Справа № 600/6214/25-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2026-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 р. м. Чернівці Справа № 600/6214/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маренича І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Військова частина НОМЕР_1 Національної Гвардії України (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати незаконною та скасувати постанову, про відкриття виконавчого провадження ВП №79845292 від 22.12.2025, винесену старшим державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Куляндою А.В.;

- визнати незаконною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору ВП №79845292 від 22.12.2025 у розмірі 32000,00 гривень, винесену старшим державним виконавцем Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Куляндою А.В.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Першим відділом Державної виконавчої служби у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №79845292 з виконання виконавчого листа №280/11490/24, виданого Запорізьким окружним адміністративним судом 10.07.2025 про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служби та виключення його зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з подальшим направленням його на військовий облік до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за зареєстрованим місцем проживання. Також відповідачем було стягнуто з позивача виконавчий збір у розмірі 32 000 грн та визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. Позивач не погоджується із діями відповідача щодо відкриття виконавчого провадження, стягнення виконавчого збору, мінімальних витрат виконавчого провадження та штрафу, а тому у відповідача були відсутні підстави для прийняття оспорюваних постанов. Вказане зумовило звернення позивача до суду із цим позовом.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався

Дослідивши письмові докази судом встановлено наступне.

11.12.2024 р. до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, в якому ОСОБА_1 просив :

- визнати протиправним наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (номер невідомий) від 05.122024 року, в частині призову та направлення для проходження військової служби мобілізації, в особливий період резервістів

військовозобов`язаних ОСОБА_1 відповідно до поіменного списку (номер не відомий) у складі команди (номер не відомий);

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (номер невідомий) від 05 грудня 2024 року, в частині призову та направлення для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період резервістів і військовозобов`язаних, ОСОБА_1 відповідно до поіменного списку (номер не відомий) у складі команди (номер не відомий);

- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) № 340 від 05 грудня 2024 року в частині зарахування до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 , на посаду помічника гранатометника 1-го відділення 1-го стрілецького взводу 3-ої стрілецької роти (з охорони та оборони важливого державного об`єкту № 93), 2-го стрілецького батальйону (з охорони та оборони важливих державних об`єктів) військової частини НОМЕР_1 (ВОС - 103630П1);

- зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України виключити солдата ОСОБА_1 : списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30.01.2025 р. по справі № 280/11490/24, залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду 03.07.2025 р. позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 . Зобов`язано командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служби та виключення його зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з подальшим направленням його на військовий облік до територіального центру комплектування та соціальної підтримки з зареєстрованим місцем проживання. В задоволенні решти вимог - відмовлено.

10.07.2025 р. Запорізьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.

11.06.2025 р. витягом з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 (по стройовій частині) ОСОБА_1 виключено з усіх видів забезпечення у зв`язку з самовільним залишенням військової частини.

05.07.2025 р. витягом з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 (по стройовій частині) оголошено про звільнення з посади та зарахування в розпорядження командира ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_1

14.08.2025 р. позивачем подано повідомлення про вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення за ч.5 ст. 407 КК України, що підтверджується витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, судом встановлено наступне.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 15.08.2025 по справі №280/11490/24 зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України у строк 30 днів з дня отримання копії ухвали подати до Запорізького окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.01.2025 у справі №280/11490/24 разом з доказами на підтвердження викладеного у звіті.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 25.09.2025 по справі №280/11490/24 прийнято звіт Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.01.2025 по справі №280/11490/24. Встановлено Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України новий строк для подання звіту про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.01.2025 по справі №280/11490/24 у три місяці з дня отримання даної ухвали суду.

29.12.2025 від Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до Запорізького окружного адміністративного надійшов новий звіт про виконання рішення суду. В звіті представник НОМЕР_2 зазначає про те, що рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.01.2025 у адміністративній справі №280/11490/24 в частині прийняття рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служби та виключення його зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з подальшим направленням його на військовий облік до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за зареєстрованим місцем проживання станом на 25.12.2025 не можливо виконати у законний спосіб у зв`язку із фактичною відсутністю позивача ОСОБА_1 у військовій частині НОМЕР_1 НГУ.

29.12.2025 від представника Військової частини НОМЕР_1 НГУ до Запорізького окружного адміністративного надійшла заява про відстрочення виконання рішення суду, в якій заявник просить суд відстрочити виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.01.2025 по справі №280/11490/24 до повернення солдата ОСОБА_1 до ВЧ НОМЕР_1 .

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 14.01.2026 по справі №280/11490/24 у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про накладення штрафу відмовлено. Відмовлено у прийнятті звіту Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.01.2025 по справі №280/11490/24. Встановлено Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України новий строк для подання звіту про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.01.2025 по справі №280/11490/24 у 30 календарних днів з дня отримання даної ухвали суду.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 14.01.2026 по справі №280/11490/24 заяву Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про роз`яснення рішення задоволено частково. Роз`яснено Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, що звільнення ОСОБА_1 з військової служби на виконання рішення суду має здійснюватися за одностороннім рішенням командування Військової частини ОСОБА_1 Національної гвардії України, без урахування наявності згоди та рапорту військовослужбовця, шляхом видання відповідного наказу, в якому необхідно зазначати в якості правової підстави для його видання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.01.2025 по справі №280/11490/24, яке набрало законної сили 03.07.2025.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 14.01.2026 по справі №280/11490/24 у задоволенні заяви Військової частини НОМЕР_1 НГУ про відстрочення виконання рішення суду відмовлено.

22.12.2025 р. постановою старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Куляндою А.В. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №280/11490/24.

22.12.2025 р. старшим державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Куляндою А.В. винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 32000,00 грн.

22.12.2025 р. старшим державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Куляндою А.В. винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 230,00 грн.

Вважаючи постанови про відкриття виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору протиправними, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Частинами першою, другою статті 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

За приписами ст.370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб i підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або з принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з частинами 2, 4 статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Статтею 1 Закону №1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п.1 ч.1 ст.3 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" визначено основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус.

Так, завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3 цього Закону).

Відповідно до пункту 1 частини 1 та частини 5 статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону, за заявою стягувана про примусове виконання рішення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно із частиною 4 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Пунктом 8 розділу ІІІ "Загальні умови та порядок здійснення виконавчого провадження" Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (далі - Інструкція № 512/5), передбачено, що стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону. Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження. Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору. Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.

Поряд з цим, згідно з частиною 1 статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. (частина третя статті 27 цього ж Закону).

За приписами пунктів 1-6 частини п`ятої статті 27 Закону №1404-VIII, виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону. Виконавчий збір не стягується із сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені) та недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі їх списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 та підпункту 26.2 пункту 26 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України та пунктом 9-15 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування". (ч. 9 ст. 27 Закону №1404-VIII).

Відповідно до частин 1, 3 статті 40 Закону №1404-VIII, у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Системний аналіз положень ст. 26, ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження", Інструкції № 512/5 в аспекті спірних правовідносин дозволяє дійти висновку, що стягнення виконавчого збору, крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується, пов`язується з початком примусового виконання виконавчого документа. Останнє розпочинається з прийняттям постанови про відкриття виконавчого провадження, у якій, з-поміж іншого, державний виконавець зобов`язаний зазначити суму виконавчого збору, яка підлягає стягненню.

Разом з цим, після повернення виконавчого документа або завершення виконавчого провадження, якщо виконавчий збір не було стягнуто, відкриття виконавчого провадження з виконання постанови про стягнення виконавчого збору є обов`язком, а не правом державного виконавця.

Верховний Суд у постановах від 28.04.2020 по справі № 480/3452/19, від 20.11.2019 по справі № 480/1558/19 дійшов висновку, що стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання. Стягнення виконавчого збору відбувається безпосередньо в процесі примусового виконання рішення із винесенням відповідної постанови.

Стягнення з боржника виконавчого збору під час відкриття виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця, спрямованим на перерахування цих коштів до Державного бюджету України. Дана правова позиція неодноразово була висловлена Верховним Судом у постановах від 23.01.2019 (справа № 703/1086/17), від 13.02.2019 (справа № 295/13991/16-а), та від 19.09.2019 (справа № 420/1373/19).

Так, підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про стягнення виконавчого збору позивач зазначає, що виконати рішення не можливо через фактичну відсутність солдата ОСОБА_1 .

Однак вказані доводи суд оцінює критично, з огляду на наступне. Як вже було зазначено, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30.01.2025 р. по справі № 280/11490/24, залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду 03.07.2025 р. позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 . Зобов`язано командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служби та виключення його зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з подальшим направленням його на військовий облік до територіального центру комплектування та соціальної підтримки з зареєстрованим місцем проживання. В задоволенні решти вимог - відмовлено.

Згідно інформації з єдиного державного реєстру судових рішень, судом встановлено, що ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 15.08.2025 по справі №280/11490/24 зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України у строк 30 днів з дня отримання копії ухвали подати до Запорізького окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.01.2025 у справі №280/11490/24 разом з доказами на підтвердження викладеного у звіті.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 25.09.2025 по справі №280/11490/24 прийнято звіт Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.01.2025 по справі №280/11490/24. Встановлено Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України новий строк для подання звіту про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.01.2025 по справі №280/11490/24 у три місяці з дня отримання даної ухвали суду.

29.12.2025 від Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до Запорізького окружного адміністративного надійшов новий звіт про виконання рішення суду. В звіті представник НОМЕР_2 зазначає про те, що рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.01.2025 у адміністративній справі №280/11490/24 в частині прийняття рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служби та виключення його зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з подальшим направленням його на військовий облік до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за зареєстрованим місцем проживання станом на 25.12.2025 не можливо виконати у законний спосіб та у зв`язку із фактичною відсутністю позивача ОСОБА_1 у військовій частині НОМЕР_1 НГУ.

29.12.2025 від представника Військової частини НОМЕР_1 НГУ до Запорізького окружного адміністративного надійшла заява про відстрочення виконання рішення суду, в якій заявник просить суд відстрочити виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.01.2025 по справі №280/11490/24 до повернення солдата ОСОБА_1 до ВЧ НОМЕР_1 .

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 14.01.2026 по справі №280/11490/24 у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про накладення штрафу відмовлено. Відмовлено у прийнятті звіту Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.01.2025 по справі №280/11490/24. Встановлено Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України новий строк для подання звіту про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.01.2025 по справі №280/11490/24 у 30 календарних днів з дня отримання даної ухвали суду.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 14.01.2026 по справі №280/11490/24 заяву Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про роз`яснення рішення задоволено частково. Роз`яснено Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, що звільнення ОСОБА_1 з військової служби на виконання рішення суду має здійснюватися за одностороннім рішенням командування Військової частини ОСОБА_1 Національної гвардії України, без урахування наявності згоди та рапорту військовослужбовця, шляхом видання відповідного наказу, в якому необхідно зазначати в якості правової підстави для його видання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.01.2025 по справі №280/11490/24, яке набрало законної сили 03.07.2025.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 14.01.2026 по справі №280/11490/24 у задоволенні заяви Військової частини НОМЕР_1 НГУ про відстрочення виконання рішення суду відмовлено.

Тобто, позивач умисно ухиляється від виконання судового рішення, яке набрало законної сили 03.07.2025 р.

Тому суд приходить до висновку, що відповідач при винесенні оскаржуваних постанов про відкриття виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження №79845292 діяв відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження", на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією та законодавством України.

Європейський суд з прав людини у рішенні "Юрій Миколайович Іванов проти України" наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

Варто також зауважити, що у справах "Шмалько проти України", "Іммобільяре Саффі проти Італії" ЄСПЛ констатував, що невиконання судового рішення не може бути виправданим внаслідок недоліків законодавства, які унеможливлюють його виконання.

Отже, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, складовою права на справедливий суд.

Враховуючи викладені обставини, які підтверджується матеріалами адміністративної справи, суд вважає, що обов`язок щодо виконання рішення суду позивачем не виконано.

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Підсумовуючи наведене та встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог, у зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Стосовно розподілу судових витрат.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, розподіл судових витрат відсутній.

Керуючись статтями 241 - 246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Згідно статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

У відповідності до статей 287, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - Військова частина НОМЕР_1 Національної Гвардії України ( АДРЕСА_1 , Код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

Відповідач - Перший відділ державної виконавчої служби у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (вул. Дергача Леоніда, 25,27, м. Чернівці, 58008, Код )

Суддя І.В. Маренич