Справа № 520/27986/25
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2026-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Пасечнік О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 р. Справа № 520/27986/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Ральченка І.М. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2025, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022 по справі № 520/27986/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі по тексту відповідач, ГУ ДПС у Харківській області), у якій просила суд:

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області форми «Ф» № 2-2001-UА0092606 від 11.07.2024, яким визначено зобов`язання з податку на нерухомість, від`ємну від земельної ділянки за 2021 рік в сумі 153,69 грн.;

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області форми «Ф» № 2-2001-UА0092606 від 11.07.2024, яким визначено зобов`язання з податку на нерухомість, від`ємну від земельної ділянки за 2022 рік в сумі 166,49 грн.;

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області форми «Ф» №1-2001-UА0092606 від 28.06.2024, яким визначено зобов`язання з податку на нерухомість, від`ємну від земельної ділянки за 2023 рік в сумі 171,62 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2025 позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області форми «Ф» № 2-2001-UА0092606 від 11.07.2024, яким визначено зобов`язання з податку на нерухомість, від`ємну від земельної ділянки за 2021 рік в сумі 153,69 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області форми «Ф» № 2-2001-UА0092606 від 11.07.2024, яким визначено зобов`язання з податку на нерухомість, від`ємну від земельної ділянки за 2022 рік в сумі 166,49 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області форми «Ф» №1-2001-UА0092606 від 28.06.2024, яким визначено зобов`язання з податку на нерухомість, від`ємну від земельної ділянки за 2023 рік в сумі 171,62 грн.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору у сумі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач послався на те, що згідно Переліку територій слід дійти висновку, що територія Донецької селищної територіальної громади Ізюмського району відноситься до території можливих бойових дій, а не активних (як стверджує позивач). Тому, посилання на звільнення від оподаткування за 2021, 2022 та 2023 рік на об`єкти житлової нерухомості є неправомірним.

Позивач з доводами апеляційної скарги не погодився, та надав відзив на апеляційну скаргу, відповідно до змісту якого просив у задоволенні скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що 15 серпня 2025 року, ОСОБА_1 , отримала податкові повідомлення-рішення форми «Ф» Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а саме: ППР №2-2001-UА0021734 від 11.07.2024, яким визначено зобов`язання з податку на нерухомість, від`ємну від земельної ділянки за 2021 рік в сумі 1404,00 грн.; ППР №2-2001-UА0021734 від 11.07.2024, яким визначено зобов`язання з податку на нерухомість, від`ємну від земельної ділянки за 2022 рік в сумі 253,50 грн.; ППР №1-2001-UА0021734 від 28.06.2024, яким визначено зобов`язання з податку на нерухомість, від`ємну від земельної ділянки за 2023 рік в сумі 1567,80 грн.; ППР №1-2001-UА0028556 від 28.06.2024, яким визначено зобов`язання з податку на нерухомість, від`ємну від земельної ділянки за 2023 рік в сумі 370,44 грн.; ППР №2-2001-UА0092606 від 11.07.2024, яким визначено зобов`язання з податку на нерухомість, від`ємну від земельної ділянки за 2021 рік (з 01.01.2021 по 31.12.2021) в сумі 153,69 грн.; ППР №2-2001-UА0092606 від 11.07.2024, яким визначено зобов`язання з податку на нерухомість, від`ємну від земельної ділянки за 2022 рік (з 01.01.2022 по 31.12.2022) в сумі 166,49 грн.; ППР №1-2001-UА0092606 від 28.06.2024, яким визначено зобов`язання з податку на нерухомість, від`ємну від земельної ділянки за 2023 рік (з 01.01.2023по 31.12.2023) в сумі 171,62 грн.

Позивач направив скаргу до Державної податкової служби України про скасування вищевказаних податкових повідомлень-рішень.

Державна податкова служба України рішенням про результат розгляду скарги від 05.09.2025 №25861/6/99-00-06-01-02-06 скасувала ППР від 11.07.2024 №2- 2001-UА0021734, №2-2001-UА00217340, 28.06.2024 від № 15 76314-2413-2001-UА0021734, № 1-2001-UА002-8556 та залишила без змін ППР від 11.07.2024 №2- 2001 -UА0092606, №2-2001-UА0092606, від 28.06.2024 № 1-2001- UА0092606.

Податкові повідомлення-рішення форми «Ф», які не скасовані Державною податковою службою України, нараховані відносно квартири по АДРЕСА_1 .

Позивач, вважаючи протиправними податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області форми «Ф» № 2-2001-UА0092606 від 11.07.2024, № 2-2001-UА0092606 від 11.07.2024, №1-2001-UА0092606 від 28.06.2024, звернулася до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач був звільнений від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з фізичних осіб у період з 2021 по 2023 роки.

Колегія суддів, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, частково погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з такого.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до пункту 10.1 статті 10 Податкового кодексу України до місцевих податків належать податок на майно та єдиний податок.

Згідно зі статтею 265 Податкового кодексу України податок на майно складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.

Відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 261 Податкового кодексу України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно з підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є житлова та нежитлова нерухомість, в тому числі її частка.

За приписами підпунктів 266.3.1, 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Підпунктом 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України встановлено пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до підпункту 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 даної статті цього ж Кодексу обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості.

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

На підставі підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

У порядку підпункту 266.9.1 пункту 266.9 статті 266 Податкового кодексу України податок сплачується за місцем розташування об`єкта/об`єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.

Як слідує з положень підпункту 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 даного Кодексу податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується: фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який продовжений відповідними Указами та діє по теперішній час.

На час розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" № 2120-IX від 15 березня 2022 року доповнено пункт 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України підпунктом 69.22, відповідно до якого тимчасово, на період дії воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року N 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року N 2102-IX, по 31 грудня року, в якому припинено або скасовано воєнний стан, положення статті 266 цього Кодексу застосовуються з урахуванням таких особливостей:

за 2021 та 2022 податкові (звітні) роки не нараховується та не сплачується податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти житлової нерухомості, у тому числі їх частки, які перебувають у власності фізичних осіб, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, та за об`єкти житлової нерухомості, що стала непридатною для проживання у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України;

за період з 1 березня 2022 року по 31 грудня 2022 року не нараховується та не сплачується податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти житлової нерухомості, у тому числі їх частки, які перебувають у власності юридичних осіб, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, та за об`єкти житлової нерухомості, що стала непридатною для проживання у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України;

тимчасово, на період з 1 березня 2022 року по 31 грудня року, в якому припинено або скасовано воєнний стан, введений Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, не нараховується та не сплачується податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти нежитлової нерухомості, у тому числі їх частки, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації. При цьому платники податку - юридичні особи протягом шести календарних місяців після місяця, в якому припинено чи скасовано воєнний стан, введений Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, мають право подати уточнюючу податкову декларацію, в якій відображаються зміни розміру податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за відповідний податковий період. Для платників податку - фізичних осіб контролюючий орган самостійно обчислює податкове зобов`язання за період з 1 січня по 1 березня 2022 року.

Водночас, відповідно до підпункту 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України (в редакції що діє з 06 травня 2023 року згідно Закону № 3050-IX) тимчасово, на період дії воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, по 31 грудня року, в якому припинено або скасовано воєнний стан, положення статті 266 цього Кодексу застосовуються з урахуванням таких особливостей:

підставою для обчислення податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, у тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних та/або юридичних осіб, що були пошкоджені або знищені, є відомості, визначені статтею 266 цього Кодексу, дані Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України (далі - Реєстр майна), та дані Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, визначеного у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не нараховується та не сплачується:

1) за об`єкти житлової та/або нежитлової нерухомості, що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України:

за 2021 та 2022 роки - за об`єкти житлової нерухомості, у тому числі їх частки, що перебувають у власності фізичних осіб;

за період з 1 березня 2022 року по 31 грудня 2022 року - за об`єкти житлової нерухомості, у тому числі їх частки, що перебувають у власності юридичних осіб, та за об`єкти нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та/або юридичних осіб.

Починаючи з 1 січня 2023 року за об`єкти житлової та/або нежитлової нерухомості, у тому числі їх частки, що перебувають у власності фізичних та/або юридичних осіб, що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, які включені до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не нараховується та не сплачується за період з першого числа місяця, в якому було визначено щодо відповідних територій дату початку активних бойових дій або тимчасової окупації, до останнього числа місяця, у якому завершено бойові дії або тимчасову окупацію на відповідній території.

Суд звертає увагу на те, що підпункт 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла до 06 травня 2023 року) передбачала, що податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки не нараховується та не сплачується, у тому числі їх частки, за об`єкти, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії за період 2021 та 2022 роки - за об`єкти житлової нерухомості та за період з 1 березня 2022 року по 31 грудня 2022 року - за об`єкти нежитлової нерухомості.

В той час як редакція підпункту 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України, чинній з 06 травня 2023 року, передбачає звільнення від нарахування та сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за об`єкти житлової та/або нежитлової нерухомості, що розташовані на територіях активних бойових дій за цей же період. Наведене доводить різний правовий режим земельних ділянок в залежності від статусу територій та не ототожнює їх правове регулювання 2021 - 2023 років.

Закон № 3050-IX набув чинності 06.05.2023 року.

Згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави.

Складовими принципу верховенства права є, зокрема, правова передбачуваність та правова визначеність, які необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано (абз. 3 п. 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005).

Про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі (за виключенням визначених законом випадків) неодноразово зазначав і Конституційний Суд України, зокрема, у рішеннях № 1-рп/99 від 9 лютого 1999 року, № 3-рп/2001 від 5 квітня 2001 року, № 6-рп/2012 від 13 березня 2012 року.

Так, у рішенні № 6-рп/2012 від 13 березня 2012 року зазначено: «[…] Конституційний Суд України у своїх рішеннях вже висловлював позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів: закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно- правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом […]».

Таким чином, закони та інші нормативно-правові акти мають пряму дію в часі, тобто регулюють відносини, що виникли після набрання чинності цими актами, а також відносини, які виникли до набрання чинності нормативно-правовими актами і продовжують існувати на час набрання ними чинності. При цьому у другому випадку такі акти поширюються на ці відносини з моменту набрання чинності, а не з моменту виникнення відповідних відносин. В окремих випадках законодавець вказівкою в перехідних положеннях «нового» нормативно-правового акта може зберегти праворегуляторний вплив визнаного нечинним нормативно-правового акта на певні суспільні відносини, які продовжують тривати після набрання чинності «новим» (переживаюча дія).

Здатність закону регулювати відносини з моменту їхнього виникнення у минулому, є зворотною дією нормативно-правового акта в часі, яка для цілей стабільності суспільних відносин застосовується лише в разі скасування чи пом`якшення юридичної відповідальності.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 8 вересня 2021 року у справі № 9901/315/20, а також у постанові Верховного Суду від 25 липня 2023 року у справі № 816/1247/16.

Враховуючи наведене, норма права, викладена у пп. 69.22 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України в редакції, яка набула чинності 6 травня 2023 року, не підлягає застосуванню до правовідносин щодо податкового зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, які виникли та існували до 6 травня 2023 року.

Судом першої інстанції встановлено, що нерухоме майно ОСОБА_1 розташоване у Донецькій селищній територіальній громаді Ізюмського району Харківської області.

Відповідно до пункту 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії та територій тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, визначається Кабінетом Міністрів України.

У 2022 році існував Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 28 жовтня 2022 року, затверджений Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 № 75. Відповідно до цього Наказу Донецька селищна територіальна громада Ізюмського району Харківської області була включена до цього Переліку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06 грудня 2022 року № 1364 "Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22 грудня 2022 року № 309 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, в Розділі 1 "Території, на яких ведуться (велися) бойові дії" якого визначено, про те, що Донецька селищна територіальна громада Ізюмського району Харківської області (код - UA0092606) - можлива територія бойових дій з 24 лютого 2022 року.

В подальшому, наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за № 1668/39004.

В розділі 1 «Території можливих бойових дій» вказаного переліку зазначено, що Донецька селищна територіальна громада з 24.02.2022 є територією можливих бойових дій. При цьому, колегія суддів звертає увагу, що в розділі 2 «Території активних бойових дій», та розділі 3 «Території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси» Донецька селищна територіальна громада не значиться.

Враховуючи, що положеннями підпункту 69.22 Перехідних положень Податкового кодексу України (у редакції, що застосовувалася до набуття 06.05.2023 чинності законом Закон № 3050-IX) передбачалось, що за 2021 та 2022 податкові (звітні) роки не нараховується та не сплачується податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти житлової нерухомості, у тому числі їх частки, які перебувають у власності фізичних осіб, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, та за об`єкти житлової нерухомості, що стала непридатною для проживання у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також те, що Донецька селищна територіальна громада з

24.02.2024 належить до територій можливих бойових дій, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності податкових повідомлень-рішень № 2-2001-UА0092606 від 11.07.2024, № 2-2001-UА0092606 від 11.07.2024.

Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції щодо податкового повідомлення-рішення №1-2001-UА0092606 від 28.06.2024, колегія суддів зазначає наступне.

Як було зазначено вище, Законом України від 11.04.2023 № 3050-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно» внесено зміни до пункту 69.22 та викладено в новій редакції: «Починаючи з 1 січня 2023 року за об`єкти житлової та/або нежитлової нерухомості, у тому числі їх частки, що перебувають у власності фізичних та/або юридичних осіб, що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України, які включені до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не нараховується та не сплачується за період з першого числа місяця, в якому було визначено щодо відповідних територій дату початку активних бойових дій або тимчасової окупації, до останнього числа місяця, у якому завершено бойові дії або тимчасову окупацію на відповідній території.

Дати початку та завершення активних бойових дій або тимчасової окупації визначаються відповідно до даних Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку».

Судом вище встановлено, що Донецька селищна територіальна громада, в межах якої, розташована квартира, власником частини (18,03 кв. м.) якої є позивач не визначалась територією активних бойових дій.

Разом з тим, колегія суддів враховує, що Закон № 3050-IX набув чинності 06.05.2023 року.

Таким чином, до 06.05.2023 умовою для не нарахування та не сплати фізичною особою податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти нежитлової нерухомості, було розташування таких об`єктів на «території, на якій ведуться (велися) бойові дії».

Таким чином, обов`язок сплатити податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у фізичних осіб, яким це нерухоме майно належить на праві власності, у випадку, коли це нерухоме майно розташоване саме на «території можливих бойових дій», виник лише з 6 травня 2023 року.

Відтак, у період з 01.01.2023 по 05.05.2025 позивач була звільнена від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкт нежитлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно підпункту 69.22 Перехідних положень Податкового кодексу у редакції, що після набуття 06.05.2023 чинності законом Закон № 3050-IX для платників податку - фізичних осіб контролюючий орган самостійно обчислює податкове зобов`язання та надсилає (вручає) податкове повідомлення-рішення за податкові (звітні) періоди 2021 та 2022 роки у строк до 31 грудня 2023 року, за винятком податкових зобов`язань за об`єкти нежитлової нерухомості, розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, які включені до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, по яких контролюючий орган обчислює податкове зобов`язання та надсилає (вручає) податкове повідомлення-рішення за податкові (звітні) періоди 2021 рік та січень - лютий 2022 року, не пізніше першого числа місяця, що настає через шість місяців після дати завершення активних бойових дій або тимчасової окупації.

При цьому річна сума платежу по об`єктах нерухомого майна, визначених цим підпунктом, визначається пропорційно до кількості місяців, коли такі об`єкти нерухомого майна підлягали оподаткуванню податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Складені, надіслані (вручені) у 2022 та 2023 роках податкові повідомлення-рішення про сплату сум податку, обчисленого згідно із ст. 266 цього Кодексу, по об`єктах нерухомого майна, визначених у цьому підпункті, по яких не нараховується та не сплачується податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, підлягають скасуванню (відкликанню), а грошові зобов`язання та податковий борг, визначені контролюючим органом по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, - анулюванню. …».

Керуючись наведеним, колегія суддів зазначає, що податкове-повідомлення рішення №1-2001-UА0092606 від 28.06.2024 є протиправним та підлягає скасування в частині податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власником об`єкта житлової нерухомості за період з 1 січня 2023 року по 5 травня 2023 року (включно), тобто, в сумі 59,56 грн. (57,21 грн (171,62 грн / 12 місяців х 4 місяці)) + 2,35 грн (171,62 грн / 365 днів х 5 днів травня).

Відповідно до правової позиції, Верховного Суду у постанові від 05.10.2023 у справі №520/14773/21, часткове скасування податкового повідомлення-рішення не може розглядатися, як втручання у дискреційні повноваження контролюючого органу або перебирання на себе його функцій.

Судом першої інстанції не враховано вищенаведених обставин та помилково скасовано податкове повідомлення-рішення №1-2001-UА0092606 від 28.06.2024 в частині податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власником об`єкта житлової нерухомості в частині за період з 06 травня 2023 року по 31 грудня 2023 року.

Таким чином, на підставі викладеного вище, колегія суддів дійшла висновку про часткову обґрунтованість вимог апеляційної скарги.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головне управління ДПС у Харківській області - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2025 по справі № 520/27986/25 скасувати в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області форми «Ф» №1-2001-UА0092606 від 28.06.2024 щодо визначеного зобов`язання з податку на нерухомість, від`ємну від земельної ділянки за 2023 рік в сумі 112,06 грн

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2025 по справі № 520/27986/25 - залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді І.М. Ральченко З.Г. Подобайло