Справа № 380/20025/25
Суддя: Чаплик Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2026-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2026 рокусправа № 380/20025/25

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Чаплик І.Д.,

секретар судового засідання Тимоць М.А.,

за участю:

представника позивача Михалевський Ю.Р.,

представника відповідача Марциняк С.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м.Львові за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача приватного підприємства "ІГРО-БЕТ" про визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и в

ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) звернувся до суду із позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул. Стрийська, буд. 35; ), в якому просить:

визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Львівській області Державної податкової служби України №48651/13-01-24-08, №48650/13-01-24-08, №48649/13-01-24-08 від 11.11.2024;

визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління Державної податкової служби у Львівській області Державної податкової служби України №0-1301 від 20.06.2025 у частині, що стосується податку на доходи фізичних осіб, що сплачений фізичними особами за результатом річного декларування, та відповідної штрафної санкції - 252 565 грн. (двісті п`ятдесят дві тисячі п`ятсот шістдесят п`ять гривень) та військового збору та відповідної штрафної санкції - 21 018,75 коп. (двадцять одна тисяча вісімнадцять гривень сімдесят п`ять копійок).

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 07.07,2025 ОСОБА_1 отримав від Головного управління Державної податкової служби у Львівській області податкову вимогу №0-1301 від 20.06.2025 та детальний розрахунок суми податкового боргу до податкової вимоги. Після отримання відповіді на адвокатські запити позивачу стало відомо, що частина суми податкового боргу спірної податкової вимоги виникла на підставі прийнятих за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки податкових повідомлень-рішень від 11.11.2024 №48651/13-01-24-08, яким збільшено суму грошового зобов`язання на 252 225 гри. з податку на доходи фізичних осіб, №48650/13-01-24-08, яким збільшено суму грошового зобов`язання на 21018 грн 75 коп. по військовому збору та №48649/13-01-24-08, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 340 грн за неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2020 рік. Підставою для прийняття оскаржуваних рішень слугував висновок податкового органу про невключення позивачем до об`єкта оподаткування суми коштів в загальному розмірі 1 121 000 грн., отриманих ним за ознакою доходу « 112» у вигляді «інвестиційний прибуток (дохід) від операцій з інвестиційними активами». Позивач не погоджується з таким висновком податкового органу, оскільки вказана сума коштів повернута на підставі рішення власника 01/20 та наказу від 18.02.2020 ПП «ІГРО-БЕТ» позивачеві, як засновнику ПП «ІГРО-БЕТ», що ним була раніше фактично сплачена у вигляді грошового вкладу до статутного капіталу ПП «ІГРО-БЕТ». Позивач наводить визначення інвестиційного прибутку згідно з п.14.1.81-1 ПК України, як дохід у вигляді позитивної різниці між доходом, отриманим платником податку від проведення операцій з цінними паперами з урахуванням курсової різниці, деривативами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах, та витратами на придбання таких інвестиційних активів. Отже, на переконання позивача, інвестиційний прибуток виникає лише при позитивній різниці між вартістю внеску та сумою повернення, що в спірному випадку відсутнє. Вказує, що повернення спірної суми коштів було відображено у фінансовій звітності ПП «ІГРО-БЕТ» як зменшення статутного капіталу на суму повернення ОСОБА_1 внеску у розмірі 1 121 000 грн.. Також, 06.02.2021 ПП «ІГРО-БЕТ» подано податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за звітний (податковий) період 2020 рік та податковий розрахунок доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, в яких вказано суму нарахованого і виплаченого доходу та відображено зменшення статутного капіталу на суму повернення ОСОБА_1 внеску у розмірі 1 121 000 грн. Водночас, відповідачем не доведено наявності обставин, які б свідчили про отримання позивачем у 2020 році інвестиційного прибутку у розумінні положень пункту 170.2 статті 170 ПК України й, як наслідок, наявності об`єкта оподаткування. Позивач також вважає, що оподаткування зазначених коштів буде суперечити змісту рішення ЄСПЛ від 27.06.2019 у справі «ТОВ «СВІТ Розваг» та інші проти України» та підпункту «г» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 ПК України.

Ухвалою суду від 17 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, подати відзив на позовну заяву та всі письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову та призначено підготовче засідання на 05.11.2025.

05.11.2025 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що платник податків-фізична особа ОСОБА_1 за 2020 рік отримав дохід, який згідно з Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI із змінами та доповненнями підлягає включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображенню платником податку в річній декларації про майновий стан і доходи (податковій декларації). Так, згідно з відомостями ЦБД ДРФО ДПС України ПП «Ігро-Бет» в 2020 році відображено нарахований та виплачений дохід платнику податків -фізичній особі ОСОБА_1 за ознакою доходу « 112» у вигляді «інвестиційний прибуток (дохід) від операцій з інвестиційними активами» в I кварталі 2020 року в розмірі 550 000,0 грн. та в II кварталі 2020 року в розмірі 571 000,0 грн. Платник податків-фізична особа ОСОБА_1 податкову декларацію про майновий стан і доходи та Додаток Ф1 до податкової декларації про майновий стан і доходи, Розрахунок податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих від операцій з інвестиційними активами за 2020 рік до ГУ ДПС у Львівській області не подав, доходів за 2020 рік не декларував, податок на доходи фізичних осіб та військовий збір не нарахував та не сплатив. Водночас, фізична особа, яка протягом звітного року продає інвестиційний актив (корпоративні права) та отримує інвестиційний прибуток, повинна включити суму такого прибутку до загального річного оподатковуваного доходу та подати річну Декларацію у встановленому порядку. Платник податків-фізична особа ОСОБА_1 не надав первинних документів і відомостей, пов`язаних з виникненням доходу, а також документи первинного обліку, на підставі яких визначаються витрати при розрахунку інвестиційного прибутку, про що складено акт від 07.10.2024 за № 1318/13-01 24-08-03/ „Про ненадання документів до перевірки.

05.11.2025 підготовче засіданні відкладено до 03.12.2025 за клопотанням представника позивача, а в подальшому до 14.01.2016 за клопотанням представника відповідача в зв`язку з неможливістю забезпечити явку уповноваженого представника в судове засідання.

В підготовчому засіданні 14.01.2026 суд протокольною ухвалою залучив до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача приватне підприємство "ІГРО-БЕТ" (36152379, вул. Пасічна, 59А/8, м.Львів, 79038) та оголосив перерву до 28.01.2026, в подальшому до 04.02.2026 за клопоанням представників сторін для надання можливості ознайомитися з поданими клопотаннями та запереченнями та до 11.02.2026 в зв`язку з неявкою представника відповідача.

28.01.2026 на адресу суду надійшли письмові пояснення від третьої особи, в яких представник третьої особи підтримав позицію позивача у даній справі та просив розгляд справи здійснювати без його участі.

Ухвалою від 11.02.2026 суд визнав поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку на звернення до суду із позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Приватного підприємства ІГРО-БЕТ про визнання протиправними та скасування рішень та поновив строк на звернення до суду з відповідними позовом. У задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Львівській області про залишення позову без розгляду суд відмовив.

Також протокольною ухвалою від 11.02.2026 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 25.02.2026, яке за клопотанням представників сторін було відкладено до 04.03.2026.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях.

Суд, заслухавши думку представників сторін з їх участю на засіданні, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та встановив таке.

22.08.2024 Головним управлінням ДПС у Львівської області прийнято наказ №4474-ПП «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 » (далі також Наказ №4474-ПП), за змістом якого, на підставі підпунктів 20.1.4, пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.2 пункту 78.1 статті 78, статті 79 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755- VI (із змінами та доповненнями)» та розглянувши доповідну записку управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС у Львівській області від 20.08.2024 за №986/13-01-24-08 наказано провести документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01 жовтня 2024 року терміном 5 діб. Перевірку провести з питань дотримання вимог податкового законодавства, достовірності повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податків, зборів і платежів за період з 01.01.2020 по 31.12.2020. Про проведення перевірки та витребування документів на підставі п.85.2 статті 85 ПК України позивачу направлено повідомлення №598/13-01-24-08 від 22.08.2024 рекомендованим листом з повідомленням про вручення через АТ «Укрпошта», що підтверджується інформацією про відстеження пересилання поштового відправлення за номером штрихкодового ідентифікатора 966 на адресу: АДРЕСА_1 .

Також платнику податків-фізичній особі ОСОБА_1 02.10.2024 надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення (номер квитанції 794) вимогу від 02.10.2024 за №26243/6/13-01-24-08 „Про надання інформації та її документального підтвердження.

07.10.2024 Відповідач склав акт «Про ненадання платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 документів для проведення позапланової невиїзної документальної перевірки».

Відповідно до вищевказаного наказу від 22.08.2024 №4474-ПП «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 » Головним управлінням ДПС у Львівській області проведена позапланова невиїзна перевірка платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 .

За результатами перевірки складено Акт перевірки «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства, достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податків, зборів і платежів за період з 01.01.2020 по 31.12.2020» №42374/13-01-24-08-03/ від 08.10.2024 (далі Акт перевірки від 08.10.2024), яким встановлено порушення п.п.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.163.1 ст. 163, п.п.164.2.8, 164.2.9 п.164.2 ст.164, п.п.170.2.1 п.170.2 ст.170, п.176.1 ст.176, п.179.1 ст.179, п.п.1.2, п.п.1.3 п.16 прим.1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, а саме заниження фінансового результату операцій з інвестиційними активами на загальну суму 1 121 000 грн. що призвело до заниження податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб/військового збору від операцій з інвестиційними активами.

Зокрема, згідно з наявною податковою інформацією платник податків-фізична особа ОСОБА_1 за 2020 рік отримав дохід, який згідно з ПК України підлягає включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображенню платником податку в річній декларації про майновий стан і доходи (податковій декларації).

Так, згідно з відомостями ЦБД ДРФО ДПС України ПП «Ігро-Бет» в 2020 році відображено нарахований та виплачений дохід платнику податків -фізичній особі ОСОБА_1 за ознакою доходу « 112» у вигляді «інвестиційний прибуток (дохід) від операцій з інвестиційними активами» в I кварталі 2020 року в розмірі 550 000,00 грн. та в II кварталі 2020 року в розмірі 571 000,00 грн. Платник податків-фізична особа ОСОБА_1 податкову декларацію про майновий стан і доходи та Додаток Ф1 до податкової декларації про майновий стан і доходи Розрахунок податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих від операцій з інвестиційними активами за 2020 рік до ГУ ДПС у Львівській області не подав, доходів за 2020 рік не декларував, податок на доходи фізичних осіб та військовий збір не нарахував та не сплатив.

На підставі Акту перевірки від 08.10.2024 Головним управлінням ДПС у Львівській області прийнято податкові повідомлення рішення;

№48651/13-01-24-08, яким згідно з п.п.54.3.2 п.54.3 ст.54, п.58.1 ст.58, п.123.2 ст.123 ПК України збільшено грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 252 225 гри., в тому числі 201 780 грн. основного платежу та 50 445 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штраф);

№48650/13-01-24-08, яким згідно з п.п.54.3.2 п.54.3 ст.54, п.58.1 ст.58, п.123.2 ст.123 ПК України збільшено грошове зобов`язання по військовому збору, шо сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на загальну суму 21 018 грн 75 коп., в тому числі 16 815 грн. основного платежу та 4203 грн. 75 коп. штрафних (фінансових) санкцій (штраф):

№48649/13-01-24-08, яким згідно з п.п.54.3.1, 54.3.3 п.54.3 ст.54, п.120.1 ст.120 ПК України застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 340 грн за неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2020 рік.

20.06.2025 Головним управлінням Державної податкової служби у Львівській області сформовано податкову вимогу №0-1301, відповідно до якої розмір податкового боргу позивача становить 348 387 грн 43 коп.

Згідно із Детальним розрахунком суми податкового боргу до податкової вимоги, сума боргу в розмірі 348 387 грн 43 коп включає:

252 565 грн. - податок на доходи фізичних осіб, що сплачений фізичними особами за результатом річного декларування (201 780 грн. податкове зобов`язання + 50 785 грн. штрафна санкція);

21 018 грн 75 коп - військовий збір (16 815 грн. військовий збір + 4203. 75 грн. штрафна санкція');

54 372 грн 54 коп - податок на нерухоме майно:

17 234 грн 88 коп - податок на нерухоме майно;

1316 грн 65 коп - податок на нерухоме майно;

859 грн 61 коп - земельний податок;

1 020 грн - адміністративний штраф.

Вказану податкову вимогу №0-1301 від 20.06.2025 та детальний розрахунок суми податкового боргу до податкової вимоги позивач отримав від Головного управління Державної податкової служби у Львівській області 07.07.2025.

Не погоджуючись з висновками акту перевірки, спірними рішеннями та вимогою в частині донарахованих цими рішеннями податкових зобов`язань, позивач звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд керується таким.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (далі також ПК України).

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 ПК України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Водночас, у відповідності до пунктів 36.1, 36.5 статті 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 176.1 статті 176 ПК України платники податку зобов`язані: а) вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов`язаний відповідно до цього Кодексу подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку, а згідно з пунктом 179.1 статті 179 ПК України платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу. Також, п.п.49.18.4 п.49.18 ст.49 ПК України передбачено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб, у тому числі самозайнятих осіб, - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 162.1.1 пункту 162.1 статті 162 ПК України платником податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Об`єктом оподаткування резидента, відповідно до вимог пункту 163.1 статті 163 ПК України, є: 163.1.1. загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; 163.1.2. доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); 163.1.3. іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Базою оподаткування у відповідності до пункту 164.1 статті 164 ПК України є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - це будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

У відповідності до пункту 164.2 статті 164 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, зокрема, включається пасивні доходи (крім зазначених у підпунктах 165.1.2 та 165.1.41 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу), доходи у вигляді виграшів, призів (підпункт 164.2.8); інвестиційний прибуток від проведення платником податку операцій з цінними паперами, деривативами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах, крім доходу від операцій, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.40 і 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу (підпункт 164.2.9).

Зокрема, згідно з п.14.1.81-1 ПК України, інвестиційний прибуток для цілей розділу IV цього Кодексу - дохід у вигляді позитивної різниці між доходом, отриманим платником податку від проведення операцій з цінними паперами з урахуванням курсової різниці, деривативами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах, та витратами на придбання таких інвестиційних активів, а згідно з підпунктом 14.1.90 пункту 14.1 статті 14 ПК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Особливості оподаткування інвестиційного прибутку визначені у пункті 170.2 статті 170 ПК України.

Так, відповідно до підпункту 170.2.1 пункту 170.2 статті 170 ПК України облік загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами ведеться платником податку самостійно, окремо від інших доходів і витрат. Для цілей оподаткування інвестиційного прибутку звітним періодом вважається календарний рік, за результатами якого платник податку зобов`язаний подати річну податкову декларацію, в якій має відобразити загальний фінансовий результат (інвестиційний прибуток або інвестиційний збиток), отриманий протягом такого звітного року.

За правилами, визначеними підпунктом 170.2.2 пункту 170.2 статті 170 ПК України, інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу з урахуванням норм підпунктів 170.2.4-170.2.6 цього пункту (крім операцій з деривативами). Придбанням інвестиційного активу вважаються також операції з внесення платником податку коштів або майна до статутного капіталу юридичної особи - резидента в обмін на емітовані ним корпоративні права.

Підпунктом 170.2.3 пункту 170.2 статті 170 Податкового кодексу України визначено, що якщо в результаті розрахунку інвестиційного прибутку за правилами, встановленими цією статтею, виникає від`ємне значення, воно вважається інвестиційним збитком.

Підпункт 170.2.6 пункту 170.2 статті 170 ПК України встановлює, що до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року.

Загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами визначається як сума інвестиційних прибутків, отриманих платником податку протягом звітного (податкового) року, зменшена на суму інвестиційних збитків, понесених платником податку протягом такого року.

Якщо загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами має від`ємне значення, його сума переноситься у зменшення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами наступних років до його повного погашення.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що до складу інвестиційного прибутку включається позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу, а до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року.

Аналогічна правова позиція щодо застосування вимог пункту 170.2 статті 170 ПК України стосовно оподаткування інвестиційного прибутку викладена також і в постановах Верховного Суду від 12.11.2020 у справі № 826/16334/15 (адміністративне провадження К/9901/33230/18), від 27.05.2022 у справі № 640/6721/20 (адміністративне провадження К/9901/11271/21), від 21.11.2023 у справі № 826/10377/16 (касаційне провадження № К/9901/58521/18), від 18.04.2025 у справі №826/6380/16 (касаційне провадження № К/9901/50961/18) але не виключно.

Отже, при вирішенні питання щодо оподаткування інвестиційного прибутку, перевірці підлягають обставини наявності у позивача позитивного фінансового результату від операцій з інвестиційними активами. Аналогічна правова позиція викладена і постанові Верховного Суду від 06.02.2018 року у справі № 826/9611/16 (К/9901/1430/17), але не виключно.

Судом встановлено, що висновок кконтиролюючого органу про заниження позивачем податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб/військового збору від операцій з інвестиційними активами грунтується на відомостями ЦБД ДРФО ДПС України ПП «Ігро-Бет», яким в 2020 році відображено нарахований та виплачений дохід платнику податків -фізичній особі ОСОБА_1 за ознакою доходу « 112» у вигляді «інвестиційний прибуток (дохід) від операцій з інвестиційними активами» в I кварталі 2020 року в розмірі 550 000,00 грн. та в II кварталі 2020 року в розмірі 571 000,00 грн. Платник податків-фізична особа ОСОБА_1 податкову декларацію про майновий стан і доходи та Додаток Ф1 до податкової декларації про майновий стан і доходи Розрахунок податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих від операцій з інвестиційними активами за 2020 рік до ГУ ДПС у Львівській області не подав, доходів за 2020 рік не декларував, податок на доходи фізичних осіб та військовий збір не нарахував та не сплатив.

Водночас за доводами позивача вказана сума коштів повернута йому на підставі рішення власника 01/20 та наказу від 18.02.2020 ПП «ІГРО-БЕТ», як засновнику ПП «ІГРО-БЕТ», що ним була раніше фактично сплачена у вигляді грошового вкладу до статутного капіталу ПП «ІГРО-БЕТ», а тому позивач не отримав інвестиційного доходу.

Надаючи оцінку вказаним доводам суд зазначає таке.

За матеріалами справи судом встановлено, що грошові кошти у загальному розмірі 1 121 000 грн, ОСОБА_1 вніс до статутного капіталу ПП «ІГРО-БЕТ», що підтверджується долученими до матеріалів справи квитанціями до прибуткового касового ордеру №1-16, зокрема: 50 000 грн 28.10.2008; 50 000 грн 29.10.2008; 50 000 грн 31.10.2008; 76 000 грн 31.10.2008; 75 000 грн 03.11.2008; 75 000 грн 03.11.2008; 75 000 грн 03.11.2008; 75 000 грн 04.11.2008; 75 000 грн 04.11.2008; 75 000 грн 04.11.2008; 75 000 грн 05.11.2008; 75 000 грн 05.11.2008; 75 000 грн 05.11.2008; 75 000 грн 06.11.2008; 75 000 грн 07.11.2008; 70 000 грн 10.11.2008. В подальшому зазначені кошти ПП «ІГРО-БЕТ» внесло на банківський рахунок, відкритий у Львівська ФАБ «Брокбізнесбанк», що пітверджується відповідними квитанціями банку.

10.11.2008 ПП «ІГРО-БЕТ» здійснило оплату ліцензії на провадження діяльності з організації і проведення азартних ігор на гральних автоматах строком на 5 років у розмірі 1 109 465 грн 85 коп. та отримано ліцензію серії АВ № 433986 на вид господарської діяльності - організація діяльності з проведення азартних ігор (діяльність з організації та проведення азартних ігор на гральних автоматах) зі строком дії ліцензії з 28.10.2008 по 27.10.2013. 15.05.2009 прийнято Закон України «Про заборону грального бізнесу в Україні» № 1334-VI, який набрав чинності 25.06.2009, відповідно до пункту 2 статті 4 якого з дня набрання чинності цим Законом видача ліцензій на провадження діяльності з організації та проведення азартних ігор в Україні припиняється, а ліцензії, видані суб`єктам підприємницької діяльності до дня набрання чинності цим Законом, скасовуються. 30.06.2009 Міністерство фінансів України повідомило про скасування ліцензії на провадження організації діяльності з проведення азартних ігор, виданих суб`єктам господарювання та необхідність повернення ліцензії до 07.07.2009.

У зв`язку із відмовою Представництвом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва у Львівській області повернути надмірно перераховані кошти за ліцензію в добровільному порядку, ПП «ІГРО-БЕТ» звернулося до суду із адміністративним позовом до Представництва державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва у Львівській області, Головного управління державного казначейства України у Львівській області за участю третіх осіб Державного комітету України з питань регуляторної політики і підприємництва, Міністерства фінансів України про визнання незаконною бездіяльність представництва Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва у Львівській області по оформленню та ненаданню Управлінню державного казначейства України у Львівській області подання на повернення помилково або надмірно перерахованих коштів у сумі 1 109 465 грн 85 коп., сплачених ПП «ІГРО-БЕТ» за користування ліцензією серії АВ № 433986 на провадження діяльності з організації і проведення азартних ігор, виданої 14.11.2008 Міністерством фінансів України та стягнення з Державного бюджету України на користь ПП «ІГРО-БЕТ» надмірно сплачених коштів у розмірі 1 109 465 грн 85 коп. за видачу ліцензії у зв`язку з невикористаним строком її дії.

04.05.2011 постановою Львівського окружного адміністративного суду у справі № 2а- 12490/10/1370 частково задоволено позов та зобов`язано Державне казначейство України повернути 963 030 грн 15 коп., що дорівнювало частині сплачених за ліцензію коштів за період з дня набрання чинності Законом України «Про заборону грального бізнесу в Україні» до дати, коли мала закінчитися дія ліцензії підприємства-заявника (27.10.2013). Однак, за результатами розгляду апеляційної скарги Головного управління Державного казначейства України у Львівській області, Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва, Міністерства фінансів України постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.07.2014 скасовано постанову Львівського окружного адміністративного суду від 04.05.2011 по справі № 2а-12490/10/1370 та прийнято нову постанову, якою відмовлено в задоволенні позову ПП «ІГРО-БЕТ», і 15.03.2016 Вищий адміністративний суд України залишив без змін постанову апеляційного суду.

В подальшому позивач звернувся до Європейського суду з прав людини і рішенням ЄСПЛ від 27.06.2019 у справі «ТОВ «СВІТ Розваг» та інші проти України» (заява №13290/11 та 2 інші) було визнано порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції у зв`язку із анулюванням ліцензій заявників та зобов`язано Україну сплатити ПП «ІГРО-БЕТ» відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 135 000 Євро.

На виконання рішення ЄСПЛ 28.11.2019 Міністерством юстиції України перераховано на банківський рахунок ПП «ІГРО-БЕТ» грошові кошти в розмірі 3 570 246 грн 71 коп. із призначенням платежу: 3601170; 2800; грн. екв. 135 214,00 Євро на 28.11.19; ріш. Єврос. №13290/11 від 27.06.19, ПВП №60419030, ПП «ІГРО-БЕТ».

18.02.2020 ОСОБА_1 , як єдиний засновник ПП «ІГРО-БЕТ», прийняв рішення №01/20 про зменшення статутного капіталу підприємства на 1 500 000 грн (з яких 1 121 000 грн були фактично внесені (сплачені), а залишок 379 000 грн не був внесений) шляхом повернення Підприємством фактично сплаченого грошового вкладу в сумі 1 121 000 грн ОСОБА_1 .

Наказом від 18.02.2020 Директора ПП «ІГРО-БЕТ» ОСОБА_1 було вирішено виплатити засновнику ПП «ІГРО-БЕТ» фактично сплачений грошовий вклад до статутного капіталу в розмірі 1 121 000 грн.

На виконання вказаних рішення та наказу, ПП «ІГРО-БЕТ» було здійснено повернення коштів ОСОБА_1 в загальному розмірі 1 121 000 грн.:- 300 000 грн. 20.02.2020 (виписка з рахунку AT «ПриватБанк»);- 250 000 грн. 25.02.2020 (виписка з рахунку AT «ПриватБанк»);- 49 000 грн. 03.04.2020 (платіжна інструкція №1 AT «Кредо Банк»);- 49 000 грн. 06.04.2020 (платіжна інструкція №1 AT «Кредо Банк»);- 49 000 грн. 07.04.2020 (платіжна інструкція №1 AT «Кредо Банк»);- 48 000 грн. 08.04.2020 (платіжна інструкція №1 AT «Кредо Банк»);- 49 000 грн. 22.04.2020 (платіжна інструкція №1 AT «Кредо Банк»);- 49 000 грн. 23.04.2020 (платіжна інструкція №1 AT «Кредо Банк»);- 49 000 грн. 24.04.2020 (платіжна інструкція № 1 AT «Кредо Банк»);- 49 000 грн. 27.04.2020 (платіжна інструкція №2 AT «Кредо Банк»);- 49 000 грн. 04.05.2020 (платіжна інструкція №1 AT «Кредо Банк»);- 49 000 грн. 05.05.2020 (платіжна інструкція №1 AT «Кредо Банк»);- 49 000 грн. 06.05.2020 (платіжна інструкція №2 AT «Кредо Банк»);- 33 000 грн. 07.05.2020 (платіжна інструкція №4 AT «Кредо Банк»),

Отже як встановлено сулом, ОСОБА_1 в 2008 році вніс до статутного капіталу ПП «ІГРО-БЕТ» грошові кошти у розмірі 1 121 000 грн., а в подальшому, в 2020 році, повернувши за рішенням ЄСПЛ кошти до статутного капіталу, таку ж суму в національній валюті: в розмірі 1121 000 грн. повернув як внесок до статутного капіталу. Зокрема, позивачем до матеріалів справи надано копії квитанцій до прибуткового касового ордеру №1-16 та квитанції банку - Львівська ФАБ «Брокбізнесбанк», які є належними доказами понесення позивачем витрат під час внесення коштів у статутному капіталі ПП «ІГРО-БЕТ» на суму 1 121 000 грн. Суд звертає увагу, що наявні в матеріалах справи копії квитанцій до прибуткового касового ордеру №1-16 містять призначення платежу «внесок у статутний фонд», дату операції, суму внесеного платежу та підписи відповідальних осіб та печатку ПП «ІГРО-БЕТ». Також, відомості про дату, суму та призначення платежу містять і наявні в матеріалах справи квитанції банку - Львівська ФАБ «Брокбізнесбанк». Окрім цього, наявні в матеріалах справи копії платіжних інструкцій АТ «Кредобанк» за 2020 рік містять призначення платежу про повернення частини внеску в статутний фонд на картковий рахунок ОСОБА_1 .

06.02.2021 ПП «ІГРО-БЕТ» подано фінансову звітність мікропідприємства, в якій в розділі «Пасив» відображено «Власний капітал» на початок звітного періоду в сумі З 697 900 грн, а на кінець звітного періоду 2 576 900 грн. Тобто, у фінансовій звітності було відображено зменшення статутного капіталу на суму повернення ОСОБА_1 внеску у розмірі 1 121 000 грн. Також, 06.02.2021 ПП «ІГРО-БЕТ» подано податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за звітний (податковий) період 2020 рік та податковий розрахунок доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку. Відповідно до податкових розрахунків за 1 та 2 квартал 2020 року сума нарахованого і виплаченого доходу становить 550 000 грн і 571 000 грн. Тобто, у поданих податковій декларації та податкових розрахунках було відображено зменшення статутного капіталу на суму повернення ОСОБА_1 внеску у розмірі 1 121 000 грн.

Отже за результатами розгляду судом встановлено, що загальна сума документально підтверджених позивачем витрат на придбання інвестиційного активу (1 121 000 грн) не перевищує отриманий позивачем дохід від його повернення (1 121 000 грн.), у зв`язку з чим відсутній об`єкт оподаткування податком на доходи фізичних осіб, оскільки всі витрати і внески позивача на збільшення статутного капіталу ПП «ІГРО-БЕТ» документально підтверджені наявними в матеріалах справи первинними документами.

З наведеного суд приходить до висновку, що об`єкт оподаткування податком на доходи фізичних осіб в спірному випадку відсутній, оскільки будь-якої позитивної різниці між повернутою сумою (доходом) та внесеною до статутного капіталу судом не встановлено, сума отриманого позивачем доходу дорівнювала сумі понесених витрат (позивач поніс витрати на внесення коштів до статутного капіталу ПП «ІГРО- БЕТ» у розмірі 1 121 000 грн і отримав дохід від повернення вкладу в сумі 1 121 000 грн)

Відповідачем не доведено наявності обставин, які б свідчили про отримання позивачем у 2020 році інвестиційного прибутку у розумінні положень пункту 170.2 статті 170 ПК України й, як наслідок, наявності об`єкту оподаткування. З огляду на наведене вище, висновок контролюючого органу про порушення позивачем вимог підпункту 164.2.9 пункту 164.2 статті 164, підпункту 170.2.2, 170.2.6 пункту 170.2 статті 170 ПК України є необгрунтованим, та відповідно, нарахування відповідачем грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору, а також застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) є протиправним.

Оскільки у позивача за результатами операцій з відчуження частки у статутному капіталі ПП «ІГРО-БЕТ» не утворилось інвестиційного прибутку, відповідно, обов`язок подавати контролюючому органу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2020 рік відсутній.

Відтак є протиправними та підлягають скасуванню податкове повідомлення- рішення №48651/13-01-24-08, яким збільшено суму грошового зобов`язання на 252 225 грн 00 коп., з яких 201 780 грн основного платежу за податковими зобов`язаннями (податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування) та 50445 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) та податкове повідомлення-рішення №48654/13-01-24-08, яким збільшено суму грошового зобов`язання на 21 018 грн 75 коп., з яких 16 815 грн основного платежу за податковими зобов`язаннями (військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування) та 4 203 грн 75 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), а також податкове повідомлення-рішення №48649/13-01-24-08, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 340 грн за неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2020 рік.

Доводи контролюючого органу про ненадання позивачем під час перевірки документів в підтвердження своєї позиції позбавляють його права надавати такі докази в судовому порядку суд оцінює критично з огляду на відсутність доказів про те, що позивач був обізнаний про проведення перевірки та витребування таких документів. Подані відповідачем докази про направлення позивачу наказу на перевірку та вимоги про надання документів за викладених судом обставин не підтверджують факт реальної обізнаності позивача про проведення такої перевірки та необхідності подання документів, які в нього були наявні та спростовували встановлені контролюючим органом факти.

Згідно з підпунктом 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу. Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення- рішення.

Згідно із пунктом 60.1 статті 60 ПК України, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: 60.1.4. рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі;

Зважаючи на обставини, що вказують на протиправність податкових повідомлень- рішень №48651/13-01-24-08, №48650/13-01-24-08 та №48649/13-01-24-08 від 11.11.2025, суд погоджується з вимогами позивача про наявність підстав і для зменшення суми податкового боргу, визначеного у податковій вимозі №0-1301 від 20.06.025.

У зв`язку із цим, податкова вимога в частині зобов`язання ОСОБА_2 щодо погашення податкового боргу та сплати штрафних санкцій в загальному розмірі 273 583. 75 грн. на підставі податкових повідомлень-рішень №48651/13-01-24-08, №48650/13-01-24-08 та №48649/13-01-24-08 від 11.11.2025 є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно з пунктом 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

За змістом пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. У процесі розгляду справи суд не встановив інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору. А решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Закріплений у частині 1 статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 2 статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування своєї позиції, не довів правопорушення позивача у сфері податкових правовідносин, а тому приймаючи оскаржуване рішення, діяв протиправно, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення, непропорційно, зокрема без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи, і цілями, на досягнення яких спрямоване таке рішення.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області.

Керуючись ст. ст 2, 8-10, 19-21, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

вирішив:

адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул. Стрийська, буд. 35; ) за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача приватного підприємства "ІГРО-БЕТ" (36152379, вул. Пасічна, 59А/8, м.Львів, 79038) про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Львівській області №48651/13-01-24-08, №48650/13-01-24-08, №48649/13-01-24-08 від 11.11.2024.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління Державної податкової служби у Львівській області №0-1301 від 20.06.2025 у частині, що стосується податку на доходи фізичних осіб, що сплачений фізичними особами за результатом річного декларування, та відповідної штрафної санкції - 252 565 грн. (двісті п`ятдесят дві тисячі п`ятсот шістдесят п`ять гривень) та військового збору та відповідної штрафної санкції - 21 018, 75 коп. (двадцять одна тисяча вісімнадцять гривень сімдесят п`ять копійок).

Стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (місцезнаходження: 79026, м.Львів, вул.Стрийська, 35, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 2735 грн. 84 коп. (дві тисячі сімсот тридцять п`ять гривень вісімдесят чотири копійки).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із урахуванням п.п.15.5 п.15 Р.VII Перехідні положення КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 16.03.2026.

СуддяЧаплик Ірина Дмитрівна