських операцій. Водночас у сукупності з іншими обставинами справи наявність або відсутність таких документів чи обставин можуть свідчити на спростування або підтвердження позиції контролюючого органу.

У зв`язку з наведеним недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди (позиція Верховного Суду викладена у постанові від 20.02.2018 у справі № 809/117/13-а).

Суд бере до уваги, що ряд актів прийому-передачі наданих послуг та звітів Посередників містять дефекти форми (не містить підписів та печаток), а інші містять аналогічну інформацію.

Крім того, судом встановлено, що копія акта прийому-передачі наданих послуг до договору № 0103-2018 про надання посередницький послуг містить номер такого акта, який збігається із номером іншого договору, а саме № 0112/2020, що може свідчити про факт документального оформлення господарських операцій, зокрема, з тих причин, що вказані документи мали бути складені у різний період часу, що фактично унеможливлювало вказання у номері акта прийому-передачі наданих послуг номеру договору 0112/2020.

Також, під сумнів господарських операцій ставить форма та зміст звітів про наданні послуги, які не затверджувалися сторонами, проте є ідентичними із різними ФОП.

Водночас, суд зазначає, що із наданих актів прийому-передачі наданих послуг та звітів, які складалися з рядом ФОП неможливо ідентифікувати зміст та обсяг наданих послуг, що у сукупності із іншими обставинами свідчить про обґрунтованість доводів контролюючого органу.

Разом з тим, відповідно до пп. 162.1.3 п. 162.1 ст. 162 ПК України, платниками податку є, зокрема, податковий агент.

Особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні (пп. а п. 171.2 ст. 171 ПК України).

Згідно із пп. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

У відповідності до пп. 164.2.20 п. 164.2 ст. 164 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються, серед іншого, інші доходи, крім зазначених у статті 165 цього Кодексу.

Підпунктом 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України передбачено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Так, позивач у позовній заяві посилається на пункт 177.8 статті 177 ПК України, відповідно до якої під час нарахування (виплати) фізичній особі - підприємцю доходу від здійснення нею підприємницької діяльності, суб`єкт господарювання та/або самозайнята особа, які нараховують (виплачують) такий дохід, не утримують податок на доходи у джерела виплати, якщо фізичною особою - підприємцем, яка отримує такий дохід, надано копію документу, що підтверджує її державну реєстрацію відповідно до закону як суб`єкта підприємницької діяльності.

ТОВ «ПРОДІНВЕСТ-УКРАЇНА» зазначає, що вищезазначені фізичні особи-підприємці надали копії документів, що підтверджують їх державну реєстрацію відповідно до закону як суб`єктів підприємницької діяльності

Водночас, суд звертає увагу, що пунктом 177.6 статті 177 ПК України встановлено, що у разі якщо фізична особа - підприємець отримує інші доходи, ніж від провадження підприємницької діяльності, у межах обраних ним видів такої діяльності, такі доходи оподатковуються за загальними правилами, встановленими цим Кодексом для платників податку - фізичних осіб.

Так, судом встановлено, що доходи виплачені ТОВ «ПРОДІНВЕСТ-УКРАЇНА» на користь ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_6 не пов`язані із провадженням ними господарської діяльності, а отже, мають оподатковуватися за загальними правилами, встановленими для платників податку - фізичних осіб, у зв`язку із чим суд критично ставиться до доводів позивача в цій частині.

З цих же мотивів відхиляються доводи про відсутність трудових відносин між позивачем та вищезазначеними ФОП.

Крім того, відповідно до п. 16-1 підрозд. 10 розд. ХХ ПК України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Згідно із пп. 1.1 п. 16-1 підрозд. 10 розд. ХХ ПК України, платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

У відповідності до пп. 1.2 п. 16-1 підрозд. 10 розд. ХХ ПК України, об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту (пп. 1.3 п. 16-1 підрозд. 10 розд. ХХ ПК України).

Підпунктом 1.4 п. 16-1 підрозд. 10 розд. ХХ ПК України встановлено, що нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Крім того, у пп. 1.5 п. 16-1 підрозд. 10 розд. ХХ ПК України встановлено, що відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.

Таким чином, суд зазначає про обов`язок ТОВ «ПРОДІНВЕСТ-УКРАЇНА» нарахування, утримання та сплати військового збору з доходів, виплачених на користь ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_6 .

Зважаючи на вищезазначене, у суду відсутні підстави для скасування податкових повідомлень-рішень від 29.07.2024 № 2, від 29.07.2024 № 5, від 29.07.2024 № 5 та від 29.07.2024 № .

Згідно положень ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідач.

Згідно з ч. 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 5 ст. 242 КАС України).

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «RuizTorija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно з вимогами пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

У зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 2, 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОДІНВЕСТ-УКРАЇНА» відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Войтович І. І.