Справа № 580/1415/26
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2026-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року справа № 580/1415/26
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши в залі суду в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уманського комунального підприємства "Уманьтеплокомуненерго" про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

13.02.2026 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі - позивачка) до Уманського комунального підприємства "Уманьтеплокомуненерго" (20304, Черкаської обл., м.Умань, вул.Тищика, буд.12а; ) (далі - відповідач) про:

визнання протиправними дії щодо надання неточної, неповної та недостовірної інформації на інформаційний запит від 03.02.2026;

зобов`язання надати точну, повну та достовірну інформацію на інформаційний запит від 03.02.2026.

Обґрунтовуючи зазначила, що відповідач безпідставно обмежив позивача у його праві на доступ до публічної інформації.

Ухвалою суду від 18.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження.

20.02.2026 суду надійшов відзив відповідача з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Заперечення обґрунтовує тим, що Шостий апеляційний адміністративний суд у постанові від 11.09.2024 у справі №580/1882/24 встановив, що відповідач, відмовляючи позивачу у наданні запитуваної інформації щодо підстав та переліку документів про відключення квартири від централізованого теплопостачання, діяв у межах наданих законодавством повноважень. Акти обстеження є невід`ємною частиною процедури відключення та є для нього підставою. Оскільки затверджені акти є єдиною підставою для припинення нарахувань і містять персональні дані споживачів, які захищені ст. 32 Конституції України та ст. 11 ЗУ "Про інформацію", він діяв правомірно, відмовляючи у наданні такої конфіденційної інформації третім особам. Запитувані акти обстеження системи теплопостачання та інші документи, які стали підставою для відключення квартир від мереж ЦО, на момент звернення позивача не перебували у володінні відповідача.

23.02.2026 на адресу суду надійшла відповідь позивачки за відзив, в якій просить задовольнити у повному обсязі позовну заяву. Вважає, що відповідачу відомо, що рішення про надання дозволів на відключення від теплопостачання квартир АДРЕСА_2 ніколи та ніким не приймались. Станом на день подачі відповіді на відзив рішень постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення Виконавчого комітету Уманської міської ради про відключення від теплопостачання квартир №№18,20,33,57 на АДРЕСА_4 не існує, вони ніколи і ніким не приймались. Тому відсутні і будь-які акти для зняття з обліку та припинення відповідних нарахувань за надані послуги з теплопостачання вказаних квартир, інформацію про що умисно та свідомо приховує відповідач.

Оскільки обґрунтованих клопотань від учасників спору про розгляд справи у судовому засіданні з їх викликом суду не надходили, зважаючи на відсутність необхідності призначити у справі експертизу або викликати та допитати свідків, суд дійшов висновку розглянути справу без виклику сторін у судове засідання за наявними письмовими доказами (у письмовому провадженні).

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Пенсійним посвідченням від 08.07.2022 підтверджується, що позивачка ІНФОРМАЦІЯ_1 та є особою з інвалідністю 2 групи.

Листом Відділ житлово-комунального господарства Уманської міської ради (далі - Відділ) від 28.08.2025 №1104/09 повідомив, що рішення, якими могли надаватися дозволи на встановлення індивідуального опалення в квартирах, що знаходяться в будинку АДРЕСА_4 , прийняті у період з 2010 року до 2014 року, у володінні Відділу відсутні. При створенні Відділу складені передавальні акти від 20.08.2014, відповідно до яких йому передані документи та основні засоби, що зберігалися у відділі комунального господарства Уманської міської ради та у відділі комунального господарства Уманської міської ради. Серед переліку документів, що вказані в передавальних актах, відсутні рішення, якими могли би бути надані дозволи на встановлення індивідуального опалення. Документи, які могли би свідчити про знищення або пошкодження таких рішень, Відділу також передані. Отже, рішення про надання дозволів на встановлення індивідуального опалення в квартирах, що знаходяться у будинку АДРЕСА_4 за період часу з 2010 до 2014 не приймалися.

Згідно з відомостями системи "Діловодство спеціалізованого суду" на розгляді Черкаського окружного адміністративного суду знаходилась справа №580/1882/24 між тими самими сторонами щодо визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди. Вирішуючи спір по суті, суд у рішенні від 28.03.2024 встановив, що оскільки позивач не надав доказів наявності у неї права власності або іншого речового права на квартиру АДРЕСА_5 , інформація щодо підстав та перелік документів щодо відключення вказаної квартири від централізованого теплопостачання належить до конфіденційної інформації (особистого життя) про іншу особу (інших осіб) власника (власників) вказаного нерухомого майна. Тому суд дійшов висновку, що відповідач листом від 21.02.2024 №205 правомірно відмовив у наданні позивачу запитуваної інформації з посиланням на те, що не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Шостий апеляційний адміністративний суд у постановою від 11.09.2024 у справі №580/1882/24 рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28.03.2024 залишив без змін.

Позивачка звернулась до відповідача інформаційним запитом від 03.02.2026, в якому просила:

надати точну, повну та достовірну інформацію про затверджені акти для зняття з обліку та припинення відповідних нарахувань за надані послуги з теплопостачання квартир АДРЕСА_3 та надати їх належним чином завірені копії;

відповідь надати протягом 5 днів на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_2 та надіслати на поштову адресу: АДРЕСА_6 .

Листом від 09.02.2026 №202 відповідач зазначив, що листом від 27.01.2022 позивачці повідомлено, що квартирами з індивідуальним опаленням та номерами квартир є: 18, 20, 22, 33, 54, 57 . Дані періоди січень 2011 року, жовтень 2013 року, червень 2019 року, липень 2010 року, грудень 2017 року, червень 2011 року. За результатами опрацювання наявних архівних матеріалів, документів поточного діловодства та електронних баз даних підприємства встановлено, що запитувані затверджені акти у розпорядженні відповідача відсутні. Відсутність зазначених документів обумовлена тим, що події, яких стосується запит, мали місце у попередні роки, протягом яких змінювалось керівництво та відповідальні посадові особи підприємства, а документообіг здійснювався за іншими організаційними та нормативними умовами. Крім того, частина документації належала до документів тимчасового зберігання та не підлягала обов`язковому довгостроковому зберіганню. Станом на дату надання цієї відповіді запитувані документи у відповідача відсутні, у зв`язку з чим їх не надає.

Північне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України листом від 12.02.2026 повідомило, що відповідачу направлено вимогу про надання інформації, зокрема щодо того, на підставі чого у будинку АДРЕСА_1 квартири №№18 , 20 , 22 , 33 , 54 та 57 відключені від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання). Листом на вказану вимогу відповідач повідомив, що вони відключені у зв`язку з переходом на індивідуальне (автономне опалення). Від`єднання квартир відбувалось згідно з заявами власників та чинного на той час законодавства з усіма відповідними дозвільними документами. Надав копії підтверджуючих документів щодо квартир № 22 і №54 та зазначив про відсутність у відповідача необхідності в зберіганні відповідних документів щодо квартир №№ 18 , 20 , 33 , 57 на АДРЕСА_4 з огляду на встановлені законодавством строки зберігання документів.

Вважаючи, що відповідач не надав відповідь по суті на її запит, позивачка звернулася до суду.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті п`ять Закону України від 2 жовтня 1992 року №2657-XII "Про інформацію" встановлено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Оскільки позивачка позовні вимоги обґрунтовує нормами Закону України від 15.08.2020 №2939-VI "Про доступ до публічної інформації" (далі - Закон №2939-VI), суд урахував, що він регулює порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.19 Закону №2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Статтею третьою Закону №2939-VI визначено гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема обов`язок розпорядників інформації надавати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону №2939-VI доступ до інформації забезпечується шляхом:

1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації:

в офіційних друкованих виданнях;

на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет;

на єдиному державному веб-порталі відкритих даних;

на інформаційних стендах;

будь-яким іншим способом;

2) надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно з ст.12 Закону №2939-VI суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

Відповідно до ст.23 Закону №2939-VI рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити:

1) відмову в задоволенні запиту на інформацію;

2) відстрочку задоволення запиту на інформацію;

3) ненадання відповіді на запит на інформацію;

4) надання недостовірної або неповної інформації;

5) несвоєчасне надання інформації;

6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону;

7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Статтею двадцятою Закону №2939-VI встановлено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

У разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту.

Клопотання про термінове опрацювання запиту має бути обґрунтованим.

У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Водночас згідно з ч.1 ст.6 Закону №2939-VI інформацією з обмеженим доступом є:

1) конфіденційна інформація;

2) таємна інформація;

3) службова інформація.

Тобто, не вся інформація підлягає поширенню на запит.

Згідно з ч.ч.3, 4 ст.6 Закону №2939-VI інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо він правомірно оприлюднив її раніше. Інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо немає законних підстав для обмеження у доступі до такої інформації, які існували раніше.

Частиною 8 ст.6 Закону №2939-VI визначено, що обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.7 Закону №2939-VI конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Не може бути віднесена до конфіденційної інформація, зазначена в частині першій і другій статті 13 цього Закону.

Розпорядники інформації, визначені частиною першою статті 13 цього Закону, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Вказані вище норми продубльовані у Законі України від 2 жовтня 1992 року №2657-XII «Про інформацію» (далі - Закон №2657-XII). Так, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.20 Закону №2657-XII за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Частиною 1 ст.21 Закону №2657-XII визначено, що інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація.

У вказаному контексті суд урахував, що відповідно до ст.1 Закону №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена у процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Частиною першою статті 10-1 Закону №2939-VI передбачено, що публічна інформація у формі відкритих даних - це публічна інформація у форматі, що дозволяє її автоматизоване оброблення електронними засобами, вільний та безоплатний доступ до неї, а також її подальше використання. Розпорядники інформації зобов`язані надавати публічну інформацію у формі відкритих даних на запит, оприлюднювати і регулярно оновлювати її на єдиному державному веб-порталі відкритих даних та на своїх веб-сайтах.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону №2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Відомостями Єдиного державного реєстру підприємств, організацій та установ підтверджено, що відповідач є комунальним підприємством з основним видом діяльності "35.30 Постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря". Отже, не є суб`єктом владних повноважень. Інформація про затверджені акти для зняття з обліку та припинення відповідних нарахувань за надані послуги з теплопостачання квартир, що є господарською діяльністю підприємства, не стосується використання бюджетних коштів, не є інформацією, яка відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена у процесі виконання суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або що знаходиться у володінні такого суб`єкту владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Зокрема, станом на січень 2011 року процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (далі - ЦО і ГВП) житлового будинку при відмові споживачів від послуг ЦО і ГВП регулював Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання затверджений наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 №4 (далі - Порядок).

На підставі п.п.1.2, 2.2, 2.2.1, 2.5 вказаного Порядку для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг ЦО і ГВП орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП (далі - Комісія), призначає голову та затверджує її склад, затверджує положення про роботу комісії.

З огляду на зміст п.2.6 Порядку по закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження.

Для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП.

Комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації.

Рішення Комісії оформляється протоколом, витяг з якого у десятиденний строк надається заявникові.

При позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП.

Відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи.

У зв`язку з тим, що інформація про відключення приміщення від централізованого опалення здійснюється на підставі заяви власника та рішення комісії за наслідками розгляду такої заяви, суд дійшов висновку, що вказані питання безпосередньо стосуються розпорядження нерухомим майном, що є приватною власністю відповідної особи.

Отже, Закон №2939-VI не підлягає застосуванню до спірних правовідносин позивача з відповідачем. Протилежні доводи позивачки не обґрунтовані.

Водночас питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулює Закон України від 2 жовтня 1996 року №393/96-ВР "Про звернення громадян" (далі - ЗУ №393/96-ВР). Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Відповідно до ст.1 ЗУ №393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.3 ЗУ №393/96-ВР під зверненнями громадян необхідно розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Частиною 1 ст.5 ЗУ №393/96-ВР встановлено, що звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Відповідно до ч.4 ст.5 ЗУ №393/96-ВР звернення може бути усним чи письмовим.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. (ч.6 ст.5 Закону №393/96-ВР).

Відповідно до ч.7 ст.5 ЗУ №393/96-ВР у зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати.

Суд врахував, що вказаних вимог до форми повідомлення (звернення) позивачка дотрималася.

Згідно зі ст.7 ЗУ №393/96-ВР звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Порядок розгляду заяв встановлений ст.15 ЗУ №393/96-ВР.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.15 ЗУ №393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до вимог ст.19 ЗУ №393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; відміняти або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

На підставі ч.1 ст.20 ЗУ №393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому, загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Отже, відповідно до ЗУ №393/96-ВР відповідач має обов`язок розглянути запит позивачки та надати повну і достовірну відповідь у термін не більше одного місяця від дня його надходження.

Як свідчать встановлені обставини спору, відповідач надав інформацію про затверджені акти для зняття з обліку та припинення відповідних нарахувань за надані послуги з теплопостачання квартир АДРЕСА_3 та не надав їх належним чином завірені копії, посилаючись на їх тимчасовість зберігання та відсутність на дату надання відповіді. Докази неправдивості таких відомостей відсутні та відповідні посилання позивачки в обгрунтування позовних вимог не враховано, оскільки в межах заявленого предмета та підстав спору в цій справі бездіяльність відповідача щодо складання чи правомірність оформлення відповідних актів не оскаржується. Зважаючи, що і в у листах Північного міжобласного територіального відділення АМКУ від 12.02.2026 та Відділу ЖКГ Уманської міської ради від 28.08.2025 зазначено про відсутність у вказаних державних органах відповідної документації, протиправність їх ненадання на запит позивачки не доведена.

Відповідь відповідача про відсутність документів через їх знищення або ненадходження на зберігання є формою надання інформації про стан володіння документами.

Крім того, зважаючи, що запитувані акти стосуються власників квартир, варто врахувавти ч.2 ст.32 Конституції України, що не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 5 Закону України "Про захист персональних даних" від 01.06.2010 № 2297-VI об`єктами захисту є персональні дані. Персональні дані можуть бути віднесені до конфіденційної інформації про особу законом або відповідною особою. Не є конфіденційною інформацією персональні дані, що стосуються здійснення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень. Згідно зі ст. 11 Закону 2657-XII інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження. Кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом.

Оскільки відсутні докази наявності у позивачки законного інтересу на отримання інформації щодо квартир №№18 , 20 , 33 , 57 на АДРЕСА_4 , то інформація про затверджені акти для зняття з обліку та припинення відповідних нарахувань за надані послуги з теплопостачання квартир АДРЕСА_3 може бути обмеженою відповідачем на поширення у встановленому законом порядку.

Оскільки не встановлено доказів, що відповідач діяв всупереч меж повноважень, позовні вимоги не обгрунтовані. Незгода запитувача зі змістом отриманої відповіді не свідчить про надання неточної, неповної або недостовірної інформації.

Зважаючи на результати вирішеного спору відсутні підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Уманського комунального підприємства "Уманьтеплокомуненерго" (20304, Черкаської обл., м.Умань, вул.Тищика, буд.12а; ) про:

визнання протиправними дії щодо надання неточної, неповної та недостовірної інформації на інформаційний запит від 03.02.2026;

зобов`язання надати точну, повну та достовірну інформацію на інформаційний запит від 03.02.2026.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Анжеліка БАБИЧ