Справа № 180/272/25
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2026-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 березня 2026 року м. Дніпросправа № 180/272/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Семененка Я.В., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Інспектора відділу безпеки дорожнього руху полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Шевченка Станіслава Вадимовича

на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровській області від 21 травня 2025 року (суддя Янжула О.С.)

у справі №180/272/25

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора відділу безпеки дорожнього руху полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Шевченка Станіслава Вадимовича

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Інспектора відділу безпеки дорожнього руху полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Шевченка Станіслава Вадимовича, в якому просив постанову серії ББА №367772, винесену 06.02.2025 інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції Національної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 127-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 визнати протиправною та скасувати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, будучи директором ПП «Автошкола - АТП 11211», не вчиняв інкримінованого йому правопорушення. Позивач зазначив, що автомобіль DAEWOO SENS (д.н.з. НОМЕР_1 ) є службовим, а не навчальним, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. ОСОБА_2 не є посадовою особою (майстром виробничого навчання) ПП «Автошкола - АТП 11211», водій ОСОБА_3 склала іспити теоретичної та практичної підготовки знань Правил дорожнього руху. Також позивач наголошує на відсутності доказів факту здійснення ним правопорушення, передбаченого ст. 127-3 КУпАП.

Рішенням Марганецького міського районного суду Дніпропетровської області від 21.05.2025 позов задоволено.

Скасовано постанову серії ББА №367772 від 06.02.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 127-3 КУпАП у розмірі 8500 грн.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду першої інстанції мотивовано повним невиконанням відповідачем процесуального обов`язку доказування правомірності свого рішення. Суд виходив з того, що в матеріалах справи відсутні належні докази, зокрема, відеозаписи, на підстави яких винесена оскаржувана постанова та які підтверджують скоєння позивачем правопорушення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду та ухвали нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Скаржник зазначає, що позивачем заявлено позов до неналежного відповідача, оскільки відповідачем у вказаній категорії справ можуть бути органи Національної поліції, а не їх посадові особи. Також наполягає на тому, що факт вчинення позивачем інкримінованого правопорушення підтверджується зібраними матеріалами справи, які підтверджують правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Зауважує, що наведена позивачем в позовній заяві інформація, що ОСОБА_3 на час зупинки автомобіля склала іспит з техніки водіння, є неправдивою. Крім того, позивач не заперечує того факту, що ОСОБА_2 на момент практичної підготовки водіїв транспортних засобів не мав чинного документа спеціаліста з підготовки водіїв транспортних засобів, та перебував в навчальному транспортному засобі, яким керувала ОСОБА_3 .

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач - ОСОБА_1 є директором ПП «Автошкола - АТП 11211».

Інспектором відділу безпеки дорожнього руху полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Шевченком Станіславом Вадимовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ББА №367772 від 06.02.2025, згідно якої 06.02.2025 о 13:00 год. в Дніпропетровській області м. Покров по вулиці Партизанська, 9, ОСОБА_1 , будучи посадовою особою - директором ПП Автошкола - АТП 11211, допустив до підготовки учнів громадянина ОСОБА_2 , який не мав діючого документу (атестата) спеціаліста з підготовки водіїв транспортного засобу з використанням навчального автомобіля DAEWOO SENS ТІ 13010, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чим порушив вимоги п.п.24.5 Правила дорожнього руху та вимоги наказу Міністерства внутрішніх справ України №954.

Відповідно до вказаної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.127-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

Як вказано у цій постанові серії ББА №367772 від 06.02.2025, порушення фіксувалось БК473821, 475824; до постанови додається фото.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобіль DAEWОО CENS ТІ 13010, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить приватному підприємству Автошкола - АТП 11211.

Не погоджуючись із постановою серії ББА №367772 від 06.02.2025, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Згідно п. 24.5 Правил дорожнього руху навчальна їзда на дорогах дозволяється тільки в присутності спеціаліста з підготовки водіїв і за достатніх початкових навичок водіння у того, хто навчається.

Процедура підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів акредитованими у встановленому законодавством порядку закладами (у тому числі філіями чи відокремленими підрозділами юридичних осіб), які здійснюють підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів визначена Порядком підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 487 від 20 травня 2009 року.

Згідно з п. 3 Порядку № 487 теоретична і практична підготовка, перепідготовка і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, що експлуатуються на вулично-дорожній мережі загального користування, проводяться закладом, що закріплений за територіальним сервісним центром МВС за його місцезнаходженням.

Відповідно до п. 18 Порядку № 487 для теоретичної та практичної підготовки залучаються атестовані в установленому законодавством порядку спеціалісти.

Статтею 127-3КУпАП передбачена відповідальність за порушення посадовими особами закладів, їх філій чи інших відокремлених підрозділів, фізичними особами-підприємцями встановленого порядку підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, а саме: здійснення підготовки, перепідготовки водіїв транспортних засобів особою, яка немає чинного документа спеціаліста з підготовки водіїв транспортних засобів; допуск осіб, які не склали теоретичний іспит, до практичної підготовки водіїв; проведення практичної підготовки водіїв з використанням транспортних засобів, обладнаних з порушенням вимог Правил дорожнього руху, або особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами.

Отже, як правильно зазначено судом першої інстанції, суб`єктом відповідальності за ст. 127-3 КУпАП є посадова особа закладів, їх філій чи інших відокремлених підрозділів, фізичні особи-підприємці, що здійснюють діяльність з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів.

Згідно з частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. В свою чергу, належним доказом правопорушення є зокрема фото або відеофіксація вчиненого правопорушення.

В спірному випадку, суть виявленого і зафіксованого в оскаржуваній постанові серії ББА№367772 від 06.02.2025 адміністративного правопорушення полягає в тому, що позивач як посадова особа (директор ПП «Автошкола - АТП 11211») допустив здійснення підготовки, перепідготовки водіїв транспортних засобів особою, яка немає чинного документа спеціаліста з підготовки водіїв транспортних засобів ( ОСОБА_2 ).

Зі змісту постанови серії ББА№367772 від 06.02.2025 вбачається, що порушення фіксувалось БК473821, 475824; до постанови додається фото.

В той же час докази на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення позивачем з БК473821, 475824, про які вказано в означеній постанові, матеріали справи не містять.

Також з оскаржуваної постанови серії ББА№367772 від 06.02.2025 неможливо встановити особу, підготовку якої здійснював ОСОБА_2 .

Стосовно фотографій (фотокопій), які долучені до матеріалів справи, суд першої інстанції, надав їм належну оцінку, правильно зазначивши, що на них зображено автомобіль, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з розпізнавальним знаком «Н», працівник поліції, невстановлена особа за кермом та ще одна особа з телефоном, проте вказані фото не засвідчують факт того, що ОСОБА_2 здійснював підготовку водіїв транспортних засобів.

Інші належні докази, які б підтверджували обставини, покладені відповідачем в основу рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, в матеріалах справи відсутні, сторонами не подані.

Сам факт складання постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути достатнім доказом правомірності прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності такого рішення.

З цього приводу суд апеляційної інстанції вважає прийнятним врахування судом першої інстанції правової позиції Верховного Суду в постанові від 26.04.2018 у справі № 338/1/17, що сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, без обґрунтування її доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, не може достовірно свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що відповідачем, на якого покладено обов`язок доказування, на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не надано належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.127-3 КУпАП.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції, що спірна постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, як то правильно зазначено судом першої інстанції.

Стосовно аргументів відповідача, що він не може бути належним відповідачем у справі, суд апеляційної інстанції зазначає, що за загальним правилом посадові (службові) особи державного органу при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства можуть бути самостійними відповідачами у справах при вирішенні публічно-правового спору (п.7 ч.1 ст.4, ч.4 ст.46 КАС України).

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена зокрема ст.127-3 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Отже, позивачем визначено відповідачем у справі саме посадову особу Нацполіції, якою і було накладено адміністративне стягнення на позивача.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що на стадії апеляційного провадження неможливо вирішити питання про належного відповідача (його заміни або залучення іншої особи в якості співвідповідача), натомість, відповідач належним чином був повідомлений судом першої інстанції про надходження позову та його розгляд, але жодних клопотань щодо належного відповідача у справі, до суду не надходило.

Підсумовуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції під час розгляду справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора відділу безпеки дорожнього руху полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Шевченка Станіслава Вадимовича - залишити без задоволення.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровській області від 31 травня 2025 року у справі №180/272/25 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, оскарженню не підлягає (ст.272, ч.5 ст.328 КАС України).

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко

суддя А.В. Суховаров