Справа № 380/2191/26
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2026-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2026 рокусправа № 380/2191/26

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого-судді Мартинюка В.Я., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи у м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправною бездіяльність та зобов?язати нарахувати та виплатити грошове забезпечення в тому числі додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 у розмірі 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні з 12.11.2024 по 04.12.2024; з 30.12.2024 по 01.01.2025; з 23.01.2025 по 20.08.2025 (дата виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ).

В обгрунтування позову зазначає, що за періоди стаціонарного лікування у закладах охорони здоров`я з 12.11.2024 по 04.12.2024; з 30.12.2024 по 01.01.2025; з 23.01.2025 по 20.08.2025 відповідач не виплатив йому грошове забезпечення, в тому числі, додаткову винагороду в розмірі 100000 грн. пропорційно дням такого перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я. Наявність висновку про непридатність до військової служби є безумовною підставою до звільнення військовослужбовця з військової служби. Згідно Наказу МОУ 402 п.22.10, постанови ВЛК щодо військовослужбовців, які визнані непридатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців, повинні бути реалізовані негайно. Однак, командування військової частини НОМЕР_2 не прийняло рішення про звільнення позивача залишивши його на військовій службі, що в свою чергу зобов?зало відповідача продовжувати виплати грошового забезпечення гарантовані державою. У періоди з 12.11.2024 по 04.12.2024; з 30.12.2024 по 01.01.2025; 3 23.01.2025 по 20.08.2025 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров?я після тяжкого поранення та захворювання, які пов?язані із захистом Батьківщини, однак відповідачем не виплачувалося всупереч нормам законодавства грошове забезпечення в тому числі додаткова винагорода в розмірі 100 000 грн. пропорційно кількості дням такого перебування на лікуванні, що в свою чергу спричинило негативні наслідки для Позивача, як особи з інвалідністю внаслідок війни 1Б групи, а саме відсутність нарахованого та виплаченого грошового зобов?язання безпосередньо впливає на розмір пенсії по інвалідності .

Відповідач у відзиві зазначає, що позивачем не надано висновку лікарняного закладу (довідки ВЛК) про продовження тривалого лікування після спливу чотирьох місяців безперервного лікування, а тому відсутні підстави для нарахування та виплати додаткової винагороди передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні.

Ухвалою суду від 16.02.2026 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 26.06.2024 року позивач 20 червня 2024 року отримав бойове ураження внаслідок дій противника, а саме: переломом стегнової кістки. Вогнепальне осколкове сліпе поранення середньої третини лівого стегна з вогнепальним За обставин: 20.06.2024 біля н. п. Невське, Красноріченської селищної громади Сватівського району Луганської області, близько 07.20, під час виконання бойового завдання, внаслідок штурмових дій противника та ворожих мінометних обстрілів, отримав бойове поранення старший стрілець-оператор 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 , молодший сержант ОСОБА_2 . Військовослужбовцю було надано першу медичну допомогу та евакуйовано до стабілізаційного пункту ЗМЗ «Лиман». Травмування отримано військовослужбовцем в період проходження служби, під час захисту Батьківщини, не пов?язане з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення, недотриманням правил техніки безпеки, та не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп?яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Травма пов?язана з виконанням обов?язків військової служби під час захисту Батьківщини.

Відповідно до довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 12.09.2024 року позивач в період з 29.05.2024 по 20.06.2024 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Луганській області, Сватівському районі, Красноріченській СГ, н.п. Невське.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №233 від 20.08.2025 року позивача виключено зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення.

Відповідно до виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №102882 позивач проходив лікування у стаціонарі комунального некомерційного підприємства "1 територіальне медичне об`єднання м.Львова», Тернопільській міській комунальній лікарні швидкої допомоги у період з 12.11.2024 по 13.11.2024, з 14.11.2024 по 03.12.2024, з 03.12.2024 по 04.12.2024, з 30.12.2024 по 01.01.2025, з 23.01.2025 по 06.02.2025, з 06.02.2025 по 11.02.2025, з 11.02.2025 по 27.02.2025, з 27.02.2025 по 18.04.2025, з 18.04.2025 по 05.05.2025, з 06.05.2025 по 09.09.2025.

Змістом спірних правовідносин є бездіяльність щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди, право на яку передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок тяжкого поранення.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Також, Конституційний Суд України у Рішенні від 06 квітня 2022 року №1-р(II)/2022 зазначив, що частину п`яту статті 17 Конституції України викладено так, що реалізація права на соціальний захист осіб, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей потребує якісного і ефективного законодавчого регулювання та запровадження механізмів забезпечення їх державної підтримки" (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини); а також, що з урахуванням вимог частини п`ятої статті 17 Конституції України метою законодавчого регулювання в цій сфері є як усебічне соціальне забезпечення військовослужбовців, яке компенсуватиме установлені законом обмеження та умови служби, властиві цій категорії громадян, так і підвищення мотивації особового складу Збройних Сил України у виконанні ними покладених на них функцій щодо оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності (частина друга статті 17 Основного Закону України).

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон №2232-ХІІ) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-ХІІ з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон №2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з п. 1 ст. 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Пунктами 2 - 3 цієї правової норми встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (абз.2 п. 4 ст.9 Закону №2011-ХІІ).

Наказом Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260).

Відповідно до пункту 17 Порядку № 260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває до сьогодні.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69/2022 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнята Постанова "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану №168" (далі - Постанова № 168).

Пунктом 1 Постанови № 168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) (п.12 Постанови № 168).

Пунктом 5 Постанови № 168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022 року.

При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 01 квітня 2022 року №400 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168» пункт 1 постанови доповнено, в тому числі, абзацом такого змісту: «Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії».

Аналізуючи вищенаведене, суд зазначає, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Суд зазначає, що до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять такі види складових: 1) щомісячні основні види грошового забезпечення; 2) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 3) одноразові додаткові види грошового забезпечення (п.2 Порядку № 260).

Таким чином, додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень виплачується військовослужбовцям, зокрема, тим, які у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

При цьому, суд зауважує, що для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану, немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування особи на стаціонарному лікуванні.

Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі до 100000 гривень.

З аналізу наведених норм Постанови № 168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Вищезазначене також кореспондується з пунктом 8 Окремого доручення Міністра оборони України від 23 червня 2022 року №912/з/29.

Як встановлено судом згідно матеріалів справи, позивач під час бойових дій отримав бойове травмування.

Також, матеріалами справи підтверджено, що вказана травма пов`язана із захистом Батьківщини.

Окрім того, позивач з 12.11.2024 по 04.12.2024; з 30.12.2024 по 01.01.2025; з 23.01.2025 по 20.08.2025 перебував на стаціонарному лікуванні.

Також, суд зазначає, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди у збільшеному розмірі до 100000 гривень пропорційно дням перебування на лікуванні за вказані періоди.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позивач має право на отримання додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №168 у розмірі до 100000 гривень за вищевказані періоди пропорційно дням перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, оскільки отримав поранення, яке пов`язане із проходженням військової служби та пов`язана із захистом Батьківщини.

Судом не береться до уваги посилання відповідача на те, що позивачем не надано висновку лікарняного закладу (довідки ВЛК) про продовження тривалого лікування після спливу чотирьох місяців безперервного лікування, оскільки наявні в матеріалах справи виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого підтверджують факт безперервного лікування позивача у зазначені періоди.

Відтак, суд вважає, що бездіяльність щодо ненарахування та невиплати у період з 12.11.2024 по 04.12.2024; з 30.12.2024 по 01.01.2025; з 23.01.2025 по 20.08.2025 у встановлених чинним законодавством України розмірах щомісячної додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», збільшеної до 100000 грн. 00 коп. не відповідає критерію правомірності, передбаченому п.1 ч.2 ст.2 КАС України, а тому адміністративний позов у цій частині підлягає задоволенню.

Як наслідок обґрунтованими є і похідні вимоги про спонукання до вчинення дій.

Відтак, адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Що стосується судових витрат у вигляді судового збору, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такі не підлягають стягненню із сторін.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, право на яку передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини за періоди з 12.11.2024 по 04.12.2024; з 30.12.2024 по 01.01.2025; з 23.01.2025 по 20.08.2025.

Зобов?язати Військову частину НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні з 12.11.2024 по 04.12.2024; з 30.12.2024 по 01.01.2025; з 23.01.2025 по 20.08.2025.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський оружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяМартинюк Віталій Ярославович