Справа № 420/38996/24
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2026-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

16 березня 2026 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

- Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо звільнення з військової служби відповідно до ч.4 п.2 пп. «б» статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

- Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служби відповідно до ч.4 п.2 пп. «б» статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

- Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 видати наказ про виключення із списків особового складу ОСОБА_1 .

Ухвалою від 23.12.2024 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідач подав до суду клопотання про зупинення розгляду справи, залишення позовної заяви без руху та залишення позову без розгляду, у зв`язку з пропуском строку звернення до суду з позовом.

Вирішуючи клопотання про зупинення провадження у справі, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні з огляду на таке.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Введений воєнний стан триває станом на тепер.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 236 КАС України, на підставі якого відповідач просить зупинити провадження у справі, суд зупиняє провадження у справі в разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, виходячи із завдання адміністративного судочинства, підстави для зупинення провадження у справі, що передбачені п. 5 ч. 1 ст. 236 КАС України, покликані насамперед для захисту прав сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, які перебувають у складі, зокрема, Збройних Сил України, та які бажають брати участь у розгляді справи. Водночас, від позивача такого клопотання до суду не надходило.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб, визначені нормами Закону України № 389-VIII від 12.05.2015 Про правовий режим воєнного стану.

Згідно зі ст. 26 Закону України Про правовий режим воєнного стану правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України.

Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

Відповідно до приписів ст. 236 КАС України визначені обов`язкові та факультативні підстави для зупинення провадження у справі, які дійсно перешкоджають розгляду справи та мають об`єктивний характер.

Зі змісту п. 5 ч. 1 ст. 236 КАС України випливаає, що така норма стосується лише фізичної особи, яка перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, і якщо така особа просить про зупинення провадження у справі.

Водночас, на юридичних осіб та суб`єктів владних повноважень (в тому числі на військові частини) положення згаданої норми процесуального закону не поширюються.

У своєму клопотанні заявник не навів будь-яких інших переконливих та вагомих обставин, що зумовлюють неможливість розгляду справи через введення воєнного стану.

Тому дане клопотання задоволенню не підлягає.

Щодо клопотання про залишення позовної заяви без руху, суд зазначає наступне.

Частиною 13 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд встановив, що подані копії є придатними для читання. Враховуючи, що відповідач не позбавлений можливості встановити зміст цих доказів та надати на їх підставі обґрунтовані заперечення, суд не вбачає ознак невідповідності позову вимогам статей 160, 161 КАС України. З огляду на вищевикладене, клопотання відповідача про залишення позовної заяви без руху є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Щодо клопотання про залишення позову без розгляду, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 29.09.2022 р. по справі № 500/1912/22, суворе застосування адміністративними судами під час воєнного стану процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та ст. 6 зазначеної Конвенції.

Також Верховний Суд вказав, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справі Bellet v. France ЄСПЛ зазначив, що ст. 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Відповідно до положень п. 25 рішення Європейського суду з прав людини у справі Проніна проти України (№ 63566/00), п. 13 рішення ЄСПЛ у справі Петриченко проти України (№ 2586/07) та пункту 280 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України (№42310/04), суд зобов`язаний оцінити кожен специфічний, доречний та важливий аргумент, а інакше він не виконує свої зобов`язання щодо и. 1 ст. 6 Конвенції.

При цьому, як випливає з рішення ЄСПЛ у справі Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

З метою запобігання обмеження прав позивача, який перебуває у складі Збройних Сил України, на доступ до правосуддя, суд вважає за необхідне відмовити у задоволені заяви про залишення позову без розгляду.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотань військової частини НОМЕР_1 про зупинення розгляду справи, залишення позовної заяви без руху та залишення позову без розгляду.

Керуючись ст. 122, 160, 236, 248, 256, 293 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про зупинення розгляду справи відмовити.

У задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без руху відмовити.

У задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про залишення позову без розгляду відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя В.В. Андрухів