Справа № 200/2981/24
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2026-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні заяви

16 березня 2026 року Справа №200/2981/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про заміну порядку та способу виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22.10.2025 у справі №200/2981/24 за позовом ОСОБА_1

до відповідача: військової частини НОМЕР_1

про: визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчини певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 про:

- визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 у не нарахуванні у невиплаті ОСОБА_1 усіх видів грошового забезпечення за період його військової служби за період з 21 лютого 2023 року но 23 травня 2023 року;

- зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 усі види грошового забезпечення за період його військової служби з 21 лютого 2023 року по 23 травня 2023 року, а саме:

- щомісячні основні види грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавку за вислугу років, індексація;

- щомісячні додаткові види грошового забезпечення: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; премію, надбавку за особливості проходження служби (абз.4 пні п.5 постанови КМУ №704 від 30.08.2017), винагороду за участь в ОСС;

- одноразові додаткові види грошового забезпечення: винагороди, допомоги, грошову допомогу на оздоровлення;

- компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку;

- компенсацію за невикористану додаткову відпустку.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2024 року у справі № 200/2981/24 позовні вимоги ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 у не нарахуванні у невиплаті ОСОБА_1 усіх видів грошового забезпечення за період його військової служби за період з 21 лютого 2023 року но 23 травня 2023 року; зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 усі види грошового забезпечення за період його військової служби з 21 лютого 2023 року по 23 травня 2023 року, а саме: щомісячні основні види грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавку за вислугу років, індексація; щомісячні додаткові види грошового забезпечення: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; премію, надбавку за особливості проходження служби (абз.4 пні п.5 постанови КМУ №704 від 30.08.2017), винагороду за участь в ОСС; одноразові додаткові види грошового забезпечення: винагороди, допомоги, грошову допомогу на оздоровлення; компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку; компенсацію за невикористану додаткову відпустку задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 143 від 23.05.2023 в частині утримання із ОСОБА_1 надмірно нарахованого грошового забезпечення за період з 21 лютого 2023 року по 23 травня 2023 року.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) усіх складових його грошового забезпечення: щомісячних основних видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, одноразових додаткових видів грошового забезпечення у відповідності до положень п.2, п. 4 Наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» за період з 21.02.2023 по 23.05.2023 включно.

Рішення набрало законної сили 22 листопада 2024 року.

11 грудня 2024 року видано виконавчий лист.

10 червня 2025 року представник позивача звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, мотивовану тим, що рішення суду відповідачем не виконане.

Ухвалою суду від 01 липня 2025 року встановлено військовій частині НОМЕР_1 строк для подання звіту про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2024 року у справі № 200/2981/24 протягом трьох місяців з моменту отримання цієї ухвали суду.

Станом на дату прийняття цієї ухвали суду процедура судового контролю триває.

23 лютого 2026 року представник позивача звернувся до суду із заявою, у якій просив суд змінити спосіб і порядок виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22.10.2024 в адміністративній справі № 200/2981/24, на виконання якого судом 11.12.2024 видано виконавчий лист по справі № 200/2981/24 про: «Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) усіх складових його грошового забезпечення: щомісячних основних видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, одноразових додаткових видів грошового забезпечення у відповідності до положень п.2, п. 4 Наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» за період з 21.02.2023 по 23.05.2023 включно» шляхом встановлення способу виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22.10.2024 в адміністративній справі № 200/2981/24 наступним чином: «Стягнути з військової частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) суми нарахованого грошового забезпечення за період з 21 лютого 2023 року по 23 травня 2023 року у розмірі 118604,00 (сто вісімнадцять тисяч шістсот чотири) гривень».

Ухвалою суду від 25 лютого 2026 року прийнято до розгляду заяву представника позивача про заміну порядку та способу виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду 22.10.2025 у справі №200/2981/24.

Зобов`язано відповідача протягом п`яти днів з дня отримання ухвали надати суду письмову думку з приводу заяви представника позивача про заміну порядку та способу виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22.10.2025 у справі №200/2981/24.

Відповідно до наданих відповідачем доказів на виконання рішення суду у цій справі відповідачем здійснено нарахування позивачу грошового забезпечення за період з 21.02.2023 по 23.05.2023 на загальну суму 100512, 37 грн, стягнуто військовий збір у розмірі 1507,69 грн, утримано та компенсовано ПФДО 18% у розмірі 18092,23 грн, визначено потребу у коштах на сплату ЄСВ 22% - 22112, 72 грн. Визначено загальну потребу у коштах за бюджетною програмою КЕКВ 2800 140717,32 грн.

Розглянувши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 378 КАС України, заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Також суд зазначає, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану, постановлено часткову зміну ст.1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб.

Відповідно до Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 05.02.2024 № 49/2024, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Відповідно до, наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309 затверджено перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Вказаним наказом Слов`янську територіальну громаду віднесено до територій можливих бойових дій.

З огляду на викладене, з метою збереження життя та здоров`я учасників справи, суд доходить до висновку про розгляд заяви про заміну порядку та способу виконання рішення в порядку письмового провадження.

Вирішуючи питання про заміну способу виконання судового рішення, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до частин першої статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно із частиною третьою статті 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Таким чином, під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Тобто, зі змісту вказаної норми випливає, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту.

При цьому, суд при розгляді питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення може змінити спосіб та порядок виконання рішення лише у виняткових випадках.

Аналізуючи вищенаведені норми права, суд зазначає, що під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду від 12.04.2018 у справі №759/1928/13-а.

Верховний Суд у постанові від 21 серпня 2018 року у справі № 803/3805/15 зазначив, що системний аналіз статті 378 КАС України дає підстави дійти до висновку про те, що підставою для встановлення порядку і способу виконання судового рішення є обставини, що перешкоджають належному його виконанню: ускладнюють його виконання або роблять неможливим, при цьому судове рішення не може бути змінено по суті.

Згідно частини 3 статті 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Суд зазначає, що рішення у справі № 200/2981/24 не стосується обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг.

Таким чином, відсутність додаткового фінансування відповідача з боку розпорядника коштів вищого рівня не є безумовною підставою для зміни способу захисту у цій справі.

За приписами ст. 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами.

Відповідно до ст. 23 та ст. 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.

Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Згідно з пп. 20, 29 ч.1 ст.116 Бюджетного кодексу України порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме: взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України; здійснення видатків бюджету чи надання кредитів з бюджету без встановлених бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч цьому Кодексу чи закону про Державний бюджет України.

На виконання рішення суду у цій справі відповідачем здійснений розрахунок грошового забезпечення позивача за вказаний вище період.

В рамках проведення процедури судового контролю у цій справі судом встановлено, що відповідач систематично звертається до розпорядника бюджетних коштів вищого рівня із вимогою щодо надання додаткових коштів зокрема, на фінансування виконання рішення суду у цій справі.

Отже, в цьому випадку виникли обставини, що виключають можливість виконання зазначеного рішення суду у повному обсязі з незалежних від відповідача обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 вказаного Закону встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Головним державним виконавцем Бахмутського відділу державної виконавчої служби у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 06.01.2025 ВП № 76854555 відкрито виконавче провадження у за виконавчим листом № 200/2981/24, виданим Донецьким окружним адміністративним судом 11.12.2024 про: «Зобов`язати військову НОМЕР_4 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 усіх складових його грошового забезпечення: щомісячних основних видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, одноразових додаткових видів грошового забезпечення у відповідності до положень п.2, п.4 Наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" за період з 21.02.2023 по 23.05.2023 включно.

Таким чином, подальші дії щодо примусового виконання рішення у цій справі покладено саме на державного виконавця.

Суд вважає за необхідне зазначити, що встановлені судом обставини не дають підстав для висновку про неможливість виконання судового рішення, що відповідно до статті 378 КАС України було б підставою для зміни способу і порядку його виконання.

В свою чергу, зміна способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 11 листопада 2014 року у справі № 21-394а14, в постанові Верховного Суду від 4 вересня 2018 року у справі № 279/7157/15-а та в постанові Верховного Суду від 30 липня 2019 року у справі № 281/1618/14-а.

Враховуючи наведене, суд відмовляє у задоволенні заяви представника позивача.

Керуючись статтею 243, 248, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача про заміну порядку та способу виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22.10.2025 у справі №200/2981/24 відмовити.

Повний текст ухвали складено та підписано 16 березня 2026 року.

Ухвала може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Суддя В.В. Олішевська